ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 190, 2016-05-25 09:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, והנושא היום הוא נושא פשוט, ברור, מובן, עד כדי כך שחברי הכנסת אפילו עוד לא הקדימו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו בערב ל"ג עומר של רשב"י, אז אני מקווה שרוחו של רבי שמעון בר יוחאי תשרה - -

<קריאה: אני יכול היום להתגלח מאיזו שעה?

ניסן סלומינסקי: תלוי, יש נוהגים מהערב ויש נוהגים ממחר בבוקר או יש כאלה שאומרים אפילו מיום שישי, ממחרתיים מה שנקרא, המחמירים.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו נדון היום במה שנקרא הצעת חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על ידי ישות מדינית זרה (תיקון) (הגברת השקיפות לגבי נתמכים שעיקר מימונם מתרומות של ישויות מדיניות זרות), התשע"ו-2016.

ניסן סלומינסקי: יש את החוק הממשלתי, וישנם שני חוקים שהוגשו על ידי חברי הכנסת, אחד מהם על ידי בצלאל סמוטריץ', והשני על ידי רוברט אילטוב.

אוסאמה סעדי: אחד מהאופוזיציה ואחד מהקואליציה.

ניסן סלומינסקי: אז מאחר וחברי הכנסת לא נמצאים פה, אז אם הם ירצו שההצעות תצורפנה, ואיך זה נקרא בעגה המקצועית?

<סיגל קוגוט: לא, זה לא מיזוג.

<סיגל קוגוט: להציג את הצעותיהם.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל אחר כך הם יבלעו בפנים?

<סיגל קוגוט: אפשר שהם יבלעו אם הם יסכימו ללכת עם הנוסח הממשלתי.

ניסן סלומינסקי: ואם הנוסח הממשלתי יסכים ללכת אתם, זה ייבלע לכיוון ההפוך.

אוסאמה סעדי: בהחלטה הממשלתית כתבו במיוחד שהם ילכו - -

ניסן סלומינסקי: עוד אני מדבר, חבל שלא דיברתי על המשיח כי חמורו של משיח זה גם כן דרגה...

ניסן סלומינסקי: אז נוהל הדיון יהיה כזה שאחרי שאני אסיים, אני אתן לאנשי הממלכה להציג את החוק הממשלתי, ואני אתן לחברי הכנסת המציעים להציג את הצעותיהם.

ניסן סלומינסקי: אחר כך יתקיים דיון, חברי הכנסת ידברו, הארגונים ידברו ואנחנו נראה לפי משך הזמן איך נתקדם.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהיום לא נוכל להצביע, אז היום יתקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: אם נסכם את הדיון היום אז יש זמן להגיש הסתייגויות, ונקבע תאריך שבו ימליצו ויסבירו את ההסתייגויות ותהיינה הצבעות.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לומר, לפני שאני מעביר לאנשי הממלכה, אני רוצה לומר דבר אחד, שלפחות מבחינתי זה לא חוק שאני לפחות ואני מניח שגם חברי ששים אליו כמוצאי שלל רב במובן הזה שהנה, עשינו.

ניסן סלומינסקי: בוודאי שאנחנו מודעים לזה שהוא לא חוק פשוט ויש פה גם - -

אוסאמה סעדי: - - -

ניסן סלומינסקי: תן לי להסביר אבל בכל אופן למה אנחנו עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: יש חוקים - -

רוברט אילטוב: - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, יש חוקים שאני עושה את זה בששון ובשמחה, ויש חוקים שאני עושה את זה כשאין ברירה מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: לכן, אין ברירה - -

רוברט אילטוב: אין ברירה בגלל האויב או בגלל הקואליציה?

<קריאה: למה אין ברירה.

ניסן סלומינסקי: לא מקובל בוועדתנו – אני אפרט אבל אחר כך זה יהיה חלק מהדיון.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר את דעתי ומנצל את זה לשני משפטים.

ניסן סלומינסקי: אז אני אומר שוב – אני לא שש.

ניסן סלומינסקי: יש בזה גם חסרונות והחוק לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: בוודאי שחלק קראו את חוות הדעת של היועץ המשפטי ואנחנו מודעים להערות אבל מצד שני, לפעמים, כמו שאומרים, ההכרח לא יגונה מאחר וקיימת התערבות – אני אומר את דעתי כרגע, אחר כך כל אחד יוכל לומר את דעתו, אז לכן בא לא ניכנס אחד לדברי השני אבל מאחר וקיימת התערבות של ממשלות זרות בדיונים ובמאבקים ובמהלכים פנימיים של מדינת ישראל, והדברים נעשים על ידי העברת כספים, אז יכול להיות שהיו כאלה שהיו באים ואומרים: אנחנו נאסור לגמרי העברות כספיות מהסוג הזה כדי שלא תהיה התערבות זרה של מדינות במהלכה התקין של דמוקרטיה שנקראת "המדינה הישראלית, היהודית הדמוקרטית" אבל הצעות החוק שמדובר על הלכו עד הקצה ואמרו: אנחנו מאפשרים את הדבר הזה אבל לפחות שתהיה שקיפות.

ניסן סלומינסקי: המילה "שקיפות" היא מילת קודש שהתגבשה בשנים האחרונות, אז אנחנו אומרים שלפחות שידעו שאותם גופים או אותם אנשים, כשהם באים ומייצגים דעות, שידעו מי התומכים בהם - -

רוברט אילטוב: אבל זה ידוע.

ניסן סלומינסקי: אם ידוע, ידוע.

אוסאמה סעדי: אבל זה קיים.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, סיכמנו שאנחנו נותנים לכל אחד לדבר, אז תהיה לך זכות דיבור ואתה תגיד את הדברים.

אוסאמה סעדי: - - - על מנת שנקבל תשובות.

ניסן סלומינסקי: יהיה לך זכות דיבור אחר כך לדבר.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, תאמין לי שאתה לא יודע.

אוסאמה סעדי: - - - שתקבל את כל התרומות עם השמות עם הכל.

אוסאמה סעדי: זה השקיפות.

אוסאמה סעדי: - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, כשידובר על שקיפות במקומות אחרים נראה אם זה מה שיספיק לך.

ניסן סלומינסקי: בדברים אחרים שרוצים שקיפות – וואו, לא מספיק מה שאתה אומר, שאפשר ללכת ללחוץ על כפתור ולהוציא.

ניסן סלומינסקי: אז אם שקיפות – אז שקיפות מה שנקרא אבל עזוב, אני אתן לך לדבר.

ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר שכאן הבקשה, למרות שיכול להיות שהיה ראוי לבוא ולהגיד: רבותי, לא רוצים אתכם מדינות שתתערבו במהלך התקין של מדינת ישראל, לא עושים את זה אבל לפחות אומרים פה שתהיה שקיפות.

ניסן סלומינסקי: אם אתם, עמותה מסוימת, אדם מסוים, מקבל, עיקר כספו כרגע, זאת ההצעה, כלומר מעל רוב הכסף ממדינות מסוימות, בא תשים את זה על השולחן שכשאתה תבוא ותדבר, לפחות אנחנו נדע מי התומך ומי היוזם או מי עומד מאחורי זה, שתהיה שקיפות.

ניסן סלומינסקי: ואז כל אחד יוכל להחליט אם הוא מקבל את העמדה של אותו גוף, אם זה עוזר לו או לא עוזר לו, לפחות שתהיה שקיפות.

ניסן סלומינסקי: זה למעשה ההצעות שעומדות על הפרק כרגע, ואני אומר שוב, זה לא ההצעה החריפה לנתק ולא לאפשר.

ניסן סלומינסקי: ההצעה אומרת שאפשר אבל שתהיה שקיפות.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שיש בזה מגבלות מסוימות ויש בזה אי נעימות מסוימת אבל אני חושב שהערך הזה של אי התערבות או לפחות שנדע הוא ערך שגובר, וגם אני חושב כשזה מעשים שבכל יום, כשמגיע לפה או כמו כל אחד מאיך הם נקראים?

ניסן סלומינסקי: השדלנים?

ניסן סלומינסקי: הלוביסטים?

ניסן סלומינסקי: שכל לוביסט - -

<קריאה: למה אתה אומר את זה בלעז?

ניסן סלומינסקי: אני יודע, לא יבינו אותי.

ניסן סלומינסקי: אם אני אגיד "שתדלנים" - אז כמו ששם היה ברור שכל אחד בסדר, אנחנו מסכימים שאתה תבוא ותייצג את "תנובה" או משהו אחר, אני סתם אומר – בסדר, אבל שיהיה גלוי.

ניסן סלומינסקי: תגיד את מי אתה מייצג ואז נדע איך להתייחס.

ניסן סלומינסקי: אז כמו ששם, וזה היה ברור - -

חיים ילין: אמרת "תנובה" אבל זה הסינים עכשיו, אז את מי הם מייצגים?

חיים ילין: עכשיו החוק הזה גם נגד הסינים - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא נגד הסינים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאד מכבדים אותם.

ניסן סלומינסקי: יש שם מערכת יחסים ושר החוץ אולי ייסע לשם וכולי.

ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר, זה דבר ברור והתקבל, וכולנו הבנו אז שזה נצרך וזה היה פשיטא, מה שנקרא, אותו דבר גם פה, שיהיה גלוי, נדע, ואז כל אחד שישמע את הדעה יכול לדעת.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה יוסיף לו חיזוק, יכול להיות שהוא יגיד: אה, אם זה כך אז אני אחשוב אבל לפחות תהיה השקיפות.

ניסן סלומינסקי: אז זהו.

ניסן סלומינסקי: לכן אני חושב שהחוק הזה ראוי כי הצד הזה של השקיפות והרצון אולי לעצמאות של מדינת ישראל, אם תמשכו את זה לכיוון הזה, עדיף וגובר על הפשעים שהחוק הזה יוצר.

ניסן סלומינסקי: ואני אומר שהוא יוצר פשעים מסוימים.

ניסן סלומינסקי: ולכן אני חושב שהוא חוק ראוי ולכן אני תומך בו.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, אתה מסביר כל כך ארוך, זה סימן שאתה סובל באמת.

ניסן סלומינסקי: סימן שאני סובל, זה נכון.

חיים ילין: אתה מדגיש את זה שהסבל הוא נוראי.

ניסן סלומינסקי: הסבל הוא גדול אבל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, כרגע אנחנו מדברים שהממשלה תציג, אחר כך הם, ואחר כך תוכל לדבר ונשמע אותך בשמחה ובששון.

ניסן סלומינסקי: אוקי, אנשי הממשלה.

ניסן סלומינסקי: מי תציג את זה?

<שרית פלבר: אני ממשרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להזכיר לכולם שאצלנו מקובל שאחד מדבר, ובדרך כלל "דברי חכמים בנחת נשמעים".

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו נותנים למי שקיבל את זכות הדיבור לדבר בנחת, ולמרות שאני מתפוצץ, אני לא אתערב, אני ארשום לי את ההערות ואחר כך תגיע זכות הדיבור שלי, ואז אני אוכל להגיד את הדברים באופן מכובד ומנומס גם אם הם יהיו תקיפים וחריפים, וככה נקיים את הדיון.

ניסן סלומינסקי: אז כל אחד מדבר, ורק אחד, וידבר זה שקיבל את זכות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: אז בבקשה, אנשי הממלכה.

<שרית פלבר: חוק חובת גילוי בנוסחו היום מחיל חובות דיווח ושקיפות על עמותות ועל חברות לתועלת הציבור אשר מקבלות תרומות מישויות מדיניות זרות.

<שרית פלבר: הצעת התיקון עוסקת בעמותות וחברות לתועלת הציבור אשר עיקר המימון שלהן הוא מישויות מדיניות זרות.

<שרית פלבר: התיקון מחיל על גופים נתמכים כאלה חובות שקיפות מוגברות.

<שרית פלבר: לפי ההצעה, חובות השקיפות המוגברות יחולו על גופים נתמכים שעיקר מקורות המימון שלהם לשנת הכספים שלגביה נדרשו להגיש דוח כספי או בשנת הכספים הקודמת לכך, היו מתרומות מישויות מדיניות זרות.

<שרית פלבר: עיקרי ההוראות בתיקון: "עמותה או חברה לתועלת הציבור שעיקר מימונה הוא מישויות מדיניות זרות תידרש לציין זאת בכל אחד מאלה: בכל פרסום שמיועד לציבור שיש בו ממד חזותי – למשל, - - - בפניה בכתב של הגוף הנתמך לנבחר או לעובד ציבור ובדוחות שהגוף הנתמך ערך והפיץ לציבור, במקרים כאלה הגוף הנדרש גם יידרש לציין את שמות הישויות הזרות שתרמו לו - -

ניסן סלומינסקי: בקשתי, אם זה לא קשה, אני מניח שחברי הכנסת יודעים לקרוא, אז אני מניח שהם גם קראו את זה.

ניסן סלומינסקי: אם את יכולה, בנוסף לקריאה – אם לא, הקריאה עונה לדרישות של הפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: אם את יכולה להסביר טיפה את הדברים כדי שידעו מה עמדת הממלכה.

<שרית פלבר: אז שוב – עמדת הממשלה היא שיש חשיבות לשקיפות לגבי תרומות שנתנו מישויות מדיניות זרות, ושהחשיבות הזאת גוברת ככל שהיקף התרומה גדול יותר.

<שרית פלבר: לכן הצעת החוק מדברת על עמותות שעיקר התרומות שלהן הוא מישויות מדיניות זרות לאורך תקופה מסוימת.

<שרית פלבר: הצעת החוק מציעה שהעמותה או החברה לתועלת הציבור שעונה על הקריטריונים האלה תבליט את העובדה הזאת בפרסומים שלה, בדוחות שלה - -

מיקי רוזנטל: סליחה גברתי, - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, רגע - -

מיקי רוזנטל: אדוני, אני רוצה לחדד את מה שאתה אמרת.

מיקי רוזנטל: אנחנו יודעים את החוק.

מיקי רוזנטל: איך הגעתם למסקנה הזאת שדווקא מדינות שראוי שארגונים שמקבלים תרומה שלהם ראוי שיובלט מה שאתם רוצים בחוק - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, תן לי - -

מיקי רוזנטל: - - איך מארגונים שלמשל מאפיונרים ממנים אותם או פוליטיקאים או עבריינים ממנים אותם, זה לא ייכלל בחוק - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, מיקי, - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין איך הגיעו למסקנה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך אבל אנחנו כרגע בשלב שהיא מסבירה ואחר כך אני אתן לך.

ניסן סלומינסקי: הרי זאת זכות הדיבור שלך.

מיקי רוזנטל: זאת שאלה.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו רוצים לשאול גם, לא רק לדבר.

אוסאמה סעדי: היא מדברת על שקיפות, והיא אומרת - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני אתן לך רק דוגמה - -

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים להבין - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני מבקש.

אוסאמה סעדי: - - שם מצוין במפורש - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה רוצה שאני אתחיל להגיד אחד או שניים?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: יושב לידך לדוגמה אחד, חבר כנסת מכובד, שהוא חושב שהשאלה שאתה שואל, נניח, אם היא תיפתר, אז הוא מבחינתו טוב לו.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה דעה, זה לא רק שאלה.

ניסן סלומינסקי: אז לכן אני אומר, אתה תגיד את זה במסגרת הדעות.

אוסאמה סעדי: זה לא דעה.

אוסאמה סעדי: היא מדברת על - -

ניסן סלומינסקי: מה זה לא דעה?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, עזוב נו.

ניסן סלומינסקי: חבל.

אוסאמה סעדי: היא מדברת על הבלטת הפרסום.

אוסאמה סעדי: אני שואל אם האם בפרסום היום של העמותות שאלה כתוב במפורש - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה רוצה שאני... תן לה, אחרי שהיא תגמור את הדברים אני אאפשר גם זכות לשאלות אם תרצה אבל אני אומר שוב, אל תשאל שאלה שבה אתה אומר גם את עמדתך, תגיד את עמדתך באופן מכובד ויהיה לך את הזמן.

ניסן סלומינסקי: אז תסבירי כמיטב היכולת ואחר כך ישאלו שאלות אם ירצו, ונמשיך.

<שרית פלבר: שוב, מדיניות הממשלה היא שיש להגביר את השקיפות ביחס לתרומות מישויות מדיניות זרות נוכח עמדתה שמדובר בתרומות ייחודיות.

<שרית פלבר: מכאן באה הצעת החוק, שמבקשת להבליט את הנתון הזה מעבר לחובות שיש היום בחוק חובת גילוי.

מיקי רוזנטל: אני נורא מצטער, גברתי, את חוזרת על אותה מנטרה.

מיקי רוזנטל: אני מבקש תשובה לשאלה.

ניסן סלומינסקי: מיקי, מיקי אתה תקבל תשובות אבל קודם כל תן לה להציג את העמדה.

ניסן סלומינסקי: שני חברי הכנסת יציגו גם את עמדתם ואחר כך תוכלו לשאול שאלות ולומר גם את עמדתכם.

ניסן סלומינסקי: לא נחסום שור בדישו, תאמין לי.

<שרית פלבר: אז שוב, אנחנו כרגע עוסקים בחוק חובת גילוי, שמלכתחילה התחולה שלו היא על תרומות מישויות מדיניות זרות.

<שרית פלבר: כרגע אנחנו עוסקים בהצעת חוק שמגדירה את השקיפות בגדרי החוק הזה.

<שרית פלבר: הרציונל בבסיס חוק חובת גילוי ובבסיס התיקון, התפיסה בבסיס החוקים האלה ובבסיס התיקון, שתרומה מישות מדינית זרה היא תמונה שנבדלת מתרומות אחרות ולכן, נדרשת לה הבלטה אחרת.

מיקי רוזנטל: למה?

<שרית פלבר: עמדת הממשלה היא שצריכים להגביר את השקיפות ביחס לתרומות האל.

<שרית פלבר: ה

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: מה ההבדל בין תרומה - - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, מיקי.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, מיקי - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין - -

אוסאמה סעדי: - - - כולם סוכני חוץ, סוכנים זרים.

אוסאמה סעדי: אנחנו שואלים על עמדה של הממשלה, של משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה ומיקי, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אתה הרי יכול לשאול כל דבר ולהביע את העמדה.

ניסן סלומינסקי: מאחר והיא מציינת שיש כאן מדינה, לא אדם, ומי שהכין את החוק, הממלכה, חושבת שאם זה מדינה זרה, זה הכוונה - -

מיקי רוזנטל: הבנתי, רק אני רוצה לדעת - - -

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לשאול למה.

ניסן סלומינסקי: על כל דבר תשאל למה.

מיקי רוזנטל: איך הגיעו למסקנה שהשפעה של מדינה היא מסוכנת יותר והשפעה של אדם - -

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז עמדתך תהיה שלא.

מיקי רוזנטל: זה לא עמדתי או לא עמדתי.

מיקי רוזנטל: זה הצעות חוק פרטיות.

ניסן סלומינסקי: זה לא שאלה, זה עמדה.

מיקי רוזנטל: לא, זה הצד הממשלתי.

מיקי רוזנטל: משרד המשפטים צריך להסביר את הרציונל של למה הוא תומך בהצעה הזאת.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אם אתה לא מרגיש שיש הבדל אם מדינה תומכת בחשאי ונעשה במדינה אחרת - -

אוסאמה סעדי: למה בחשאי?

אוסאמה סעדי: זה לא בחשאי.

אוסאמה סעדי: זה מפורסם וידוע.

בצלאל סמוטריץ': - - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, אבל זה שורש המחלוקת ואין טעם לשאול כי זו המחלוקת.

ניסן סלומינסקי: אתה חושב שלא, והמדינה חושבת שכן.

ניסן סלומינסקי: תקבל את זכות הדיבור ותביע את עמדתך.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אני מכבד אותך מאד, אתה יודע - -

מיקי רוזנטל: אבל אני רוצה להבין - -

ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא תבין יותר.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: כי אתה לא רוצה שהיא תגיד?

מיקי רוזנטל: כפיתם על משרד המשפטים - -

ניסן סלומינסקי: אתה לא תבין יותר כי דעתך היא כזאת - -

מיקי רוזנטל: אז תגיד שלממלכה אין לה מה להגיד פה וזה הכל.

מיקי רוזנטל: הדרג המקצועי נאנס לקבל את הצעות החוק, ואז נבין מה קרה.

מיקי רוזנטל: אבל זה מחובתנו לדעת - -

ניסן סלומינסקי: אוקי, הסברתם את עמדתכם.

מיקי רוזנטל: לא הסברנו שום דבר.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו, כחברי כנסת, לא יכולים לשאול שאלות - -

ניסן סלומינסקי: תוכל לשאול שאלות כשתקבל את זכות הדיבור.

מיקי רוזנטל: מה זה שייך לזכות הדיבור?

מיקי רוזנטל: אני הרי לא אומר את דעתי, אני שואל שאלה.

ניסן סלומינסקי: זו דעתך, אתה לא מבין?

מיקי רוזנטל: אתה לא יודע מהי דעתי.

ניסן סלומינסקי: אני שומע.

ניסן סלומינסקי: דעתך היא שאין הבדל - -

מיקי רוזנטל: אתה לא שומע.

מיקי רוזנטל: אני בעד החוק, זה מפתיע אותך?

מיקי רוזנטל: אבל שהוא יחול על כולם, זה הכל.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז תאמר את זה כשתדבר.

מיקי רוזנטל: אבל אני רוצה להבין למה - -

ניסן סלומינסקי: אתה הבנת טוב כשאמרו לך שמדינה שונה מאדם פרטי.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד שאתה לא מסכים אבל אתה מבין.

מיקי רוזנטל: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אז גמרנו.

מיקי רוזנטל: לא, לא גמרנו.

מיקי רוזנטל: תגיד שאתה מורח את זה - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מורח, אני אשמע אותך בכבוד ואולי תשכנע אותי אפילו.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשמוע - -

אוסאמה סעדי: לא שמענו מה ההבדל.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא מבין את ההבדל בין מדינה ל... בסדר.

אוסאמה סעדי: אני חושב ההיפך.

אוסאמה סעדי: אם זה אדם פרטי שבמחשכים תורם, זה יותר חמור מאשר מדינה שתורמת בגלוי.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז תאמר את עמדתך ואולי יקבלו אותה אבל תגיד כשניתן לך הזדמנות להגיד את עמדתך.

ניסן סלומינסקי: המדינה חושבת אחרת, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אחר כך נצטרך להחליט - עמדה שלך או עמדה של המדינה.

ניסן סלומינסקי: תודה למדינה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו ממייצגי המדינה שעוד רוצה לומר משהו?

אוסאמה סעדי: זהו?

אוסאמה סעדי: זה כל ההסבר שלכם?

ניסן סלומינסקי: טוב, עכשיו יש לנו שתי הצעות.

מיקי רוזנטל: זה מה שהכנסת יכולה להגיד על החוק המביש הזה?

ניסן סלומינסקי: מיקי, יהיה דיון ואתה תוכל לומר את כל מה שעל לבך.

מיקי רוזנטל: אני לא מביע את דעתי.

מיקי רוזנטל: אני שואל אם זה מה שיש לדרג המקצועי לומר על החוק הזה.

מיקי רוזנטל: זה פשוט מביש.

מיקי רוזנטל: כי פעם היתה פה פקידות מקצועית עם חוט שדרה וכופפתם אותם.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, יש לך הצעת חוק פרטית, בבקשה תסביר אותה ואחריה יהיה רוברט.

ניסן סלומינסקי: אחרי בצלאל אתה תסביר את הצעת החוק שלך, ואחר כך יתחיל הדיון.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה אדוני יושב הראש.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להאיר שלוש נקודות, ואחר כך רק להסביר שני הבדלים שיש בין החוק שלי לבין ההצעה הממשלתית.

בצלאל סמוטריץ': אני אתחיל באמת בהבדל התהומי בעיני, שבין תרומה – אני אגב חושב שהמונח "תרומה" לא נכון בהקשר הזה של ישות מדינית זרה.

בצלאל סמוטריץ': תמיכה של ישות מדינית זרה לבין תרומה פרטית.

בצלאל סמוטריץ': אנשים פרטיים שתורמים כסף הם אלטרואיסטים, הם רוצים לעשות טוב - -

אוסאמה סעדי: טוב למה?

מיקי רוזנטל: סליחה, זאת היתה הבדיחה הכי טובה מהבוקר.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני קורא לך פעם ראשונה.

אוסאמה סעדי: שיגיד את זה על השולחן.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, פעם ראשונה ואני ממש לא רוצה ואתה מכיר אבל לא תהיה ברירה כנרה אם זו הדרך שהחלטת ללכת היום.

ניסן סלומינסקי: כן, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': לצערי הרב, יש גם הרבה מאד תורמים פרטיים שחושבים שצריך להקים מדינה פלסטינית ודברים אחרים, ותורמים לעמותות שמאל.

בצלאל סמוטריץ': אגב, הרבה יותר כסף זורם גם לעמותות מהצד השמאלי מתורמים פרטיים מאשר לעמותות מהצד הימני.

בצלאל סמוטריץ': אבל כתופעה, - וזה ברור שגם יש אנשים פרטיים שיש להם אולי אינטרסים אבל כשמסתכלים על תופעה כתופעה, ברור שתרומות פרטיות באות מרצון של אנשים לעשות טוב.

בצלאל סמוטריץ': אני, אגב, מכיר את זה כמי שגייס המון תרומות בחיי לארגוני מגזר שלישי.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך לבוא לתורם, אתה צריך לשכנע אותו שמה שאתה עושה הוא טוב, שאתה יכול לעשות אותו.

בצלאל סמוטריץ': אין לו בדרך כלל אינטרס, הוא לא מרוויח שום דבר.

בצלאל סמוטריץ': מדינות, אין להם אלטרואיזם.

בצלאל סמוטריץ': מדינות, יש להם אינטרסים והן מבקשות לקדם אינטרסים וזה הבדל אדיר.

בצלאל סמוטריץ': כשאדם פרטי רוצה לקדם משהו שהוא חושב שהוא טוב - -

זהבה גלאון: אין לו אינטרס?

בצלאל סמוטריץ': זה לא אינטרס, זה תפיסה של טוב - -

זהבה גלאון: - - - אין לו אינטרס?

זהבה גלאון: אני שואלת.

בצלאל סמוטריץ': - - -

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אל תיכנס לוויכוח - -

אוסאמה סעדי: - - - זה לא מדיניות?

אוסאמה סעדי: זה לא פוליטיקה?

אוסאמה סעדי: הוא שופך כסף בשביל מה במזרח ירושלים?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, עוד מעט תמצא את עצמך בחוץ ואני אומר שוב, אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אל תאלץ אותי.

בצלאל סמוטריץ': אני חוזר ואומר, ואני מבקש רק מכל "הקוזקים הנגזלים" כאן, יש הרבה יותר תרומות פרטיות, לצערי – "הקרן החדשה לישראל" - -

אוסאמה סעדי: אז תגלה את הכל, גם שלך.

בצלאל סמוטריץ': קצת נימוס - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, פעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אתה לא רב עם אוסאמה.

ניסן סלומינסקי: פעם שנייה.

זהבה גלאון: - - -

ניסן סלומינסקי: זהבה אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: זהבה, ברוכה הבאה.

ניסן סלומינסקי: אם לא שמעת אולי שלא תעמוד לך זכותך שלא שמעת, אז הודענו בתחילת הישיבה מה שמקובל אצלנו, שרק אחד מדבר ודברי חכמים בנחת נשמעים.

ניסן סלומינסקי: ומי שירצה, יבקש ויקבל את זכות הדיבור אבל לא מתערבים אחד בדברי השני, ואל תאלצו אותי, איך אומרים, להתחיל להגיד "קריאה ראשונה ושניה" וכולי.

ניסן סלומינסקי: כן בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר עוד פעם: אדם שתורם בוודאי מונע מתפיסה של טוב.

בצלאל סמוטריץ': אז אפשר לחלוק על תפיסות של טוב.

בצלאל סמוטריץ': מה טוב לעולם, מה טוב למדינת ישראל, מה טוב לעם היהודי, כל אחד באיזה מעגלים שהוא בוחר לתרום להם, אפשר להתווכח על זה.

בצלאל סמוטריץ': אבל וודאי שהכוח המניע של אדם שלוקח מהכסף הפרטי שלו ונותן, הוא רוצה לקדם את מה שלדעתו הוא טוב.

בצלאל סמוטריץ': אצל מדינות אין חיה כזאת.

בצלאל סמוטריץ': מדינה מקדמת אינטרסים.

בצלאל סמוטריץ': ויש מסלולים וערוצים לגיטימיים איך מדינות מעבירות את עמדתן או מקדמות את האינטרסים שלהן בצינורות דיפלומטיים מקובלים.

בצלאל סמוטריץ': ובעיני לא לגיטימי שמדינה מבקשת לקדם את האינטרסים שלה בתוך המדינה שלי, בתוך המערכת הדמוקרטית שלי, דרך זה שהיא מנסה לבחוש בענייניה הפנימיים דרך אותן עמותות.

בצלאל סמוטריץ': ואמרת אתה נכון קודם, אדוני היושב ראש, לו הייתי מעריך שאפשר להעביר את זה בכנסת הזאת, הינו צריכים לאסור את הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': מדינות, יש להן ערוצים דיפלומטיים שדרכם הן פועלות, איך הן מעבירות שדרים, איך הן מפעילות לחצים.

בצלאל סמוטריץ': יש את האו"ם ויש את משרד החוץ.

בצלאל סמוטריץ': לא לגיטימי שמדינה מבקשת לבחוש בענייניה הפנימיים של מדינה אחרת כדי לקדם אינטרס.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, לא כי היא חושבת שזה מה שטוב.

בצלאל סמוטריץ': כדי לקדם אינטרסים.

בצלאל סמוטריץ': זה ההבדל האדיר.

בצלאל סמוטריץ': אפשר, אגב, לחשוב ששניהם צריכים להיות שקופים, זה בסדר, אבל אף אחד לא יכול לומר שאין הבדל בין מי שמבקש לקדם תפיסה של טוב ויש לו אלטרואיזם, ולא חשוב כרגע אם האלטרואיזם שלו זה לקדם זכויות של פלסטינים ולדפוק את המתנחלים או האלטרואיזם שלו זה לקנות בתים במזרח ירושלים, לבין גוף ישות מדינית שחיה במשחק של בין מדינות, היא רוצה לקדם אינטרסים של מדינות, זה הבדל שמים וארץ.

בצלאל סמוטריץ': זאת נקודה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': נקודה שניה – אני באמת לא מבין על מה יצא הקצף גם אצל מתנגדי החוק וגם אצל חוות הדעת המשפטית של הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': ראיתי שזה עלול – אני לא זוכר כרגע את המילה המדויקת, אפקט מצנן, זה ירתיע, זה עלול לגרום להם אז זה קצת פוגע בחופש הביטוי.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר: ממה נפשך?

בצלאל סמוטריץ': אם מי שמקבל כסף מישות מדינית זרה חושב שזה בסדר ואין עם זה שום בעיה, אז מה הוא מתבייש?

בצלאל סמוטריץ': תעמדו, תכריזו, תסחבו שלטים ותמשיכו לקבל כסף.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם חושבים שיש עם זה בעיה, אז מה אתם רוצים?

בצלאל סמוטריץ': אז יש עם זה בעיה - -

אוסאמה סעדי: תענה לי בלי צעקות - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה פעם שנייה - -

אוסאמה סעדי: אבל הם עושים את זה היום בפרהסיה - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה פעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: אל תשאל אותו.

ניסן סלומינסקי: תשאל אותו כשתהיה לך זכות דיבור.

ניסן סלומינסקי: תן לו לדבר ולהביע את התפיסה שלו.

בצלאל סמוטריץ': אני לרגע לא מרגיש טיפת בעיה עם זה שארווין מוסקוביץ, והיום זאת אשתו, השם יאריך ימיה ושנותיה בטוב ובנעימים, תורמת כסף לעיר דוד.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אנחנו עושים את זה.

בצלאל סמוטריץ': תראו, כל אדם שתורם מקבל שלט על הבנין, אם זה "ממורי-אוף", ההורים שלו, הסבא שלו, הסבתא שלו, אנחנו לא מסתירים את זה.

זהבה גלאון: וזה אלטרואיזם לשמו.

בצלאל סמוטריץ': אם מי שמקבל כסף כזה וחושב שזה לגיטימי, אל תסתירו את זה.

בצלאל סמוטריץ': ואם אתם מתביישים בזה ועלול להיות לזה אפקט מצנן וזה יגרום לכם פחות, אז כנראה זה לא בסדר.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אני רק רוצה להסביר את הרציונל: כל מה שביקשנו לעשות בחוק הזה - -

<דבי גילד-חיו: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - כל מה שביקשנו לעשות בחוק הזה, זה שאני, כחבר כנסת – אגב, כמו שכשבא אלי לוביסט הוא צריך להגיד לי: שלום, בוקר טוב, קוראים לי משה ואני מייצג את "קוקה קולה", אז אני מחליט האם אני פותח את הדלת ל"קוקה קולה", האם אני עובד אצל הטייקונים, לא עובד אצל הטייקונים.

בצלאל סמוטריץ': אני מחליט.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לדעת עכשיו שהאינטרס שמקדמת עכשיו אותה עמותה, מי עומד מאחוריה?

בצלאל סמוטריץ': ממשלת נורבגיה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אם לדעתי זה לגיטימי שממשלת נורבגיה מתערבת במשחק הדמוגרפי שלי פנימה, אני אפתח לה את הדלת, אני אשב אתו, אני אקדם לו את החוק שהוא מבקש, מה שאתם רוצים.

בצלאל סמוטריץ': אני, באופן אישי, אגיד לו: חביבי, אני מוכן לדון, אני מאד אוהב דמוקרטיה, אני לא חושב שלגיטימי שממשלת גרמניה מתערבת לי בעניינים הפנימיים של מדינת ישראל ולכן, אני סוגר בפניך את הדלת.

בצלאל סמוטריץ': כל הבקשה שלי זה שכל אחד מאתני, פקיד ממשל, חבר כנסת, ציבור שרואה פרסום בעיתון ובטוח שכן, תדע לך שמאחורי הפרסום הזה עומד אינטרס של מדינה אחרת, תחליט האם זה לגיטימי בעיניך והאם אתה רוצה את זה או לא.

בצלאל סמוטריץ': זה הדבר הכי דמוקרטי שיש בעולם, וכאן אני אומר מילה אחרונה, אדוני יושב הראש, על דמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': יושבים פה גם פרופסורים מכובדים עם כל מיני נוצות חשובות, חלקם אפילו במכוני מחקר נורא נורא גדולים, והם התרגלו במשך שנים, כולל בדיון שהיה אתמול על ספר אזרחות, שהם זה הדמוקרטיה - -

זהבה גלאון: אתה מה זה חצוף - -

ניסן סלומינסקי: זהבה, זהבה.

זהבה גלאון: כי הוא דיבר שאנחנו לא מנומסים.

זהבה גלאון: אתה חצוף.

זהבה גלאון: אתה - - -

אוסאמה סעדי: תתבייש - - -

זהבה גלאון: הוא חצוף במתק שפתיים.

זהבה גלאון: זה מה שהוא.

מיקי רוזנטל: לא, לא נאפשר את זה.

מיקי רוזנטל: אם תהיה פה פרובוקציות ברוח הזולה הזאת, אנחנו לא נאפשר לזלזל בו בכל דבר.

מיקי רוזנטל: לא נאפשר את זה.

מיקי רוזנטל: שיחזור בו מהדברים שלו.

זהבה גלאון: - - - כן, אתה דברת על חוצפה, והחוצפה שלך, זה שאתה עוטף אותה במתק שפתיים וצלופן ורדרד ושקוף זה לא עושה את זה פחות רע.

ניסן סלומינסקי: זהבה, פעם ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אנשים כאן, חברי כנסת אומרים דברים שהאוזן שלי הרבה פעמים לא יכולה לשמוע אבל הם חברי כנסת, זו זכותם ואני שומע.

ניסן סלומינסקי: אם אני לא רוצה, אני סוגר את האוזן - -

זהבה גלאון: אתה טולרנטי.

זהבה גלאון: אתה בן אדם טולרנטי, אני לא.

ניסן סלומינסקי: אף אחד מהיושבים פה לא יכול להגיד שהוא לא אומר דברים שהאוזן שלי לא תוכל לשמוע.

ניסן סלומינסקי: גם את, זהבה, באמת נו, אל תתרגשי מזה.

ניסן סלומינסקי: את אומרת הרבה פעמים דברים פי אלף יותר, ואני שומע אותך בכבוד.

ניסן סלומינסקי: אני לא מסכים אתך ואני שומע אותך.

ניסן סלומינסקי: אני לא צועק.

זהבה גלאון: אבל הוא חצוף.

ניסן סלומינסקי: יכולים להגיד גם הכל עליך.

ניסן סלומינסקי: עזבי, אני לא רוצה שנגיע לזה.

ניסן סלומינסקי: אם את לא מסכימה עם מישהו זה לא אומר שהוא חצוף.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תוציאי את זה, אחרת - -

זהבה גלאון: בסדר, מה שהוא אמר היתה חוצפה.

בצלאל סמוטריץ': ניסן, אני חצוף כי אני מעז לחשוב שגם משהו שאני חושב הוא דמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': והתרגלנו כאן לחשוב שיש תפיסה אחת של דמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, עוד פעם, אני מאד בעד, פרופסור קרמניצר, תתנגדו לחוק, תתקפו אותו - -

ניסן סלומינסקי: לא, אל תדבר על שמות בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': לא אומר שמות.

בצלאל סמוטריץ': תחשבו שהוא יותר טוב או פחות טוב, אל תדברו בשם הדמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': הדמוקרטיה לא שייכת לאבא שלכם.

בצלאל סמוטריץ': ספר האזרחות הוא אנטי-דמוקרטי, שמעתי אותו ברדיו.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': אבל יש פרופסור אחר שחושב אחרת, לא אחד, לא שניים, אבל לא, הוא "המכון לדמוקרטיה", הוא יודע.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אומר: עם כל הכבוד, לבוא ולהגיד שהחוק הזה הוא לא דמוקרטי, אתם מנכסים לעצמכם איזה הגמוניה באמת מופרכת לחלוטין של המונח דמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': אתם קבעתם מה זה דמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה הוא סופר-דמוקרטי, הוא לא משתיק, הוא לא סותם פיות, הוא הכי דמוקרטי כי הוא מבקש שהמשחק הדמוקרטי יהיה גלוי וחשוף.

בצלאל סמוטריץ': שלכל השחקנים על המגרש הזה יהיה מקסימום מידע.

בצלאל סמוטריץ': הרי אי אפשר לנהל ויכוח דמוקרטי בלי מידע, ומידע אומר - -

<דבי גילד-חיו: - - -

ניסן סלומינסקי: תסלחי לי, עם חברי הכנסת יש לי בעיה.

ניסן סלומינסקי: אתכם יהיה לי יותר קל ואני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אז בבקשה, יהיה לכם זמן ותוכלו לבטא את עמדתכם כל הזמן בכבוד.

בצלאל סמוטריץ': לכן אדוני, החוק הזה הוא סופר-דמוקרטי.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לחלוק עליו, אפשר להתווכח אתו, אפשר להעיר עליו.

בצלאל סמוטריץ': מי שאומר שהוא לא דמוקרטי הוא בעצמו שכח מה זה דמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

זהבה גלאון: וזו זעקת "הקוזק הנגזל" שלכם.

זהבה גלאון: שנים אתם בשלטון ואתם - - -

ניסן סלומינסקי: זהבה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: רוברט יש לך הצעת חוק שלך, בבקשה תציג אותה ואז נתחיל את הדיון.

רוברט אילטוב: הצעת החוק שלי יותר רחבה ויותר ברורה - -

אוסאמה סעדי: זה באמת יותר ברורה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה ידידי, אל תעמיד אותי ב... בבקשה רוברט.

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, זה בדיוק הדמוקרטיה – יש שכאלה שחושבים שהיא יותר ברורה ויש כאלה שטוענים שהיא יותר טובה.

רוברט אילטוב: - -

זהבה גלאון: תכף היא תהיה במשרד הביטחון הדמוקרטיה הזאת.

רוברט אילטוב: וכנראה הרוב חושב שהיא יותר טובה.

רוברט אילטוב: ככה זה מצטייר.

רוברט אילטוב: אני לא יודע אם חתמנו בסעיף קואליציוני על הצעת החוק הזאת ואני לא יודע אם אני מחויב להסכמים קואליציוניים ומשמעת קואליציונית אבל אני רוצה להגיד שחוק דומה קיים גם בארצות-הברית מ-1938 - -

חיים ילין: אתה עובד על כולם.

חיים ילין: מה עם אנשים פרטיים?

חיים ילין: תציין טוב טוב מה יש בחוק - -

זהבה גלאון: הוא בעיקר דומה החוק.

מיקי רוזנטל: בדיוק, הוא דומה ברוח הכללית.

מיקי רוזנטל: תשאל את מיקל אורן - -

רוברט אילטוב: אנחנו לא יכולים לעשות חוק זהה.

רוברט אילטוב: עכשיו, אני מבין שחברי הכנסת מעירים אבל מישהו מאחורה מפריע לי לדבר וזה לא מקובל.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא מקובל.

זהבה גלאון: זו העוזרת שלי, היא הושפעה ממני.

רוברט אילטוב: אני כמובן מצטרף להצעת החוק הממשלתית, לסיכום שהיה על הצעת החוק.

רוברט אילטוב: מה שכן יש בהצעת החוק שלי, שמדובר על כל ארגון, על כל תרומה שמתקבלת על ידי ישות זרה, לא כהגדרה בחוק הממשלתי, והגילוי של ההכנסות יהיה לרשם של סוכני חוץ, והמימון ימוסה.

רוברט אילטוב: אלה הם הדברים השונים בהצעת החוק שלי אבל כמובן, כפי שאמרתי, אני מצטרף לנוסח מרוכך יותר, ואני חושב שבסופו של דבר נגיע לנוסח שלי גם כי המתקפה שיש על הדמוקרטיה הישראלית, שהיא לא הוגנת, והתקציבים האלה, אני מציע להרבה מדינות אירופאיות להשקיע בסבלנות באירופה ובדמוקרטיה באירופה ובלחימה באנטישמיות שיש שם.

רוברט אילטוב: לכן, אני חושב לא רק באירופה אלא גם פה, במזרח התיכון, מסביבנו יש מלא מדינות שפוגעות בזכויות אדם.

רוברט אילטוב: אני חושב שמדינת ישראל היא מדינת חוק ששומרת על החוק.

רוברט אילטוב: היא יודעת להילחם בתופעות חריגות, ולא צריך שילמדו אותנו מה לעשות פה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל את הדיון.

ניסן סלומינסקי: לפני שנתחיל נעשה לפי הסדר של הח"כים כי אני מניח שכולם רוצים אז אני אבקש מהיועצת המשפטית שלנו שתאמר כמה דברים.

<סיגל קוגוט: טוב, זה רק כמה דגשים לדיון.

<סיגל קוגוט: כתבתי את הדברים, אני מניחה שקראתם אותם.

<סיגל קוגוט: כדגשים, אני רק רוצה להגיד ששקיפות זה לא מכבסת מילים לכל דבר.

<סיגל קוגוט: אני יכולה גם לבקש מכל עמותה לדווח כל יום על מה שהיא עושה, לא הייתי קוראת לזה שקיפות, ולשלוח לי עותק מכל מכתב שהיא כותבת, גם לזה לא הייתי קוראת שקיפות.

<סיגל קוגוט: ובסוף, כל הדברים האלה זה איזונים.

<סיגל קוגוט: החוק, עד היום, מאותן הסיבות שמנה חבר הכנסת סמוטריץ, קבע החל משנת 2008 והמשך בשנת 2011, אכן חובות גילוי מוגברות וגם חובות דיווח מוגברות וחובות שקיפות.

<סיגל קוגוט: כל הדברים האלה נמצאים היום בחוק.

<סיגל קוגוט: כל העמותות שבהן מדובר, אני מצאתי אותן באתר של משרד המשפטים.

<סיגל קוגוט: הכנסת רשאית כמובן לתת שירות לחבריה ולעשות קישור למקום הזה.

<סיגל קוגוט: בקלות אפשר למצוא איזו מדינה תרמה, כמה כסף היא תרמה ולאיזו מטרה היא תרמה.

<סיגל קוגוט: הרבה פעמים התרומות האלה מיועדות לעניין מסוים ולאו דווקא למטרה כללית, והדבר הזה צריך להיות מצוין.

<סיגל קוגוט: ועכשיו, ההגברה של החובות כוללת בתוכה כמה דברים שאני לא הייתי חושבת שהם אך ורק שקיפות.

<סיגל קוגוט: בטח לא כשהפער התוצאתי בין הארגונים שעליהם זה יחול לארגונים אחרים הוא מאד ניכר, ואותו אינטרס של חבר כנסת לדעת עם מי הוא מדבר ומי בעל המאה שעומד מאחורי הארגון יכול להיות משלל אינטרסים שלא כולם אלטרואיסטים, וחברי הכנסת אכן שואלים את זה.

<סיגל קוגוט: הם שואלים את זה בדיון, הם לא מחויבים לתת זכות דיבור או לפתוח את דלתם.

<סיגל קוגוט: בכלל, לעמותות לא פוקדות הרבה כל כך את משרדי הממשלה אבל גם פקידי ציבור, וכזאת הייתי לפני שבאתי הנה במשרד ממשלתי אחר, יודעות לשאול ולברר עם מי הם בדיוק מדברים.

<סיגל קוגוט: הציבור עצמו, על שלל יכולותיו הטכנולוגיות, יכול בקלות רבה היום לדעת איזה מדינות תרמו לאילו ארגונים ולאילו מטרות.

<סיגל קוגוט: דווקא התרומות הפרטיות נמצאות בדוחות אצל רשם העמותות אבל לא באינטרנט.

<סיגל קוגוט: יש איסור מכל מיני סיבות בחוק העמותות, ומי שרוצה לדעת את זה צריך ללכת למשרדי הרשם לעיין בדוח אבל לגבי מדינות אין את הדבר הזה.

<סיגל קוגוט: ולכן, ככל שמגבירים עוד ועוד דברים שהם לא בהכרח מוסיפים עוד מידע כי הדברים האלה ידועים.

<סיגל קוגוט: העמותות האלה מופיעות בכנסת מזה שנים, הנציגים שלהם מוכרים בכנסת.

<סיגל קוגוט: הדרישה שלהם עכשיו בשם השקיפות בכל דיון בטרם יתייחסו לחוק הטרור או לחוק המעצרים או לתקנות הנגישות להגיד: אני נציג של ארגון פלוני ושהארגון שלי מקבל תרומה ממדינה אלמונית, לא הייתי מכנה את הדבר הזה שקיפות.

<סיגל קוגוט: הדבר הזה, יש בו השפלה.

<סיגל קוגוט: המדינה בהחלט לא חסכה בקריאה הראשונה את עמדתה שזה דבר פסול לקבל את התרומות האלה.

<סיגל קוגוט: זה מותר, לא אוסרים את זה, בין היתר מיחסי חוץ ששם זה גם המקום הנכון לטפל בדברים האלה, במדינות שתורמות לארגונים, למשל, נניח ארגונים שממש פועלים נגד מדינת ישראל, שחלקם, אגב, הם לא ארגונים ישראליים וימשיכו לתרום לפעול נגד מדינת ישראל, אז יש ערוצים לטפל בזה אבל לומר שכל ארגון שמקבל תרומה ממדינה זרה, מיניה וביה, הוא ארגון שיש איזה שהוא בעיה בנאמנותו למדינה - -

רוברט אילטוב: - - - יש ארגונים שמקבלים משוויץ או ממדינה אחרת.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, רוברט.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

<סיגל קוגוט: אבל אדוני רצה לקרוא להם "סוכני חוץ".

<סיגל קוגוט: במדינת ישראל הביטוי "סוכן", יש לו צבע מאד מסוים.

רוברט אילטוב: הם עובדים למען מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: - - - סוכנים זרים.

ניסן סלומינסקי: רוברט, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: ואל תעני למי שמתפרץ.

זהבה גלאון: ניסן, נו באמת.

זהבה גלאון: שמעת מה הוא אמר?

ניסן סלומינסקי: זהבה, אני מבקש.

זהבה גלאון: הוא אמר לי: זה מה שהם.

זהבה גלאון: די, יש גבול.

ניסן סלומינסקי: זהבה, בבקשה.

זהבה גלאון: נו, באמת.

ניסן סלומינסקי: ארגון "יש גבול"?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי, מה אמרת?

זהבה גלאון: לא הבנתי את הבדיחה שלך אדוני.

זהבה גלאון: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מותר לא להבין, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: סיגל בבקשה.

זהבה גלאון: אז תשתדל לעשות סדר, לא עם הבדיחות האלה.

זהבה גלאון: אין להן מקום.

<סיגל קוגוט: ברור שמה שאופף את ההצעה זה לא תשבחות לארגונים שמקבלים תרומות ממדינות זרות ולכן, חיוב של אדם להזדהות בתגים ובאמירה כל אימת שהוא מגיע לדיון לומר את דבריו לגופו של עניין, אני פלוני אלמוני, חטאתי, עוויתי, פשעתי - זה לא משהו שמעודד אותו להשתתף בדיון.

<סיגל קוגוט: זה משהו שמרתיע אותו מלהיות חלק מהדיון הציבורי ולכן, אני חושבת שזה משהו שהוא הרבה מעבר לשקיפות.

רוברט אילטוב: מה זה חשוב לחוות דעת משפטית אני לא מבין.

רוברט אילטוב: זו חוות דעת פוליטית.

ניסן סלומינסקי: רוברט, - -

<סיגל קוגוט: זאת חוות דעת משפטית, זו לא דעה פוליטית.

ניסן סלומינסקי: סיכמנו שאת לא עונה.

ניסן סלומינסקי: רוברט, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

רוברט אילטוב: מה זה קשור לחוות דעת משפטית - - -

ניסן סלומינסקי: רוברט, יהיה לך זמן לשאול.

ניסן סלומינסקי: תהיה לך זכות דיבור.

<סיגל קוגוט: יש זכויות יסוד שאינן - -

רוברט אילטוב: במה אנחנו פוגעים בזכויות יסוד פה?

<סיגל קוגוט: אני מסבירה - -

מיקי רוזנטל: זאת הבעיה שאתה למבין, אתה יודע מה?

ניסן סלומינסקי: רוברט ומיקי, יהיה לכם זכות דיבור.

<סיגל קוגוט: - - שלמנוע מאדם בשיטות - - - להשתתף בדיון ציבורי, זה פוגע בו.

ניסן סלומינסקי: רוברט, בצלאל, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יהיה לו גם זכות דיבור ויאמר את דבריו בכבוד ונשמע אותו בכבוד.

<סיגל קוגוט: לגבי עיקרון השוויון – אני לא ארחיב כאן כי אני עוד לא יודעת לאיזה כיוון הדיון ייטה בסוף הדברים של האנשים אבל הפער התוצאתי שנוצר מתיקון לתיקון, החל מ-2008 ואחרי שהתווסף התיקון הזה בין ארגונים שונים לרבות כאלה שמקבלים תרומות זרות מחו"ל שלא על ידי מדינות, הוא פער מאד גדול.

<סיגל קוגוט: והנימוק שמדינה זרה אמורה לפעול בדרכים דיפלומטיות לא יכול להיות נימוק לכל דבר לכל אורך הדרך.

<סיגל קוגוט: באיזה שהוא מקום אתה מאזן אותו עם זכויות אחרות.

<סיגל קוגוט: אז יש לו עצמה מסוימת כשאתה מדבר על דיווח איטי, שנתי, שאני יכולה לחפש באינטרנט, העצמה שלו נחלשת מאד כשאני מבקשת מאדם לשאת תג כל אימת שהוא הולך בכנסת או להגיד בפתח של כל דברים שהוא אומר, אני כזה וכזה שמקבל תרומה.

בצלאל סמוטריץ': מה זה שונה מלוביסט?

<סיגל קוגוט: זה שונה מלובסיט.

בצלאל סמוטריץ': שתסביר למה זה שונה מלוביסט?

ניסן סלומינסקי: בצלאל לא.

ניסן סלומינסקי: כשתדבר תשאל.

<סיגל קוגוט: כרגע זהו.

<סיגל קוגוט: אני רק אומר משהו על החוק האמריקאי, שנחקק ב-38 בגלל התערבות של גורמים נאציים בארצות-הברית, וממש לא הייתי לומדת ממנו כלום, שראשית, הוא חל גם על תרומות - -

רוברט אילטוב: אז למה לא התבטל...

רוברט אילטוב: אין מפלגה נאצית היום בגרמניה.

<סיגל קוגוט: - - של אנשים פרטיים, לא רק מדינות ושנית, הוא חל במקרה שהאדם שעושה את הפעולה הוא שלוח של אותה מדינה ולא אדם שיש לו אינטרס דומה.

<סיגל קוגוט: כאן מדובר, למשל, אני אקח את ארגון "בזכות", שנמצא פה, "האגודה לזכויות האזרח" שנמצאת כאן, באתר של משרד המשפטים - הארגונים האלה לא נוצרו על ידי המדינה כדי לקדם איזה שהוא אינטרס שלה, הם לא סוכנים שלה.

<סיגל קוגוט: זה ארגון זכויות אדם שנוצר בישראל.

<סיגל קוגוט: יש מדינה שאכן רוצה לתרום להם.

<סיגל קוגוט: אני לא אומרת שזה הכל אלטרואיזם אבל הארגון, אתה מעניש פה את הארגון.

<סיגל קוגוט: הארגון, הערכים שלו והדברים שהוא בא לקדם כאן לא קשורים למדינה הזאת.

<סיגל קוגוט: הוא לא בא לקדם דברים בכנסת בשם המדינה הזאת.

<סיגל קוגוט: זה שונה.

<סיגל קוגוט: החוק האמריקאי אומר שהדבר הזה חל כשהגוף, הסוכן הזה שהוא באמת סוכן, הוא שלוח של המדינה הזאת.

<סיגל קוגוט: וכאן יוצרים את זה - -

מיקי רוזנטל: - - -

ניסן סלומינסקי: מיקי ובצלאל.

זהבה גלאון: זה לא דומה לחוק האמריקאי, זה דומה לחוק של פוטין וזה לא מקרי.

ניסן סלומינסקי: זהבה.

ניסן סלומינסקי: תודה לסיגל.

ניסן סלומינסקי: לזכותך יאמר שהצלחת לשכנע - -

זהבה גלאון: הבאתם פה חוק פוטין ולא חוק אובאמה.

רוברט אילטוב: - - - ולמה הוא לא התבטא?

רוברט אילטוב: יש גבול לתעלול.

זהבה גלאון: - - -

ניסן סלומינסקי: רוברט וזהבה - -

רוברט אילטוב: שלום עכשיו, בטח, במימון של הסוכנים הזרים.

זהבה גלאון: עוד מעט הוא יהיה סוכן זר.

זהבה גלאון: יריב אופנהיימר יושב פה, תהפוך אותו לסוכן זר.

רוברט אילטוב: הוא כבר מזמן סוכן זר.

רוברט אילטוב: בשביל זה לא צריך חוק דרך אגב.

זהבה גלאון: הסוכן הזר עומד לשבת במשרד הביטחון.

ניסן סלומינסקי: זה היה מכובד מאד.

ניסן סלומינסקי: סיגל תודה - -

רוברט אילטוב: זאת חוצפה, אדוני היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לה אבל אני אומר שהצלחת לשכנע אותי - -

זהבה גלאון: זו לא תהיה החוצפה היחידה.

ניסן סלומינסקי: - - במה שפתחתי כי אלה היו עיקר הטיעונים שבאמת אין לאסור את העברת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כאן מדברים רק על השקיפות שבזה, אז לצרף את זה לא הצלחת.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הצלחת לשכנע אותי שכן, לא נאסור את ההעברה של הכספים.

ניסן סלומינסקי: חיים, בבקשה.

חיים ילין: תודה.

חיים ילין: בוקר טוב.

חיים ילין: אוסאמה, זה מציק, מה זה מציק.

חיים ילין: זה לא דמוקרטי אפילו.

חיים ילין: אני לא רוצה לדבר על - -

ניסן סלומינסקי: זו היתה שקיפות אם - -

חיים ילין: אני לא רוצה לדבר על דמוקרטיה כי כנראה הפרשנות של דמוקרטיה, אני לומד אותה מחדש בכנסת ישראל, אני חייב לומר אבל כנציג היחידי שגדל בדיקטטורה - -

רוברט אילטוב: אתה לא היחיד.

חיים ילין: ידעתי שאתה תגיד אבל לפחות - -

אלעזר שטרן: איך נפלת למלכודת?

חיים ילין: נפלת בדיוק.

חיים ילין: אני לא ציפית שתגיד משהו אחר רק שכנראה לא למדת משם.

חיים ילין: פשוט לא למדת מה זה משטר טוטליטרי.

חיים ילין: זה לא אישי.

רוברט אילטוב: אתה לא תלמד אותי - -

ניסן סלומינסקי: רוברט אל תענה לו שזה לא ייגרר.

חיים ילין: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך משהו:

חיים ילין: הכל בסדר אבל אתה רוצה שאני לא אענה למישהו שכן עונה.

חיים ילין: אני מנסה לעשות פה שוויון.

חיים ילין: לא יכול להיות שכל הזמן מי שחושב שהוא צודק הוא זה שיכול לתקוף.

חיים ילין: לא יעלה על הדעת.

ניסן סלומינסקי: אני צריך שאתה לא תעזור לו, לכן אל תענה לו.

חיים ילין: למה לא לעזור לו?

חיים ילין: תאמין לי שאם הוא היה הולך בבוקר לאנטולי לא היה לו כוח אפילו להתווכח אבל הוא לא הולך לחדר כושר אז כנראה יש לו המון כוח.

חיים ילין: אני רוצה להגיד את הדברים כמו שהם: אני לומד מה זה דמוקרטיה, אני חושב שכולם צריכים ללמוד מה זה דיקטטורה.

חיים ילין: לפחות להבין מה המשמעות.

חיים ילין: והמשמעות היא שכל החוקים האלה מובילים אותנו לשם.

חיים ילין: כשהייתי ילד קטן היינו משחקים עם גומייה.

חיים ילין: היינו מותחים את הגומייה ושני דברים היו קורים, כולכם זוכרים: או שהגומייה היתה נקרעת באמצע ואז היה כואב לנו באצבעות או שהגומייה היתה עפה.

חיים ילין: זה מה שאתם עושים לדמוקרטיה.

חיים ילין: זה בדיוק מה שאתם עושים.

חיים ילין: אתם מותחים את הגבולות שלה עד למקום שזה כבר לא דמוקרטיה - -

רוברט אילטוב: שזה לא אתם מותחים את הגבולות.

ניסן סלומינסקי: רוברט אל תפריע, תהיה לך זכות דיבור.

רוברט אילטוב: כדי למתוח את החוט צריכים שתי ידיים.

ניסן סלומינסקי: רוברט, תהיה לך זכות דיבור ותגיד את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להפריע.

ניסן סלומינסקי: תן לכל יהודי להגיד את תפיסת עולמו.

ניסן סלומינסקי: זה שיא הדמוקרטיה.

ניסן סלומינסקי: לפחות שיגיד ואנחנו נשמע.

רוברט אילטוב: כדי למתוח צריך שתי ידיים: אחת ימנית, אחת שמאלנית.

ניסן סלומינסקי: רוברט, באמת נו.

חיים ילין: זה אחד הדברים שמלמדים בשלטון טוטליטרי, לנסות לסתום פיות לאחרים.

חיים ילין: זה בדיוק, כי דמוקרטיה לא סותמת פיות.

חיים ילין: דמוקרטיה מכבדת גם אם אני לא מסכים.

חיים ילין: אני לא מסכים כמעט למילה אחת של בצלאל אבל אני מאד מכבד את הנאום שלו ביום שני, כשהוא אמר שלמרות שאנחנו חושבים שונה, אנחנו עם אחד.

חיים ילין: אני מאד מכבד את זה.

חיים ילין: וכשהוא מדבר - -

רוברט אילטוב: - - -

ניסן סלומינסקי: רוברט, פעם ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, באמת נו.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שזו תהיה הכניסה שלך לדמוקרטיה דרך זה.

רוברט אילטוב: הוא צריך ללמד אותנו מה זה דמוקרטיה.

אלעזר שטרן: - - -

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תנו לכל אחד להגיד את עמדתו גם מה זה דמוקרטיה.

ניסן סלומינסקי: שיא הדמוקרטיה זה שכל אחד יגדיר איך שהוא מבין את הדמוקרטיה.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להסכים או לא - -

רוברט אילטוב: שיגדיר מה שהוא רוצה, שלא ילמד אותי.

ניסן סלומינסקי: הוא לא מלמד אותך, באמת נו.

ניסן סלומינסקי: זו תפיסת עולמו.

ניסן סלומינסקי: כן חיים.

חיים ילין: אני לא מתייחס אליך, רוברט, אתה התייחסת אלי.

חיים ילין: אני בטוח שהדיקטטורה בברית-המועצות שונה לגמרי מדרום אמריקה, אני מקבל את זה כנראה כי זה שני ספרים שונים לגמרי כנראה.

רוברט אילטוב: - - -

ניסן סלומינסקי: די.

ניסן סלומינסקי: רוברט.

רוברט אילטוב: הוא אומר שהוא לא מתייחס אלי והוא מתייחס אלי.

חיים ילין: שתי הערות לגבי הצעת החוק: שקיפות – כל הזמן מרימים את דגל השקיפות.

חיים ילין: אלעזר נמצא פה, אתי.

חיים ילין: אותו חוק שבצלאל העביר, של החטיבה להתיישבות, התחננו בפניו שבשביל שאנחנו נתמוך בחוק שיהיה מה שנקרא שוויוניות.

חיים ילין: זאת אומרת, שגם מחוז מרכז, ואתה יודע את זה, יוכל באופן שקוף לבוא ולהציג את כל הנתונים.

חיים ילין: התשובה לא של בצלאל, התשובה שלך היתה שאנחנו קונים ומוכרים קרקעות, אנחנו לא רוצים שקיפות כי אנחנו צריכים לשמוע על הפלסטינים שאנחנו קונים.

בצלאל סמוטריץ': הכנסנו חופש מידע, על מה אתה מדבר?

בצלאל סמוטריץ': הכנסנו הכל.

חיים ילין: אני מבקש.

<דבי גילד-חיו: - - -

ניסן סלומינסקי: דבי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני מתאפק לא להוציא אנשים אז אני בטח שלא רוצה אתכם להוציא.

זהבה גלאון: אבל הולכים להגדיר אותה סוכנת זרה, זה מה שאתם הולכים לעשות.

זהבה גלאון: מה אתה רוצה?

זהבה גלאון: שהיא תשב ותגיד שיורד גשם?

אוסאמה סעדי: עריפת ראשים עושים פה.

חיים ילין: - - המילה שקיפות היא מאד רחבה שאפשר לשים אותה בכל מקום, ואפשר להתנגד אליה או לא להתנגד אליה לפי אינטרסים.

חיים ילין: במדינת ישראל כל צד שיש בו צד התיישבותי או ביטחוני אז בעצם השקיפות שם כמעט ולא קיימת.

חיים ילין: חלק אני מסכים, כשמדובר על ביטחון מדינה אין ספק שחלק משמירת הסוד, למרות שאני חייב להגיד לכם שבוועדת חוץ וביטחון, זו הוועדה הכי שקופה שיש בכנסת והקבינט עוד יותר שקוף.

חיים ילין: הכל שאלה איך מסתכלים - -

ניסן סלומינסקי: לכן, לצערי, אין בהם שום דבר.

חיים ילין: - - כן, בעצם הכל עניין של איך שמסתכלים על הדברים.

חיים ילין: עכשיו לגבי החוק האמריקאי, ואתה לפחות שמעת את זה כשהגעתי לפה.

חיים ילין: תראו, כשמדברים אתי על שוויון או על איזונים אז אני מוכן לקבל הרבה מאד חוקים, באמת אני אומר לכם את זה, בתנאי שיש איזון.

חיים ילין: אני חושב שמתנפלים רק על עמותות ובצלאל, אני לא עשיתי הנהלת חשבונות, חובה וזכות למי יש יותר ולמי יש פחות ומי תורם יותר ומי פחות.

חיים ילין: אני בכלל לא מכיר את הנתונים האלה ואני יודע שיש המון אנשים שמגיעים לפה עם כל הנתונים והם מסבירים למה זה יש לו יותר – אני בכלל לא מדבר על זה.

חיים ילין: אני אומר שאם רוצים לדבר על ארצות-הברית למרות שאני לא אוהב להעתיק ממקומות אחרים, אז אין שום בעיה: בואו נעשה שקיפות לא רק על עמותות גם על כל הדברים הפרטיים כי הרי מה קורה בפועל?

חיים ילין: בפועל יש תורם שרוצה להחזיק שלטון מסוים במדינת ישראל.

חיים ילין: הוא יכול לקחת את העיתון ולממן עיתון שלם ואין שום בעיה.

חיים ילין: דרך אגב, יש שם שקיפות מלאה, אין שום בעיה, אבל יש הרבה מאד אנשים באופן פרטי שאין בהם שקיפות.

חיים ילין: אני, באופן אישי, בשביל לתמוך בחוק ובשביל שיהיה איזונים, אני מוכן לקבל לא את התפיסה שבאה ואומרת שקיפות על כולם, על כל דבר.

חיים ילין: אני חושב שהממלכה צריכה לקבל את הדעה הזאת כי לבוא ולהתנפל על איש מסוים, מחר הקואליציה תשתנה ומחר כל דבר יכול להשתנות וגם אתם, כשתביאו את ההצעה מטעם משרד המשפטים, גם תשתנה.

חיים ילין: אני לא רוצה שהדברים ישתנו, אני רוצה שיהיו איזונים, זה לא משנה מי ישלוט בסופו של דבר או מי יהיה הרוב בממשלת ישראל ובכנסת ישראל.

חיים ילין: אותי מעניין שאם באמת רוצים לשמור על הדמוקרטיה ועל השקיפות, אז שיהיה על כולם ולא על קבוצה מסוימת שצובעת אותם גם בצורה אידיאולוגית.

חיים ילין: וזה אחד הדברים שהכי מעצבנים כי יש פה רדיפה.

חיים ילין: חברים, יש פה רדיפה, לא יעזור שום דבר.

חיים ילין: גם אם אני לא מסכים להרבה מאד דברים שנעשים במדינת ישראל, יש פה רדיפה וצריך להפסיק את הרדיפה.

חיים ילין: לכן, החוקים והאיזונים של החוקים הם לדעתי התשתית והבסיס שלא תהיה רדיפה.

חיים ילין: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אני אתן לבני.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: אני בסכנה שיקראו לי מן הדיון הזה להצבעה בוועדת הפנים אז תודה לחבר הכנסת סעדי.

זאב בנימין בגין: אשתדל לא להתפלמס.

זאב בנימין בגין: יש שתי דוגמאות, אני חושב, שהן בעלות חשיבות בדיון הזה.

זאב בנימין בגין: אחת היא דוגמה שנודעה לנו בשבועיים האחרונים וזה הגילוי אודות הפעילות הסמויה של הבית הלבן בניסיון לשכנע את הציבור ביתרונותיו החשובים של ההסכם עם אירן לגבי הנשק הגרעיני.

זאב בנימין בגין: הסתבר, יכולתם לקרוא את זה לפני ימים אחדים, שהבית הלבן, המדינה, פעלה באמצעות ארגון, עמותה הנקראת - - -, זה אתים על פי הכתוב "וכיתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות".

זאב בנימין בגין: הם עוסקים באי הפצת הנשק הגרעיני, והם עצמם תרמו לעמותות אחרות שעסקו בהפצת התורה הזאת, שהיה ברור מהנימה שבה הוסברו הדברים שהבית הלבן לא ראה בה, כנראה בדרך שבה זה הופץ, התעמולה הזאת, את שיא האמת.

זאב בנימין בגין: זו דוגמה אחת.

זאב בנימין בגין: כלומר, המדינה יכולה לפעול על פי האינטרסים שלה לא רק בתרומה ישירה של הישות המדינתית אלא גם באמצעות עמותות.

זאב בנימין בגין: הדוגמה השנייה שונה אבל חשובה לדיון – לפני הבחירות האחרונות פעלה עמותה בשם V15 – בראשי תיבות: victory 2015, ניצחון 2015.

זאב בנימין בגין: לאלה שחשבו ועדין חושבים שהרכב הקואליציה הנוכחי וזה שאולי יורחב בשבוע שעבר הוא לא רצוי למדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: אנחנו עוסקים עכשיו גם בחקיקה אחרת שתגביל עמותות כאלה, שעוסקות בבחירות באופן ישיר אבל נשווה לנפשנו שהעמותה הזאת היתה צולחת דרכה, והיתה גוזלת מהקואליציה – סליחה, שלא יתפרש לא נכון, והיתה מקטינה את הרוב של הקואליציה הזאת בכנסת במנדט אחד.

זאב בנימין בגין: לא 61-59, 60-60, זה עולם אחר במדינת ישראל בהרכב הדמוקרטי.

זאב בנימין בגין: לעמותה הזאת תרם אדם פרטי, אזרח חוץ.

זאב בנימין בגין: לא ברור לי אם הוא אזרח או גם, בשני המקומות, גם בטקסס, גם בארה"ב, וודאי ממניעים אלטרואיסטים.

זאב בנימין בגין: הוא ודאי חשב שזה חשוב מאד לטובת מדינת ישראל, כפי שהוא מבין אותה, לתרום תרומה נכבדה לעמותה הזאת.

זאב בנימין בגין: הדוגמאות האלה, ויכולות להיות אחרות, מביאות אותי למסקנה שבוודאי שיש הבדל חשוב בין תרומה של ישות מדינית, כפי שמוגדרת בחוק לבין תרומות מחוץ לארץ, הכל מחוץ לארץ, של עמותות פרטיות, של עמותות ללא כוונת רווח וגם של אנשים פרטיים אלא שמסקנתי היא, במקרה הזה שנוגע לנושאים שהם נוגדים בדרך כלל את מדיניות הממשלה הנוכחית, שההבדל הזה, ככל שהוא עמוק, איננו עמוק מספיק כדי להביא להבדלה בחקיקה הזאת בין המדינות לבין עמותות ואנשים פרטיים, ואם אז לכולם.

זאב בנימין בגין: אני חושב שכדאי להבדיל בין הבדל לבין הבדלה, אז זו הערה ראשונה.

זאב בנימין בגין: עוד הערות מסדר שני – על פי זכרוני, ראש הממשלה הציע שתי הצעות לגבי הצעת החוק המקורית: האחת, לא תהיה תווית, לא יהיה תג בכנסת אלא יהיו אמצעים אחרים.

זאב בנימין בגין: 2.

זאב בנימין בגין: ושהדיווח יהיה - -

אלעזר שטרן: ממתי שהוא ייוולד.

אלעזר שטרן: ממתי שהתורם ייוולד בחדר הלידה.

זאב בנימין בגין: סליחה, אלעזר, אני לא ארבה בדברים.

זאב בנימין בגין: לעתים אני מרבה בדברים מחמת גילי אבל פה אני רוצה לקצר.

זאב בנימין בגין: אני מציע לחזור להערה השנייה, שהדיווח יגע לעמותות החל מהשקל הראשון, אני מצטט.

אוסאמה סעדי: זה לא בשקלים, זה בדולרים.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי דולר, ראש הממשלה אמר שקל.

זאב בנימין בגין: מן הסכום הראשון, מהיורו, מהין, מהפרנק השוויצרי או הצרפתי, ואתם תבחרו.

זאב בנימין בגין: מהפזו, מהפזטה, מהדרכמה, מהשקל הראשון.

זאב בנימין בגין: אני מציע, פליאה בלבי, על הצעת החוק הזאת שאני הבנתי בזמנו שאיננה עומדת בהתאמה לבקשתו המפורשת והפומבית של ראש הממשלה.

זאב בנימין בגין: והערה אחרונה – הצעה שבמידה רבה נובעת מהערות הייעוץ המשפטי שהמנגנון של השקיפות בדיונים שבהם נרשם פרוטוקול יהיה מנגנון דומה אבל לא זהה.

זאב בנימין בגין: כלומר, שהחוק יחייב את נציגי עמותות וארגונים בהשתתפם בישיבה שבה נרשם פרוטוקול, להשיב לשאלת יושב ראש הישיבה או במקרה שלנו חבר הכנסת, והאיש יחויב להביא באותו פורום את הפירוט ההולם, המתאים לעניין של התרומות לאותה עמותה.

זאב בנימין בגין: לא יסכים, יסרב, אז לא יקבל את רשות הדיבור.

זאב בנימין בגין: הערה אחרונה – אנחנו מרבים מדי בחוקים שונים בסנקציה פלילית על עבירות שלא ראוי שתהיה עליהן סנקציה פלילית, ויש גם דרכים אחרות וצריך דרכים אחרות.

זאב בנימין בגין: צריך להיזהר מאד בייחוס של ענישה כזאת על רקע פלילי במקרה הזה.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב ראש, אני מודה לך ועוד לא קראו לנו.

מיכל רוזין: לא צריך.

מיכל רוזין: טיפלתי בדברים והכל בסדר.

ניסן סלומינסקי: היא התקזזה אתך.

מיכל רוזין: לא, לא, לא, אני לא מתקזזת, אני פותרת.

זאב בנימין בגין: מיכל בשטח, מסתיים כל מתח.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, אם היו מעבירים את הצעת ראש הממשלה במקום ההצעה הזו, אני חושב שהיינו כולנו או לפחות אני הייתי מצטרף.

ניסן סלומינסקי: כנראה יש סיבות אחרות שהן קצת מסובכות לעשות את זה מהשקל הראשון אחרת הייתי מאד מצטרף להצעה הזאת.

זאב בנימין בגין: אני מוכן לשמוע הסבר, אולי אני אשתכנע.

<דבי גילד-חיו: - - -

ניסן סלומינסקי: הייתי שמח להצעה הזאת של ראש הממשלה, והייתי משכנע לרדת מהנושא של התגים אם היינו הולכים על ההצעה של ראש הממשלה אבל כנראה יש קצת בעיות, אבל אני בודק את זה עכשיו.

חיים ילין: אדוני היושב ראש, מה הכדור שאתם לוקחים נגד בחילה בבוקר, אני לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: לפני שאני נכנס למליאה, אני לוקח כדור.

ניסן סלומינסקי: תשמע את הדוברים שם.

חיים ילין: לא, כי אני מסכים לרוב הדברים שאתה אומר אבל בסוף אנחנו מצביעים הפוך.

ניסן סלומינסקי: תלוי.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אתה לוקח את הרע במיעוטו אם אתה לא יכול להגיע למשהו יותר טוב.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, זכותך.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להגדיר זאת כך: יושב ראש הוועדה יהיה בשליחותנו כלפי הקואליציה וינסה לשכנע אותם שהצעת ראש הממשלה היא הצעה ראויה.

זאב בנימין בגין: היא לא מספקת - -

ניסן סלומינסקי: אפילו אני יכול אולי להגיד בשמו של בצלאל אלא אם כן יכחיש אותי כי מהרגע שהוא הגיע אני יכול להגיד שכנראה גם הוא יסכים שאם יקבלו את הצעתו של ראש הממשלה הוא יוריד את הצעתו.

בצלאל סמוטריץ': מהשקל הראשון?

ניסן סלומינסקי: כן, אבל אמרתי שיש לזה בעיות מסוימות וצריכים לבדוק את זה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה.

זאב בנימין בגין: ההבדל המוסרי בין עמותה שנתמכת ב-45% לבין עמותה שנתמכת על ידי ישות זרה ב-55% שדורשת הבדלה בשקיפות נראה לי מוזר, ואני יכולתי להמציא, לא רוצה לתת רעיונות - יכולתי להמציא רעיונות אחדים בעקיפה של - -

מיקי רוזנטל: הגבול נקבע לפי סוג העמותות, מר בגין.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך את זה באחריות.

מיכל רוזין: והעמדות והדעות.

מיקי רוזנטל: הגבול הכספי נקבע רק לפי סוג העמותות.

מיקי רוזנטל: אחרת לא היתה הבעיה לעשות חוק הגון בעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: לא, ממש לא.

מיקי רוזנטל: ממה לא?

מיקי רוזנטל: ממש כן.

מיכל רוזין: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, להערה הזאת אם זה יהיה עיקר או מהשקל הראשון, האבחנה, ממה שאני יודע לפחות, היא לא זה ואני אומר לך שוב שאני הייתי שמח לקבל את הצעת ראש הממשלה מהשקל הראשון בלי תגים.

ניסן סלומינסקי: רק יש כנראה סיבות אחרות שלא קשורות לזה, שככה אמרו לי ואני קיבלתי על עצמי לעשות בדיקה מעמיקה יותר.

<דבי גילד-חיו: אולי יביאו את רשימת העמותות שהחוק יחיל?

מיקי רוזנטל: ואז יתברר פתאום איפה עובר הקו האדום או הצהוב במקרה הזה יותר נכון.

<דבי גילד-חיו: זה רלוונטי לדיון.

ניסן סלומינסקי: מיקי, לא רציתי בכוונה להיכנס.

מיכל רוזין: זה מאד רלוונטי לדיון, למה אתה לא מבקש את זה?

מיכל רוזין: ואז נראה על מי זה יחול, על מי זה חל.

מיכל רוזין: למה לא? סליחה, בוועדת כלכלה, כשדנים על איזה נושא, מדברים על איזה חברות זה ישפיע.

ניסן סלומינסקי: כל אדם יכול לקחת את זה לעצמו אם הוא רוצה.

מיכל רוזין: למה לעצמו?

מיכל רוזין: בא נקבל את זה.

ניסן סלומינסקי: מבחינתי אין לזה רלוונטיות.

מיכל רוזין: ועוד איך יש רלוונטיות.

מיקי רוזנטל: ברור, התוצאה מפחידה אותך.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר מבחינתך, אני מדבר מבחינתי - -

מיכל רוזין: אתה רוצה להסתיר את הסיבה האמתית שעושים את זה.

מיכל רוזין: זו הסיבה.

ניסן סלומינסקי: לא, ממש לא.

ניסן סלומינסקי: טוב, זכות הדיבור לאוסאמה ומיכל, רק להכניס אותך לעניינים, אז אנחנו - -

מיכל רוזין: נראה לך שאני לא בעניינים?

ניסן סלומינסקי: לא, בנושא הזה שאני לא רוצה להתחיל ישר עם קריאה ראשונה - -

<קריאה: הוא רומז לך שהוא מתכוון להוציא אותך.

ניסן סלומינסקי: לא, חס ושלום אבל אני מקווה שלא נגיע לזה.

מיכל רוזין: הוא מוציא רק נשים, רק שתדעו, אז אתם בסדר, אתם בטוחים.

אוסאמה סעדי: לא, אני בשנייה, אני על הסף.

מיכל רוזין: לא, זה מגיע עד אבל לא.

ניסן סלומינסקי: וגם אם אני מוציא, בשלב ראשון אני מוציא חמש דקות להירגע ושיוכל לחזור אלא אם כן אין ברירה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, אורחים נכבדים, טוב שאני מדבר אחרי חבר הכנסת בגין כי הוא לקח לי הרבה מהדברים שרציתי להגיד, ובדרך כלל אנחנו חלוקים בוועדה הזאת אבל בדברים שיש בהם פן ליברלי-דמוקרטי אז לפעמים אנחנו באותה חזית, אני וחברי בני בגין.

ניסן סלומינסקי: הרסת אותו.

זאב בנימין בגין: החלטת לשרוף אותי?

אוסאמה סעדי: אני שורף את עצמי גם, זה בסדר.

זאב בנימין בגין: לו כל הימנים היו כמו בני בגין.

מיקי רוזנטל: מר בגין, לא נשאר להם עלה תאנה אחר.

אוסאמה סעדי: גם אחרי מה שאמר אתמול על השפה הערבית בדיון שאני ניהלתי כאן, ותודה לך אדוני היושב ראש, אני ניהלתי כמה ישיבות אתמול בוועדת חוקה, שהוא אמר את הדברים, את המשפטים האלה, שבשבילי יחרתו בספרי הכנסת שהוא אמר שכל ההצעות למיניהם, חוקי הלאום למיניהם והצעות החוק הפרטיות לא באות להאדיר - -

זאב בנימין בגין: לגבי השפה הערבית.

זאב בנימין בגין: לגבי השפה העברית, סליחה.

אוסאמה סעדי: הם לא באים להאדיר את השפה העברית אלא להאדיר את השפה הערבית – אני חושב - -

זאב בנימין בגין: עכשיו אתה גם שורף אותי וגם דורך עלי.

אוסאמה סעדי: אני תכף אשרוף את עצמי.

בצלאל סמוטריץ': יקבלו אותך במרצ.

מיכל רוזין: לא, סליחה, אנחנו לא מקבלים אנשים עם עמדות ימניות.

מיכל רוזין: אני רק אמרתי שכל הימין יהיה כמוהו.

מיכל רוזין: זה שני דברים שונים.

אוסאמה סעדי: אני רצתי להתחיל שאני פה שנה בוועדת חוקה - -

חיים ילין: תבין לאן הגענו, שכל מי שיש לו דעה דמוקרטית-ליברלית הוא שמאלן.

חיים ילין: תבין לאן הגענו.

חיים ילין: לא אתה - -

אלעזר שטרן: חיים, גם טוהר הנשק זה שמאל.

<קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: אני אומר, אדוני היושב ראש, אני כבר כמעט שנה בוועדת חוקה, אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: דנו בעשרות הצעות חוק אבל הצעת חוק כזאת, משרד המשפטים, ציון נכשל חבל על הזמן.

אוסאמה סעדי: זה בושה וחרפה שאתם מגישים הצעת חוק כזאת לחקיקה שנויה במחלוקת.

אוסאמה סעדי: חקיקה שסותרת ופוגעת בזכויות יסוד חוקתיות ממדרגה ראשונה, ושום מילה אם אני קורא את הצעת החוק וקורא את ההסברים, זה חוזר על עצמו מילה במילה.

אוסאמה סעדי: אין שום הסבר.

אוסאמה סעדי: אני הייתי מצפה ממשרד המשפטים, מגורמים מקצועיים, שיבואו ויסבירו את הדברים האלה, ואנחנו לא העלינו את זה רק עכשיו.

אוסאמה סעדי: זה היה ידוע גם לפני וגם אחרי הקריאה הראשונה, שיש פה בעיות חוקתיות בכל העניין הזה של התרומות, האם זה חל על כולם ולא כולם, מדינות תורמות או גופים פרטיים.

אוסאמה סעדי: עניין השקיפות, את גם שרית, שמעתי אותך עכשיו, הרי כפי שאמרה סיגל.

אוסאמה סעדי: מאשימים אותה שהיא מביעה העמדות פוליטיות סיגל פתאום.

אוסאמה סעדי: אני שנה פה מתווכח אתה וכל הזמן מבקר אותה ובחוקים האלה, ולא שמעתי מהצד הזה שיושבים פה גם אילטוב וגם סמוטריץ שאומרים: סיגל, את מביעה דעות והשקפה פוליטית.

אוסאמה סעדי: אבל לפחות שהייתם אומרים שיש את החוק הזה מ-2008, החוק מ-2011, שיש את חובת הדיווח, חובות מוגברות ביותר, שמדברים על דיווח רבעוני מעל 20,000 שקל וזה מופיע באתרים להבדיל מתרומות פרטיות.

אוסאמה סעדי: למה זה לא פוגע בזכויות חוקתיות?

אוסאמה סעדי: איפה המידתיות?

אוסאמה סעדי: כל הדברים האלה לא מילה ולא חצי מילה.

אוסאמה סעדי: אם אתם חושבים שזה חוק רע, תהיו אמיצים, ולפעמים צריך להיות אמיץ כמו סיגל, שזה הייעוץ המשפטי ואני לא שורף חס וחלילה פה את הייעוץ המשפטי אבל לפחות תגידו את הקושיות שבהצעת חוק כזאת, שהיא פוגעת בזכויות בסיסיות, זכויות חוקתיות.

אוסאמה סעדי: וזה חוק שיש בו רדיפה פוליטית, סתימת פיות לצד אחד בלבד.

אוסאמה סעדי: לצד אחד בלבד.

אוסאמה סעדי: אם לפחות אני, כמו שקראתי אז על ראש הממשלה ואמר את זה היושב ראש, שזה חל על כולם, וזה מהשקל הראשון - -

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא אמר את זה, לא חל על כולם.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר על העמותות, להסיר את הנושא של התווית על עמותות ושיתחיל מהשקל הראשון.

ניסן סלומינסקי: אבל רק על העמותות, לא על כל תרומה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהוא אמר על כולן.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

זאב בנימין בגין: אני לא שמעתי שהוא מתנגד.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהוא אמר את זה.

אוסאמה סעדי: הוא אמר "יחול על כולם", תבדוק את זה.

זאב בנימין בגין: יכול להיות שלא אמר אבל גם לא - - -

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שהוא מתנגד, אמרתי שהוא לא אמר.

אוסאמה סעדי: ולכן, אני חושב גם העניין הזה שדבי כבר הצליחה להשחיל שאלה פה, אנחנו רוצים לדעת, אדוני היושב ראש, על מי זה יחול, במי זה פוגע, זה דבר בסיסי.

אוסאמה סעדי: אני יודע ושמעתי, אבל יכול להיות ששמעתי רק מצד אחד, יכול להיות שיש לו אינטרס אבל אני, כחבר כנסת, על מנת שאני אקבל את מלא התמונה, תבואו אתם כוועדה, כמשרד המשפטים, כרשם עמותות, שיבוא ויגיד החוק הזה חל על מאה עמותות או על שלוש עמותות, אין הבדל.

אוסאמה סעדי: אין הבדל אם כל הצעת החוק הזאת חלה אך ורק למשל במגזר הערבי, על עמותה אחת שזה עדאלה?

אוסאמה סעדי: אתם יודעים מה זה עדאלה?

אוסאמה סעדי: אתם רוצים להרוס את עדאלה, המרכז המשפטי היחיד למיעוט הערבי?

ניסן סלומינסקי: ממי היא מקבלת כסף?

ניסן סלומינסקי: לא ידעתי אפילו.

אוסאמה סעדי: מהאיחוד האירופי, וכתוב, אתה יכול להיכנס לאתר, תפתח את רשם העמותות, כל שקל ושקל ותראה את הדוחות הכספיים שלהם, זה לא במחשכים.

אוסאמה סעדי: זה כמו העמותה של סמוטריץ.

רויטל סויד: תפתח את האתר ותראה.

ניסן סלומינסקי: אז מה הבעיה?

רויטל סויד: זה בדיוק משקף.

רויטל סויד: זה שאתה שואל ממי היא מקבלת כסף - - -

אוסאמה סעדי: תבוא לכאן - -

ניסן סלומינסקי: רויטל, רק לחסוך לך, אל תנסי להספיק את הזמן שלא היית.

ניסן סלומינסקי: כבר היו כאלה על הסף של יציאה -

רויטל סויד: ניסן, אתה חייב להחליף תקליט, אתה כל הזמן חוזר על אותו דבר.

רויטל סויד: תנסה לתת תשובה אחרת, היא לא מעניינת.

רויטל סויד: כבר אמרת אותה.

ניסן סלומינסקי: תנסי פשוט לא להתערב, זה הכל.

רויטל סויד: לא, אני לא רוצה לא להתערב, אני רוצה להתערב.

ניסן סלומינסקי: אבל את לא היית כאן כל הזמן ואנשים כמעט הוצאו כשהם התערבו - -

רויטל סויד: זה לא משנה.

ניסן סלומינסקי: - - רציתי לחסוך את הצרה הזאת.

ניסן סלומינסקי: זה הכל.

רויטל סויד: אז תגיד ככה, אוקי?

רויטל סויד: אל תגיד תשובות אחרות.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי למה שאמרת אבל בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני דן אותך לכף זכות.

רויטל סויד: כולם הבינו.

אוסאמה סעדי: את מפריעה לי, רויטל.

רויטל סויד: לך אני לא רוצה להפריע.

אוסאמה סעדי: תודה.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי את המילה שהשתמש בה הרבה סמוטריץ – אלטרואיזם.

בצלאל סמוטריץ': סמוטריץ בחולם.

אוסאמה סעדי: אתה התחלת בזה.

אוסאמה סעדי: ואני, האמת, מתוודה, הלכתי ובדקתי מה זה.

אוסאמה סעדי: אז אני קורא בעברית – אני אומר לך מה זה בעברית: זולתנות.

אוסאמה סעדי: זו המילה.

אוסאמה סעדי: בלועזית - אלטרואיזם, היא נטייה, רצון או תכונה של עזרה לזולת המתבטאת בהתנהגות המסבה טוב למישהו אחר ללא תמורה.

אוסאמה סעדי: אתה רוצה להגיד לי שאדון מוסקוביץ וכל התורמים שתורמים לך ולעמותות שלך, הם תורמים ללא תרומה?

אוסאמה סעדי: אין לו מדיניות?

ניסן סלומינסקי: מה זה תמורה?

אוסאמה סעדי: יש לו אינטרס.

ניסן סלומינסקי: אבל אינטרס זו תפיסת עולם.

אוסאמה סעדי: ו"האגודה לזכויות האזרח", יש לה מדיניות?

אוסאמה סעדי: עדאלה, יש לה מדיניות?

בצלאל סמוטריץ': אין לי בעיה עם מי שתורם להם.

בצלאל סמוטריץ': זה ההבדל בין מדינה לאדם פרטי.

ניסן סלומינסקי: אם מדינה תורמת, יש לה מדיניות.

בצלאל סמוטריץ': בדרך כלל יש לה אינטרס.

אוסאמה סעדי: איזה אינטרס?

אוסאמה סעדי: אתם יודעים?

אוסאמה סעדי: אני הראשון, ואני כאן מגלה, היתה לי ביקורת - -

ניסן סלומינסקי: הדוגמה שהוא נתן על ארה"ב שנתנה, לא היה לה אינטרס?

ניסן סלומינסקי: בנושא של אירן, להשקיט את המתח פה, ממש לא הבנתי אבל אני מכבד אותך.

אוסאמה סעדי: "האגודה לזכויות האזרח", יש לי ביקורת קשה עליה, והיבעתי הרבה ביקורת.

אוסאמה סעדי: הם הגינו על שמאלנים, על ערבים, על יהודים, על מתנחלים, על איתמר בן גביר אני זוכר שפעם אני כתבתי והגשתי מכתב – "האגודה לזכויות האזרח" מגינה על אביר הדמוקרטיה איתמר בן גביר.

אוסאמה סעדי: אמרו לי שאנחנו פה, "האגודה לזכויות האזרח" מגנים על כל זכויות האדם וכל זכויות האזרח בלי הבדלי השקפות פוליטיות וזה וזה וזה.

אוסאמה סעדי: זה "האגודה לזכויות האזרח".

אוסאמה סעדי: אבל עכשיו אתם רוצים לסתום את הפיות שלהם כי אתם לא רוצים להתמודד עם הדוחות ועם המידע שהם מעבירים גם בישראל וגם בעולם.

אוסאמה סעדי: הם חושפים את הפנים האמתיות שלכם, וכאשר מדובר על הכיבוש ועל ההתנחלויות, אז אתם פתאום כבר רוצים שקיפות ודמוקרטיה.

אוסאמה סעדי: אתם, אל תדברו על דמוקרטיה ולא על שקיפות כי אתם רחוקים מהדמוקרטיה ומזכויות אדם ומזכויות בסיסיות מרחק ארץ והשמש.

אוסאמה סעדי: תתביישו לכם שאתם מדברים על דמוקרטיה וזכויות אדם.

אוסאמה סעדי: סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': אם היו רק שלוש ארבע עמותות לא היינו מחוקקים.

אוסאמה סעדי: אז זה שלוש, ארבע עמותות, תבדוק את זה.

אורן אסף חזן: סעדי, זה סרט אימה מה שאתם עושים לנו.

אוסאמה סעדי: אורן, בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אורן, אני מבקש.

אוסאמה סעדי: עכשיו גם אורן חזן ידבר על זכויות אדם ודמוקרטיה.

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב, אזוב.

אורן אסף חזן: אוסאמה, אני מעניין אותי קודם כל העם היהודי, אחרי זה כל השאר.

אורן אסף חזן: עזוב אותי זכויות אדם.

ניסן סלומינסקי: אורן, נכנסת עכשיו, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: יש כאן אנשים שנמצאים על קריאה שנייה אפילו אז אני מבקש.

אוסאמה סעדי: לכן, אני חושב שהחוק הזה לא חוקי, לא מידתי, לא דמוקרטי, ואם הכנסת הזאת תחוקק את החוק במתכונת הזאת ולא תשמע אפילו את כל ההיגיון של בני בגין עם כל ההערות שלו, אנחנו פונים לבג"ץ ואנחנו נדאג לבטל את החוק הזה, האנטי דמוקרטי.

אוסאמה סעדי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': איזה פחד.

אורן אסף חזן: אני כבר רואה איך אני לא נרדם בלילה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני משתדל ללכת לפי הסדר של הח"כים אבל חשבתי לפי סדר הישיבה אבל מאחר והישיבה מתבלבלת אז אני אנסה לזכור לפי סדר הגעתם.

ניסן סלומינסקי: לכן מיקי, אבל אם אני אתבלבל, אני מתנצל.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לגיד כמה מילים עקרוניות ואחר כך להתייחס לגופו של החוק: תראו, לאף אחד מאתנו אין מונופול לא על החוכמה, לא על האמת ולא על הדמוקרטיה.

מיקי רוזנטל: לא לי ולא לסמוׂטריץ.

מיקי רוזנטל: אחד המבחנים המהותיים לחקיקת חוק האם הוא דמוקרטי או לא זה האם הוא מיועד לקבוצה פרטיקולארית או האם הוא בא למנוע תופעה מדאיגה ולתקן עיוות בחברה.

מיקי רוזנטל: התוצאה של החוק הזה, ואני שמעתי עכשיו את סמוׂטריץ שהרבה פעם אומר דברי טעם אפילו, שמעתי את הנחת היסוד - -

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סמוׂטריץ בחולם.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להסביר, יש איזה קושי לאנשים כי גם לאהוד אוׂלמרט קראו אוּלמרט.

זאב בנימין בגין: בערבית אין חולם אז אולי בגלל זה משתמשים רק בשורוק.

מיקי רוזנטל: אני אחזור לדברי: טען חבר הכנסת סמוׂטריץ שההנחה הבסיסית שלו, כשהוא ביקש לחוקק את החוק הזה, שיש דיפרנציאציה לכאורה בין גופים או אנשים פרטיים לבין מדינות, שמדינות יש להם אינטרסים ואנשים פרטיים, אני מצטט אותו, בדרך כלל, יש להם רק כוונות טובות.

מיקי רוזנטל: עכשיו, עם כל הכבוד, ויש כבוד לעתים, לא שמעתי שטות גדולה מזו בכנסת ישראל מאז כינונה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, לכולם יש אינטרסים, למדינות יש אינטרסים ולאנשים פרטיים יש אינטרסים.

מיקי רוזנטל: לתאגידים יש אינטרסים ולכולם יש אינטרסים.

מיקי רוזנטל: הניסיון לייחס לזה כוונות כאלה ולאחרים כוונות אחרות עומד בבסיס – אם אתה לא מיתמם, ואני מקווה שאתה לא מיתמם - -

בצלאל סמוטריץ': אתה מאד פסימי...

אורן אסף חזן: אמר התמים הראשי.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אורן, בבקשה.

מיקי רוזנטל: - - אני מקווה שאתה לא מיתמם באבחנה הזאת אבל היא נועדה לשרת באמת תכלית אחת והיא שיהיה שוני בחוק עצמו בין מי שיש לו אינטרסים להשפיע פה והוא אדם פרטי לבין מי שיש לו אינטרס להשפיע פה והוא מדינה.

מיקי רוזנטל: עכשיו, אני לא מתנגד לכל סעיפי החוק, וקשה לטעון שאני נגד שקיפות, אני מקדם שקיפות באופן סיסטמתי בכנסת הזאת ובכלל.

מיקי רוזנטל: אני חושב שחלק מהדברים שמתבקשים בחוק הזה, אין להם שום קשר לשקיפות אבל לפחות אם הייתם באים בניקיון כפיים ואומרים: תראו, יש בעיה של גופים שונים שמשפיעים על המדיניות פה ומנסים להשפיע באופן לא הוגן, לא הגון, ולפחות אנחנו לא רוצים לחסום את זה אבל אנחנו רוצים לדעת מי הם, זה יחול על כל מי שמנסה לעשות את המהלך הזה, אז אתה מייצר לפחות חוק שהוא דמוקרטי.

מיקי רוזנטל: אפשר לחלוק עליו אבל הוא חל על כל מה שאתה מנסה למנוע.

מיקי רוזנטל: עכשיו, לומר שתאגידים גדולים ואנשים פרטיים לא משפיעים כמו מדינות, אני רק אדגים: אם היינו מחילים את החוק הזה גם על אנשים פרטיים ולא רק על עמותות אלא גם על פוליטיקאים, אז ראש הממשלה לפני כל נאום שלו בכנסת היה צריך לעמוד על הדוכן ולהגיד ככה:

מיקי רוזנטל: גילוי נאות - יש לי אדם שקרוב אלי ומממן לי עיתון במדינת ישראל שמקדם רק אותי או את דעותיי - -

אורן אסף חזן: - - -

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

מיקי רוזנטל: - - ושרת המשפטים היתה צריכה לומר שהיא מקבלת כסף מעבריין וסוחר סמים, שזה נכון לצערנו.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה להכביר בדוגמאות נוספות אבל זה רק נועד להסביר כמה זה אבסורדי.

מיקי רוזנטל: אם אתם רוצים שקיפות, אני בעד שקיפות.

מיקי רוזנטל: אם רוצים יותר שקיפות, צריך לשקול כי הרי בסוף זה עניין של משקל ומידה מתי זה מתחיל להיות שקיפות וזה מתחיל להיות ביזוי.

מיקי רוזנטל: ויש פה באמת שאלה, אני אומר לך, כי בסופו של דבר האומץ של האנשים, היכולת שלהם להידבר, העלויות הכספיות שאתה משית עליהם בחוק הזה וכולי וכולי נועד בסופו של דבר לעשות מה שעשיתם בהצלחה די גדולה, זה להגיד את הדבר הבא: שמאלני זאת מילה גסה.

מיקי רוזנטל: שמאלני זאת קללה.

מיקי רוזנטל: - -

אורן אסף חזן: אני כמעט מאמין לך.

אורן אסף חזן: זה הזוי מה שקורה פה.

ניסן סלומינסקי: אורן, תהיה לך זכות דיבור ותגיד מה שאתה רוצה, לא עכשיו.

מיקי רוזנטל: - - ארגונים שמקדמים זכויות אדם זה נגד האינטרס של המדינה.

מיקי רוזנטל: זה מה שאתם אומרים וזה חמור מאד.

אורן אסף חזן: לא, ארגונים שממומנים - - - שפוגעים, זה נגד המדינה.

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

אוסאמה סעדי: ממתי אתה חבר בוועדת חוקה?

אוסאמה סעדי: ממתי אתה מתערב?

אורן אסף חזן: אני חבר בכל הוועדות ואני מגיע לאן שחשוב לציבור שאני אגיע.

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

אוסאמה סעדי: - - -

אורן אסף חזן: הוא מפחד מדברי האמת - - -

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לומר עוד שלושה דברים בקצרה, אני מבין שאין לי הרבה מאד זמן: אז קודם כל, ההבדל בין החוק האמריקאי, שהרבו לצטט אותו פה וגם בנימוקים לחוקים הנלוזים שמביאים הנה, החוק האמריקאי חל על אנשים פרטיים במפורש ולא רק על עמותות, וזה הבדל משמעותי.

מיקי רוזנטל: אם אתם רוצים, יאללה, אז בואו נלך עם זה אבל תלכו על זה באמת כמו שצריך ולא – אני יודע בדיוק איפה עובר הקו, והקו עובר רק נגד עמותות שמאל או בעיקר.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שפה ושם גם תחדור איזו עמותה אחרת אבל זו המשמעות.

מיקי רוזנטל: אני מבקש בהקשר הזה שיושב ראש הוועדה יבקש מה-מ.מ.מ לקבל במהירות - -

אורן אסף חזן: לא נורא, תתמודדו.

מיקי רוזנטל: - - ובמהרה, ולפני שמצביעים על החוק הזה, על מי החוק הזה ישפיע בנוסחו הנוכחי.

מיקי רוזנטל: איזה ארגונים וכמה ארגונים, זה מידע חשוב לחקיקה והוא כמעט בלתי אפשרי שלא נקבל מידע כזה.

מיקי רוזנטל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: הדבר השני – היה אפשר באמת להשיג פה כבר תכלית ראויה, זו המלצתו של מבקר המדינה כבר שנים, שהנושא הזה של תרומות מחו"ל בכלל לפוליטיקאים הוא לא סביר כי גם המבקר לא מסוגל לבדוק את האינטרסים של האנשים שתורמים לפוליטיקאים.

מיקי רוזנטל: חלק ניכר מהפוליטיקאים הישראלים, עיקר המימון שלהם בא מחו"ל.

מיקי רוזנטל: אין ספק שבתוכו גלומים גם אינטרסים שיכול להיות שהם לגיטימיים אבל שהציבור ידע אותם.

מיקי רוזנטל: הדבר השלישי - -

אורן אסף חזן: מיקי, יש לי שאלה - -

מיקי רוזנטל: אורן, אני מבקש ממך, תן לי לסיים.

מיקי רוזנטל: תשאל ואני אענה לך בכנות.

מיקי רוזנטל: אני מאמין לך שזאת שאלה - -

ניסן סלומינסקי: אורן, פעם ראשונה.

ניסן סלומינסקי: די.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר, אחרת לא יהיה דיון כי כמוך כל אחד רוצה להתערב ואת כל אחד אני מנסה להשתיק.

ניסן סלומינסקי: די, לא.

ניסן סלומינסקי: בבקשה מיקי.

מיקי רוזנטל: - - ומבקר המדינה המליץ לשנות את החוק כבר כמה פעמים כי אנחנו רואים שיש בעיה.

מיקי רוזנטל: רק אתמול חווינו דוח כואב מאד על ראש ממשלה, ואני לא רוצה לעשות ניגוח פוליטי פה אבל - -

ענת ברקו: על הדרך אתה עושה.

מיקי רוזנטל: - - הוא קיבלת תרומות של חצי מיליון שקלים לפי הדוח, רק לפי מה שמופיע בדוח, מאנשים שיש להם אינטרסים במדינת ישראל, ואת זה אתם כמובן לא רוצים שראש הממשלה ילך עם תג, אני מקווה - -

אורן אסף חזן: מה זה רלוונטי עכשיו?

מיקי רוזנטל: עכשיו לדבר האחרון: - -

אורן אסף חזן: רק מילה.

ניסן סלומינסקי: לא.

מיקי רוזנטל: - - אני רוצה להתייחס לדוגמה של חבר הכנסת בגין, בגין ההשפעות של גופים זרים והדוגמה שלו היתה מצוינת והיא גם מוכיחה כמה החוק מגוחך ולא ישיג את – חוץ מהפגיעה באנשים, הוא לא ישיג את תכליתו.

מיקי רוזנטל: תראו, כמעט לכל מפלגה בעולם, בוודאי לאיחוד האירופאי, יש הרבה מאד גופים מסונפים שמקבלים תמיכה, ואפשר להעביר את התמיכה הזאת דרך גופים שלישיים, והתוצאה תהיה שחוץ מסמוטריץ שירשום עוד חוק אנטי-דמוקרטי בעיני על חגורתו, לא יהיה לחוק הזה שום השפעה ואולי קצת ביזוי של כמה אנשים.

מיקי רוזנטל: כמו שאתם אומרים, הרי הכסף לא יפסיק לזרום, העמותות לא יפסיקו לפעול, והתוצאה תהיה שחוקקנו עוד חוק מטופש אחד בכנסת כמו שורה שלמה של חוקים - -

אורן אסף חזן: אז מה באמת מפריע לך, ממה אתם חוששים?

ניסן סלומינסקי: אורן, אתה לא יכול להפריע.

ניסן סלומינסקי: פעם שנייה.

אורן אסף חזן: מה פעם שניה?

אורן אסף חזן: זה דיון, זה לא - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא דיון על הדברים של מיקי.

ניסן סלומינסקי: הדיון על הנושא - -

אורן אסף חזן: אז אני רוצה להבין מה מפריע לו.

אורן אסף חזן: החוק הזה אין בו כלום ושום דבר.

אוסאמה סעדי: אז למה לחוקק את זה?

אורן אסף חזן: למה לא? אין בו כלום.

ניסן סלומינסקי: אורן אל תתפרץ כי כולם בלחץ ואני לא רוצה - -

אורן אסף חזן: מה בלחץ?

אורן אסף חזן: אל תוציא אותי החוצה.

מיקי רוזנטל: יש לי הצעה קונקרטית לסיום הדברים כי הרי בסופו של דבר אנחנו פה מחוקקים חוק: אני חושב שאם הכוונה היא כוונה כנה לחשוף אינטרסים זרים שמבקשים להשפיע על מדינת ישראל, בואו נחיל את זה על כל מי שמנסה להשפיע על מדינת ישראל בין אם הוא תאגיד, בין אם הוא מדינה, בין אם הוא אדם פרטי, בין אם הוא אל הון וכולי וכולי, ונעשה את זה באופן מידתי כי גם החוק בסופו של דבר לא מידתי - -

ניסן סלומינסקי: מה, לאסור?

מיקי רוזנטל: לא, לא לאסור, חס וחלילה.

מיקי רוזנטל: לכולם, שייקחו לכולם כסף, אני אין לי שום בעיה - -

ניסן סלומינסקי: אז מה ההצעה אמרה, לא הבנתי.

מיקי רוזנטל: ההצעה אומרת שכל מי שמנסה להשפיע על מדינת ישראל ותומך – שתהיה חובת דיווח אבל לא כמו עכשיו.

מיקי רוזנטל: ואז, לפחות המשמעות תהיה שיש כנות בכוונה ולא ניסיון חיסול של עמותות - -

אורן אסף חזן: שקיפות.

אורן אסף חזן: הוא רוצה שקיפות לכולם.

בצלאל סמוטריץ': - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: בצלאל לא.

מיקי רוזנטל: - - מי שתורם 50% לעמותה מסוימת, בין אם הוא אדם פרטי ובין אם הוא... חל עליו החוק הזה.

אורן אסף חזן: אז מיקי, אולי בשלב הזה נאשר את זה.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה לשאול שאלות?

מיקי רוזנטל: תשאל.

ניסן סלומינסקי: לא, מיקי, לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא שאלות ותשובות.

אורן אסף חזן: היו"ר לא מרשה לי.

ניסן סלומינסקי: רבותי, סדר הדיבור יהיה כזה: סדר הדיבור, אם אני אזכור טוב זה יהיה עכשיו אלעזר, מיכל, רויטל, ענת ואורן, אם אני זוכר טוב.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: כיוון שבצלאל פתח עם הדוגמה של מוסקוביץ ועיר דוד, אז מה שנקרא בהפוך את חטאיי אני מזכיר היום אבל את גאוותי - אני חבר בעמותת ידידי עיר דוד, ואני גאה על כך ואני חושב שזאת עמותה שעושה דברים חשובים אבל באותה מידה בדיוק, קצת יותר, אני מתבייש במה שקורה כאן.

אלעזר שטרן: אני אומר את זה בגלל שמי שמדבר על החוק הזה, ואני אומר לבצלאל חברי, ואתמול או שלשום דיבר על אחדות העם, אז חל על הדברים האלה "רוממות אל בגרונם וחרב פיפיות בידם".

אלעזר שטרן: יש פה אוסף של חוקים שאני מרגיש נבוך כמי שלא אוהב לעמוד במבחן הלאומיות השכם והערב.

אלעזר שטרן: אני מרגיש שאני נתון בסוג של תחרות על ההמון שלא מעמיק, על הציבור שאין לו זמן להעמיק בין בצלאל ובין מרים, אם אתה רוצה בין בצלאל סמוטריץ לבין מרים רגב.

אלעזר שטרן: אני לא מבין למה צריך את החוק הזה.

אלעזר שטרן: כבר אמר פה חברנו בני בגין, שכל מדינה שתרצה לעקוף, תעקוף דרך עמותה בשנייה, גם ארצות-הברית.

אלעזר שטרן: ואני, דרך אגב, הרבה יותר פוחד מאנשים פרטיים מאשר ממדינות.

אלעזר שטרן: למדינות יש סוג של שליטה ואינטרסים.

אלעזר שטרן: באנשים פרטיים העסקים לא ברורים.

אלעזר שטרן: אני אגיד יותר מזה: יש יותר מדי מנהיגים במדינה הזאת שחשודים בפלילים ובקבלת כסף מאנשים פרטיים מאשר ממדינות.

אלעזר שטרן: אני עוד לא ראיתי בן אחד שיש עליו חשד שהוא קיבל כסף ממדינה, אבל אני מכיר מנהיגים שחשודים בכספים ממדינות.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד יותר מזה: האינטרסים של המדינות הם אינטרסים ברורים, גם אם אני לא מסכים אתם.

אלעזר שטרן: האינטרסים של האנשים הפרטיים הם מאד לא ברורים, ומי שמשלם את המחיר זה הציבור, בקבלת החלטות של אותם אישי ציבור בשלבים מאוחרים יותר.

אלעזר שטרן: אני חושב שהחוק הזה מהתחלה, גם לפני שהורידו אותו אבל הורידו חלק מהדברים, הסימון הוא לא סתם החזיר אותנו לימים אחרים ולא סתם הורידו את זה.

אלעזר שטרן: אני באמת חושב שהרווחים היחידים של החוק הזה זה יהיה רווחים של הסתה ורווחים של קרעים בעם.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: הרי אנחנו יודעים שבין החוק, איך שהוא הוצע בהתחלה לבין איך שהוא הגיע, יהיה מרחק גדול כמו בהרבה חוקים.

אלעזר שטרן: וכל הדיונים המקדמיים פה בוועדת חוקה על אוסף של חוקים שבסוף יוצאים חוקים שגם איתם לפעמים אני לא מסכים אבל הם כלל לא דומים למה שבא פה בהתחלה.

אלעזר שטרן: ומה שאני אומר לך, כיושב ראש הוועדה, שהתחושה הזאת – אני חושב שיש לנו אחריות כמנהיגי ציבור, לא אחריות רק להעביר חוקים.

אלעזר שטרן: יש לנו אחריות למה מרגישים, וגם אם עכשיו יש קואליציה לא של 61 אלא של 65 או 66, בסוף באמת אני חושב שבצלאל כן רוצה סוג של אחדות עם הרבה מאד תנאים כאילו אבל רוצה.

אלעזר שטרן: אז אני לא מבין מה עושים פה.

אלעזר שטרן: אני לא מבין.

אלעזר שטרן: ואני אומר באמת, כמו שר הביטחון שכבר האשימו אותו בחוסר ציונות בגלל שכאילו הוא בוחר באיזה תפקיד להיות וכנראה המדינה לא חשובה לו בגלל שהציעו לו שר החוץ – אם הוא באמת רוצה לשרת את המדינה, אז למה הוא הולך הביתה.

אלעזר שטרן: ואנחנו יודעים שאת מבחני הציונות שלו הוא כבר גמר מזמן, גם אנחנו, שלא יעמידו אותנו במחנים האלה.

אלעזר שטרן: ואם רוצים כל פעם להביא אותנו להצביע נגד חוקים שלפעמים יש בהם היגיון, אז בבקשה, שיתנו לנו את הקרדיט, אנחנו אוהבים את המדינה לא פחות ממי שעכשיו מצליח לייצר ממשלה שהוא קורא לה "לאומית".

אלעזר שטרן: אנחנו לא פחות לאומיים.

אלעזר שטרן: ואני מבקש גם ממך, מאחורי הקלעים, לא רק כאן, תתפוס אותם.

אלעזר שטרן: אני מבין את היתרונות של הפריימריז, אני מבין מי בעל הפריימריז, אני יודע כמה אחוזים באים לפריימריז, אני יודע כמה מאורגנים.

אלעזר שטרן: אני מכיר את חוסר השקיפות במי מארגן להם את ההסעות.

אלעזר שטרן: תתחילו עם השקיפות שם ותסתכלו אחר כך מה התוצאות של היעדר שקיפות שם, מה זה עושה לנו כאן.

אלעזר שטרן: ובסוף, אתה יודע, לא יצא החוק הזה אז באמת חבל.

אלעזר שטרן: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: מיכל ואחר כך רויטל.

מיכל רוזין: תודה אלעזר על הדברים המדהימים באמת.

מיכל רוזין: ככל שאני שומעת יותר ואני מבינה יותר, ואני ניהלתי עמותה חמש שנים ואני יודעת היטב מה זה אומר להגיש את כל הדוחות לרשם העמותות ולניהול תקין - -

אורן אסף חזן: איזו עמותה?

ניסן סלומינסקי: אורן, עזוב נו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה מיכל.

מיכל רוזין: תבדוק בקורות חיים.

מיכל רוזין: אני יודעת היטב עד כמה הדברים מחמירים, ויתכן שצריך להחמיר אותם יותר.

מיכל רוזין: אני חושבת שהצעת החוק הזאת במידה מסוימת מטילה ספק ביעילותו של רשם העמותות, במה שכבר המחוקק קבע.

מיכל רוזין: אם המחוקק חושב שיש בעיה עם הליך ניהול תקין וקבלת אישור כעמותה וקבלת כל האישורים המתאימים אז צריך לפתוח את הדברים האלה, צריך לדבר עליהם.

מיכל רוזין: אפשר לדבר עליהם, אפשר לדבר האם 20,000 זה סכום שמעליו באמת לא צריך לדווח ואפשר להסתיר.

מיכל רוזין: אני לא חושבת שצריך להסתיר אף תורם.

מיכל רוזין: מי שתורם, צריך לדעת את זה.

מיכל רוזין: הזכרת את עיר דד, אני לא רוצה להזכיר מי תרם לעיר דוד ומה היו האינטרסים שלו, ואיך אנשים טובים בכל העולם תורמים המון המון כסף למטרות, מימין ומשמאל, אנשים פרטיים שבסופו של דבר המטרה שלהם היא לא האידיאולוגיה ולא שינוי מדיניות.

מיכל רוזין: היא רק השפעה כלכלית-מסחרית שפעמים רבות מקבעת פה עמדות, מקבעת פה תוצאות בחירות, מקבעת פה הרבה מאד החלטות של המדינה שלכאורה לא באות מהמקום האידיאולוגי אבל משפיעות על האידיאולוגיה ומשנות פה תפיסות עולם ועתיד המדינה, כולל אפילו החלטה ליציאה למלחמה.

מיכל רוזין: ולכן, הדברים מעורבים, אי אפשר לנתק, ואני הרבה יותר מודאגת מהדברים האלה, כפי שאמר חברי, חבר הכנסת רוזנטל.

מיכל רוזין: אני חושב שמי שמדבר על תרומות זרות – א.

מיכל רוזין: אתם יודעים, קצת מצחיק שמדינת ישראל קיימת ומתקיימת בחלקה הגדול מכספים גדולים מאותן מדינות שאנחנו מתנגדים לקבל מהן תרומות לעמותות, תרומות זניחות לעומת המיליארדים והצוללות והמטוסים שאנחנו מקבלים מאותן מדינות בדיוק והממשלות עצמן.

מיכל רוזין: זה בסדר שהן נותנות מיליארדים או צוללות או מטוסים אבל כשהן נותנות לעמותה קטנה שתוכל לפנות לבית משפט, זה מפרק את מדינת ישראל ופוגע בנו.

מיכל רוזין: ובכלל, תסלחו לי, ההיסטריה הזאת שכל דבר פוגע בנו ומקלקל את מעמדה של מדינת ישראל – קצת אמון בכוחה של המדינה, בחוזק שלה, ביכולת שלה, בדמוקרטיה שלה.

מיכל רוזין: כל דבר אתם באמת חושבים שעכשיו גורם זר, סוכן זר הופך אותנו ומפרק את המדינה ומשפיעה על מהלכים מדיניים-פוליטיים?

מיכל רוזין: באמת, עם כל הכבוד, אתם בשלטון, הקוזק שנגזל, ההיסטריה הזאת, הפרנויה הזאת ממי שמשפיע.

מיכל רוזין: אין ספק, אחרי שבאמת פורסים את כל העובדות, ומי שמכיר איך הקרנות האלה בחו"ל עובדות, עם כאלה כללים נוקשים ושקיפות כל כך גבוהה לעומת התרומות הפרטיות, מבין שמדובר פה אך ורק בדבר אחד, ולא סתם מתעקשים אתך, ניסן, להביא את רשימת העמותות שאמורות להיפגע מהחוק הזה, כי מדובר בהמשך הרדיפה הפוליטית נגד ארגוני השמאל, זה דבר חד-משמעי.

מיכל רוזין: זה לא לגיטימי.

מיכל רוזין: גם אלעזר שאומר את זה, הוא מצדיק תוך כדי הנאום שלו מי ציוני ומי לא ציוני ומי לאומי ומי לא לאומי וכמה אני אוהב את המדינה.

מיכל רוזין: אנחנו לא צריכים להצדיק כמה אנחנו אוהבים את המדינה.

מיכל רוזין: כולנו אוהבים את המדינה.

מיכל רוזין: ולכן, כל ההצדקות האלה כל הזמן נובעות מדבר אחד, שכל הזמן שמים אותנו באיזה שהוא נייר לקמוס, שאנחנו צריכים להוכיח שאנחנו בעד המדינה, ואם יש לנו עמדה אחרת מהממשלה, זה לא אומר שאנחנו נגד המדינה.

מיכל רוזין: אנחנו חושבים ומאמינים שאפשר לתת, הדמוקרטיה שלנו מספיק חזקה בשביל לאפשר את - -

אורן אסף חזן: לא, אבל שהולכים ומשתלחים בחיילי צה"ל זה נגד המדינה.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן.

מיכל רוזין: - - הפעילות של ארגונים לזכויות אדם, זה זכויות אזרח.

מיכל רוזין: יש פה רדיפה פוליטית נגד ארגוני השמאל, דה-לגיטימציה לשמאל, למפלגות השמאל, אנחנו שומעים את זה.

מיכל רוזין: כל דבר אנחנו עוכרי ישראל.

מיכל רוזין: תכף תשמע פה חברי כנסת שיגידו את זה, הם לא מתביישים להגיד את זה - -

אורן אסף חזן: כבר אמרתי לך, אני לא צריך לחזור.

מיכל רוזין: אני לא אמרתי שאתה אומר את זה.

מיכל רוזין: הבהרת היטב את עמדתך - -

אורן אסף חזן: אני אמרתי.

מיכל רוזין: אבל אנחנו שומעים את זה חדשות לבקרים וזה סוג של פופוליזם שכמו שאמרת, הוא טוב לפריימריז אבל בסופו של דבר אחדות – ואז עושים לנו קמפיינים ברדיו, יום האחדות, אחדות, אחדות.

מיכל רוזין: זה בדיוק ההיפך מאחדות אבל זה גם לא משהו שאני מרוממת כאיזה שהוא אידיאל.

מיכל רוזין: חבר'ה, ההצעה הזאת, ברור מי בית היוצר לה.

מיכל רוזין: מה לעשות?

מיכל רוזין: כן, חבר הכנסת סמוטריץ, אילטוב, חברת הכנסת השרה אילת שקד.

מיכל רוזין: זה לא לחינם מגיע משם, זה בא מטעמים קואליציוניים, ברור.

מיכל רוזין: זה איזה שהוא אתנן שנותנים, ובצלאל סמוטריץ מזמן – ואתם יודע מה?

מיכל רוזין: כבוד.

מיכל רוזין: מזמן כבר הפך להיות זה שמנהל את הקואליציה, זה שמוביל.

מיכל רוזין: יש הצעת חוק שלו שלא עוברת?

מיכל רוזין: סליחה, לא רצו להעביר לך הצעת חוק עצרת את כל היום, הלכנו הביתה.

מיכל רוזין: הלכנו הביתה בחמש כי לא העבירו לך הצעת חוק.

מיכל רוזין: עזוב.

מיכל רוזין: בצלאל, אני אומרת כבוד, לא תודה.

מיכל רוזין: תודה זה משהו אחר - -

בצלאל סמוטריץ': תודה, גמרנו בחמש.

מיכל רוזין: תודה זה משהו אחר.

מיכל רוזין: אני, אין לי בעיה, מרץ נשארת עד ארבע לפנות בוקר אחרי כולם.

מיכל רוזין: אין לי בעיה עם השעות, כמו שכולם יודעים.

מיכל רוזין: - -

אורן אסף חזן: השקרים פה, אין להם גבול.

מיכל רוזין: - - אתם אלה שבאים להתחנן לקיזוזים.

מיכל רוזין: אני אומרת – כבוד, אבל זה לא כבוד למדינה, זה לא כבוד לכנסת.

מיכל רוזין: זה התפקיד שלך אולי מול הקהל שלך, זה לא כבוד לכולנו.

מיכל רוזין: בסופו של דבר ההצעת חוק הזאת לא ראויה.

מיכל רוזין: אתם יודעים מה?

מיכל רוזין: לקחו אותי לשבועיים לארצות-הברית להסביר את מדינת ישראל בארצות-הברית, לכל הקהילות היהודיות.

מיכל רוזין: מעבר לזה שהם מזועזעים למה שאנחנו עושים עם נושא הכותל והרפורמים והקונסרבטיבים, מעבר לזה שהם מזועזעים מאיך התערבנו בנושא אירן בתוך ארצות-הברית באופן שלא היה תקדים לפניו אבל הדברים האלה, הם פשוט לא מבינים.

מיכל רוזין: הם אומרים: תסבירו לנו, אנחנו לא מצליחים להבין.

מיכל רוזין: אנחנו מדינה דמוקרטית שכל היום אנחנו מדברים על דמותנו בעולם ואנחנו – אתם, מהצד הימני של המפה כל היום פוגעים.

מיכל רוזין: תדעו לכם שכשמפגינים BDS לא מצטטים את עדאלה.

מיכל רוזין: אלה של ה-BDS מראים שלטים מה אומרת מירי רגב ומה אומר סמוטריץ ומה אומרת אילת שקד - -

אורן אסף חזן: מה אומר סגן הרמטכ"ל.

מיכל רוזין: - - כי את אלה מצטטים, כי אתם מספקים הכי הרבה תחמושת לאויבים שלנו, והדבר הזה זה תחמושת נגד הדמוקרטיה החזקה של מדינת ישראל.

אורן אסף חזן: את רק מעבירה לו מפות.

ניסן סלומינסקי: אורן.

ניסן סלומינסקי: בבקשה רויטל.

מיכל רוזין: תגיד לי, אתה לא מתבייש?

מיכל רוזין: חצוף.

מיכל רוזין: אתה חצוף.

אורן אסף חזן: אני שם לך את האמת בפרצוף.

ניסן סלומינסקי: אורן, ביקשתי ממך.

אורן אסף חזן: היא צועקת ואתה אומר אורן?

ניסן סלומינסקי: לא, כי אתה מתערב וביקשתי ממך.

ניסן סלומינסקי: תהיה לך זכות דיבור, יכול להיות שבסוף לא תהיה אם אני אוציא אותך.

ניסן סלומינסקי: מה אני אעשה? רויטל, בבקשה.

אורן אסף חזן: אתה אוהב אותי, אתה לא יכול לעשות את זה.

רויטל סויד: אנחנו נאבקים - כשאני מדבר על "אנחנו" אז אני מדברת עלינו, כחברה בכלל, כל הזמן נגד אכיפה סלקטיבית בכל מיני דברים.

רויטל סויד: אנחנו לא רוצים להפלות ציבור מסוים, אנחנו לא רוצים שאנשים מסוימים, בחוק יחול עליהם ועל אחרים לא.

רויטל סויד: בבתי המשפט, שמהם אני מגיעה, עושים הכל כדי שלא תהיה בשום דרך וצורה שהיא אכיפה סלקטיבית על ציבור מסוים, על אדם מסוים ועל האחר לא.

רויטל סויד: ומה שאנחנו עושים פה היום, ולצערי הרב לא רק היום, אנחנו באיזה שהוא תהליך מאד מאד קלוקל, ועכשיו זה חלק ממנו, זה לעשות חקיקה סלקטיבית.

רויטל סויד: וחקיקה סלקטיבית היא חקיקה מסוכנת.

רויטל סויד: היא מסוכנת מאד לכולנו, לא לחלק, לא לצד אחד.

רויטל סויד: היא מסוכנת למדינה, היא מסוכנת לחברה והיא מסוכנת.

רויטל סויד: בצלאל, אני רוצה לומר לך משהו: אתה ושכמותך וכל מי שדוגל בחוק הזה, אני בטוחה שאתם מונעים מטעמים אידיאולוגים ומאמינים במאת האחוזים שמה שאתם עושים זו צדקת הדרך שלכם.

רויטל סויד: אני בטוחה.

רויטל סויד: אני לא חושבת שאתם רוצים פה משהו אחר אבל אני רוצה לומר לכם מה אתם עושים: אתם מכניסים אותנו למחשכים.

רויטל סויד: אתם מחשיכים את התקופה.

רויטל סויד: אתם מחשיכים את המדינה.

רויטל סויד: אתם מחשיכים את החברה.

רויטל סויד: אתם לוקחים את המדינה המדהימה שיש לנו, שהיתה צבועה בצבעים מדהימים והיא עדין צבועה בצבעים ראויים, נאורים, מבורכים, ואתם לא יודעים איך זה נראה מבחוץ.

רויטל סויד: אתם לא מגיעים באמת למקומות שאנחנו מגיעים אליהם - -

ענת ברקו: מה?

ענת ברקו: מה?

ענת ברקו: מה?

אורן אסף חזן: הם לקחו בעלות על הכל.

רויטל סויד: - - מיכל רוזין סיפרה לכם על הנסיעה לקהילות היהודיות.

רויטל סויד: - -

ענת ברקו: מה זה הבדיחה הזאת?

ענת ברקו: רק את מגיעה לקהילות היהודיות?

ענת ברקו: רק אתם מגיעים למקומות האלה.

אורן אסף חזן: הכל שייך לכם.

אורן אסף חזן: מי אנחנו בכלל?

אורן אסף חזן: אולי נקום ונלך?

אורן אסף חזן: אולי נצבע את עצמנו בכחול וניזרק לים?

ענת ברקו: היא אמרה שרק אתם מגיעים למקומות האלה.

מיכל רוזין: היא לא אמרה את זה.

ענת ברקו: זה בדיוק מה שהיא אמרה.

ענת ברקו: יש לך בעיות בהבנה הנשמע והנקרא.

ניסן סלומינסקי: ענת.

ניסן סלומינסקי: אורן, אם היא אמרה משהו שאתה לא מסכים, אז מה קרה?

ניסן סלומינסקי: גם אתה אומר הרבה דברים שהיא לא מסכימה.

אורן אסף חזן: זה הסתה "פר אקסלנס".

ניסן סלומינסקי: לפי החוק זה לא הסתה.

ניסן סלומינסקי: כן רויטל.

רויטל סויד: אנחנו מגיעים למקומות שאתם לא הגעתם אליהם, - -

אורן אסף חזן: מי אנחנו בכלל?

רויטל סויד: - - וכשהגעתם אליהן, לאותן קהילות חזקות, יהודיות, שתומכות במדינת ישראל, שהראו לנו איך הם עמדו ב"צוק איתן" והפגינו לעיני כל העולם לטובת מדינת ישראל, לא מדינה אחת בארצות-הברית, לא שתיים, לא שלוש ולא ארבע.

רויטל סויד: אז ישב שם השר צחי הנגבי ולא יכול היה לומר מילה, ואנחנו עמדנו והגנו על המדינה, על הדמוקרטיה, על מה שקורה פה.

רויטל סויד: אנחנו, אני, מיכל, נחמן שי.

רויטל סויד: לנו נתנו להגיד את המילים האלה כי אנחנו מהאופוזיציה, יכולים לייצג את מדינת ישראל מה שהקואליציה, שמביאה את כל סדרת החוקים האלה מתקשה לעשות לא מול הגויים, לא מול הגויים, מול האחים שלנו שמבקשים הסבר מה קורה במדינת ישראל.

רויטל סויד: אנחנו עמדנו מול רבנים אורתודוכסים, ישבנו מולם, והם אמרו:

רויטל סויד: אנחנו לא מסוגלים יותר לקחת את הצעירים היהודים ולומר להם איך מגנים על המדינה, תעזרו לנו.

רויטל סויד: אתם יודעים למה?

רויטל סויד: לא כי אנחנו מדינה רעה, אנחנו מדינה מדהימה ואהובה, מכיוון שהם לא יכולים לדברר את זה יותר מול הצעירים שרואים חקיקה אנטי-דמוקרטית שהולכת ומגיעה לפתחנו שוב ושוב.

רויטל סויד: משום שהם רואים שיטה שבה אנחנו מפלים ומדירים אוכלוסיות מסוימות מאוכלוסיות אחרות.

רויטל סויד: אני לא מדברת על מיעוטים בכלל, אני מדברת על יהודים.

רויטל סויד: מכיוון שהם לא יכולים יותר לתת מענה לציבור הצעיר שלהם, והם לא יודעים מה לעשות אז אתם מחשיכים את החברה פה, בארץ, ואתם צובעים את המדינה בצבעים שגם אחינו היהודים - -

אורן אסף חזן: אני בעד להדליק פרוז'קטורים - -

רויטל סויד: - - לא מסוגלים יותר להגן עליה, והם רוצים להגן.

רויטל סויד: זה נשמע לכם בומבסטי?

רויטל סויד: אבל זה לא.

רויטל סויד: זה מסע שאנחנו חזרנו ממנו רק לפני שבועיים - -

אורן אסף חזן: - - -

ניסן סלומינסקי: אורן די נו, באמת.

ניסן סלומינסקי: זה לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: בגלל זה לא תגיע לדיבור אפילו.

רויטל סויד: החוק הזה הוא לא באמת חוק שנועד לקדם שקיפות.

רויטל סויד: הוא חוק שהוא במאה אחוז חוקו פוליטי.

רויטל סויד: הוא חוק שבהמשך למחשכים שאנחנו רוצים להכניס את החברה הישראלית, הוא חוק שיש בו התעמרות, מתן דה-לגיטימציה ובעיקר ניסיון לסתום פיות כי השקיפות שאתם מדברים עליה, בצלאל, קיימת.

רויטל סויד: היא קיימת.

רויטל סויד: תכנסו לרשם העמותות, תראו בדיוק מאיפה מגיעות התרומות.

רויטל סויד: בשביל מה צריך שגם הנציג יבוא ויגיד: אני מקבל תרומה מישות זרה.

רויטל סויד: מה זה מקדם באמת?

רויטל סויד: שקיפות?

רויטל סויד: לא, ממש לא.

רויטל סויד: יש לך את זה היום ברשם העמותות.

רויטל סויד: ואם אתה מקדם שקיפות אמתית, באמת כי אני מאמינה שאתה חושב שמה שאתה עושה זה נכון, למה זה לא מעניין אותך שתהיה גם שקיפות מול תרומות פרטיות?

רויטל סויד: אתה יודע מה?

רויטל סויד: ולו רק לשם מראית העין, לשם הצגת שוויון, לשם הצגת שקיפות אמתית כדי שלא יהיו מצגי שווא.

רויטל סויד: למה אתה לא מכניס גם את זה?

רויטל סויד: אם אתה תכניס גם את זה אנחנו נתמוך בהצעת החוק שלך.

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: מה יש בבסיס הצעת החוק שלך, מה יש בה שהיא אמורה רק לייצג תרומות של מדינות זרות ולא תרומות של אנשים פרטיים זרים?

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: - -

אורן אסף חזן: אני אסביר לך תכף - -

רויטל סויד: - - מכיוון שאני מסתכלת עליך כי אני יודעת שאתה אדם כן במה שאתה מרגיש וחושב.

רויטל סויד: ואתה יכול עכשיו לקבל החלטה שאתה מתקן את זה ומשווה את זה ולא יוצר יותר פילוג בחברה שלך פה, ויותר שיסוי כי תראה לאן אתם מביאים את עם ישראל היושב במדינת ישראל.

רויטל סויד: אתה רוצה שזה מה שיהיה?

רויטל סויד: זה מתאים לך שככה החברה שלנו נראית?

רויטל סויד: זה מה שרצית שיקרה?

רויטל סויד: ולכן, החוק הזה הוא חוק שאסור שיעבור אלא אם הוא מקבל שוויון כי את הדברים שלכאורה בשמם הוא מגיע, הוא לא באמת מקדם.

רויטל סויד: הוא לא מקדם שקיפות, ההיפך.

רויטל סויד: הוא לא מקדם באמת הצגת מטרות, ההיפך.

רויטל סויד: והוא לא באמת חוק שוויוני והוא איננו חוקתי.

רויטל סויד: תודה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לצערנו נצטרך לסיים ב-11 וישנם כאן עוד הרבה נציגים מאד חשובים של הארגונים, שהייתי רוצה מאד לשמוע אותם.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם חברי הכנסת כולם עוד יספיקו לדבר ואתם תרצו לענות כך שמי שלא יספיק לדבר היום, אנחנו נמשיך את זה בשבוע הבא, ביום רביעי, ואז נמשיך לפי הסדר.

ניסן סלומינסקי: כלומר, מי שהיום לא קיבל יהיה הראשון שידבר בפעם הבאה כך שנשתדל מאד לשמוע את כולם.

ניסן סלומינסקי: במיוחד אני מבקש מהגופים החיצוניים כי חברי הכנסת נמצאים פה אבל הגופים האחרים שהצטרפו, אני מאד מבקש שמי שלא יספיק אם כנראה לא נספיק, שיבוא בשבוע הבא כי אנחנו מאד חפצים לשמוע את עמדתם בין אם זה תומך ובין אם זה לא תומך כי אנחנו רוצים לשמוע את כל הדעות לפני שנקבל הכרעה.

ניסן סלומינסקי: רק לגבי רויטל – אז מבחינת הדמוקרטיה באמת, שדיברת על מפלגתך, אז השבועיים האחרונים באמת לימדו אותנו איך אתם באמת מייצגים את הדמוקרטיה באופן - -

רויטל סויד: נכון.

רויטל סויד: לצערי הרב, הדמוקרטיה פועלת אצלנו באופן מאד מאד ברור.

רויטל סויד: לא לצערי הרב הדמוקרטיה, לצערי הרב נקלענו לסיטואציה לא נעימה אבל זה בגלל הדמוקרטיה - -

ענת ברקו: אף מדינה דמוקרטית לא היתה מוכנה שיעשו לה את אותו הדבר.

ענת ברקו: זה הדמוקרטיה.

אורן אסף חזן: - - -

ניסן סלומינסקי: די חבר'ה.

ניסן סלומינסקי: זה לא נושא, זה היה רק בחינוך.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שמיקי יתמוך בהערה שלי עכשיו.

ניסן סלומינסקי: ענת, כעשיו תורך.

ענת ברקו: יש כאן מונופול על יהדות ארצות-הברית, כולם מבינים בהכל, אף אחד לא מסביר את ישראל, רק הצד השמאלי של המפה.

ענת ברקו: וואו, תגלית מרעישה.

ענת ברקו: בכל מקרה - -

מיקי רוזנטל: - - -

אוסאמה סעדי: המחנה הציוני זה צד שמאלי?

אוסאמה סעדי: מה קרה לך ענת?

ענת ברקו: אני חושבת שאם אני אסקור את ההרצאות שאני עשיתי בקמפוסים בארצות-הברית ב-20 השנה האחרונות אז אני לא יודעת מה, כולל ללמד באוניברסיטה אמריקאית אבל יאללה, לא נורא.

ענת ברקו: מה שאנחנו מדברים כאן זה בעצם משחקי ריגול.

ענת ברקו: את אותם דברים שעושים בתוך מדינת ישראל - -

מיכל רוזין: נו באמת.

ענת ברקו: - - אף אחת מאותן מדינות שבאות בשם אותו הומניזם וזכויות אדם וכל הדברים האלה, לא היתה מוכנה שאת אותה חתרנות מדינית יעשו אצלה בבית.

ענת ברקו: וזה לא קורה לא בשוויץ ולא בבריטניה ולא בארצות-הברית.

ענת ברקו: כל המקומות הללו שאנחנו שומעים שזה בסך הכל קידום ערכים מסוימים, ואז אפשר ככה להשתמש בחיילים, בחיילים משוחררים, להוציא קצת אינפורמציה מחיילים.

ענת ברקו: המידע עובר צנזורה אבל גם אם הוא עובר צנזורה היכן מאופסן המדע הרגיש הזה?

ענת ברקו: שום דבר, אין מה לדבר.

ענת ברקו: זה מה שמותר פה, אסור בשום מקום אחר.

ענת ברקו: אני מציעה בכלל לעשות תמונות ראי.

ענת ברקו: המבחן הכי טוב שאני רואה בהרבה מאד דברים זה ממש לקחת ולהטיל את אותה תמונת ראי למקום האחר ולשאול כיצד הם היו נוהגים?

ענת ברקו: והם לא היו נוהגים כך.

ענת ברקו: מדובר בסוכני השפעה, ומדובר בהתערבות של מדינות זרות וחתרנות מדינית כולל גם השפעה על יחסי החוץ של ישראל, גם על דה-לגיטימציה של מדינת ישראל, ואני רואה את זה הרבה מאד באוניברסיטאות אמריקאיות.

ענת ברקו: אני רואה בדיוק מאיפה בא הכסף.

ענת ברקו: בדיוק עכשיו אנחנו חוזרים מהכנס על יהדות ארצות-הברית, שגם משתמשים לעתים בכספים של אנשים שהם רק רצו לתרום למען מדינת ישראל אבל בסוף לוקחים את ה"הלל" באותו קמפוס ועשים כנסים יחד עם כל מיני ארגונים מהסוג הזה נגד מדינת ישראל, ולא היתה כוונה כזאת.

ענת ברקו: ולכן, זו צביעות להגיד שזה דבר שהוא מקובל וזה רק זכויות אדם.

ענת ברקו: ראינו בדיוק, המסכה הוסרה בחודשים האחרונים באותם גופים.

ענת ברקו: אני לא רוצה להכליל את כולם, בטח יש כאלה שיש להם כוונות טובות אבל לפעמים הדרך לגיהינום רצופה בכוונות טובות ולשם הם מובילים אותנו.

ענת ברקו: ולכן, אנחנו חייבים לקדם חוק שיגן על מדינת ישראל מפני אותם ארגונים, ובאמת הדברים האלה, הכל יהיה שחור ולבן על השולחן.

ענת ברקו: ברור ביותר מי אותם אנשים ומה האינטרסים שלהם – חתרנות מדינית, פגיעה בישראל, דה-לגיטימציה והובלה של דה-לגיטימציה בכל המקומות הללו - -

אלעזר שטרן: אנשים אמרת?

אלעזר שטרן: אמרת אנשים?

מיקי רוזנטל: היא אמרה אנשים אבל היא לא התכוונה.

מיקי רוזנטל: היא מתכוונת לארגונים.

אורן אסף חזן: - - -

ענת ברקו: אתה הבנת בדיוק למה התכוונתי, ואני לא הפרעתי לך כשדיברת.

ניסן סלומינסקי: הוא לא הפריע, הוא שאל שאלה באמת תמימה הפעם.

ענת ברקו: אלה הדברים.

ענת ברקו: התחושה של הספקנות והצקצקנות הזאת של השמאל היא פשוט כבר באמת - -

מיכל רוזין: תגידי, יש סיבה להשפיל?

מיכל רוזין: להעליב?

מיכל רוזין: באמת.

ענת ברקו: רק אנחנו - - -

חיים ילין: אם הייתי שומעת את בני בגין - - -

ענת ברקו: אני חזרתי לפני יומיים מארצות-הברית - - -

מיכל רוזין: - - - את יכולה להתנגד לנו אבל להאשים אותנו, צדקנות וזה.

מיכל רוזין: באמת.

מיכל רוזין: אנחנו צודקים פשוט.

אורן אסף חזן: באמת אתם לקחתם בעלות על הכל, לא?

ענת ברקו: - - - במבחן החוק.

ענת ברקו: זה לא חוק ש - - -

מיכל רוזין: יש חוק רשם העמותות, את מכירה אותו?

מיכל רוזין: הכל מוכר - - -

ענת ברקו: ואז מדינות כמו שוויץ לא יעשו תערוכות של "שוברים שתיקה" או כל מיני דברים כאלה כמו שאנחנו לא - - -

ניסן סלומינסקי: ענת, ענת.

מיכל רוזין: זה פוגע בדמותה של מדינת ישראל, לא הכיבוש 50 שנה.

מיכל רוזין: התערוכות של "שוברים שתיקה".

מיכל רוזין: זה פוגע במדינת ישראל ושתדמית שלה.

מיכל רוזין: תגידו - - -

ענת ברקו: - - - תפסיקו את הטרור.

מיכל רוזין: אם לא יהיה כיבוש, את לא חושבת שצריך לפתור את כל הבעיה ולא - - -

ענת ברקו: חבל על הקול שלי, אני פשוט רצה ל"נשות הדסה" למרות שאני מהימין, אני צריכה לתת להם הרצאה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אחרון הדוברים אמר שהוא ייכנס לשתי דקות שנשארו כדי שנוכל להתחיל עם העמותות.

ניסן סלומינסקי: אחרון הדוברים, אורן.

מיכל רוזין: אנחנו פוגעים בתדמיתה של המדינה ולא הכיבוש.

מיכל רוזין: נו, באמת.

אורן אסף חזן: אדוני היושב ראש, רציתי להחמיא לך כי עד לפני רגע זה היה נשמע כל כך פסטורלי הישיבה, שחשבתי שעוד רגע מחזיקים ידיים ושרים "קומביה" ביחד.

אורן אסף חזן: אני שומע - -

מיקי רוזנטל: תדבר יפה כי אחרת - -

אורן אסף חזן: הנה, הופ, לוקחת את הרגלים ובורחת החוצה כי קשה לשמוע את האמת - -

מיכל רוזין: - - - אני לא מוכנה לשבת.

מיכל רוזין: ניהלתי את עמותת - - - ולכן אני לא אשב אתך באותו חדר.

אורן אסף חזן: אנשים - - - שאת שוקעת בו, וגם את זה את לא עושה.

אורן אסף חזן: בואו נעשה סדר בבלגן: אני שומע את הקולות ובינינו, זה נשמע כמו אוי, אוי, אוי, אוי, אוי.

אורן אסף חזן: בואו ניישר קו – אני מסכים אתם, אני באמת מסכים אתם, אין כלום בחוק הזה.

אורן אסף חזן: אין בו שום דבר.

אורן אסף חזן: אם היינו אמיצים מספיק היינו עושים חוק שמעיף את העמותות האלה לקיבינימט.

אורן אסף חזן: אני אומר לך את זה מהלב, אין להם מקום - -

<דבי גילד-חיו: - - -

רויטל סויד: אדוני, עכשיו יש לך מטרת החוק שלא היה מנוסח טוב, יש לך את מטרת החוק - להעיף אותם קיבינימט.

רויטל סויד: תודה אורן, מעריכה את זה.

רויטל סויד: מעריכה את זה מאד.

אורן אסף חזן: אני לפחות אומר את האמת.

אורן אסף חזן: יש חברי כנסת שקשה להם להתמודד עם האמת אבל אני רוצה להזכיר להם את ההיסטוריה: המנדט על ארץ ישראל נגמר ב-48.

אורן אסף חזן: נגמר, זה שלנו.

אורן אסף חזן: עמד בן-גוריון – זה שהם כל כך מתהדרים, כל הפחדנים שברחו מהאמת, חבורה של אנשים קטנים שברחו מהאמת כי הם לא יכולים לספוג אותה.

אורן אסף חזן: אמר בן-גוריון, אלה שמתהדרים בהמשכיות דרכו, כשהוא הלך והכריז את הכרזת העצמאות על מדינת ישראל - מדינה יהודית.

אורן אסף חזן: לא ישראלית, לא דמוקרטית, יהודית בראש ובראשונה.

אורן אסף חזן: אתה יודע למי הוא דיבר, אדוני היושב ראש?

אורן אסף חזן: הוא לא דיבר לאותם 600,000 שהיו פה בערב קום המדינה.

אורן אסף חזן: הוא דיבר לכל היהודים מסביב לעולם, שיבינו שזה ביתם ומבטחם של היהודים בכל העולם כאן, בארץ ישראל ולא בשום מקום אחר.

אורן אסף חזן: וכשאנחנו נמצאים במקום שבו ממשלות, ריבונו של עולם, ממשלות זרות מזרימות מיליארדי דולרים, יורו, לירות סטרלינג ודינרים ירדניים כדי להשפיע פה על סדר היום, זה ניסיון לערער את הריבונות של מדינת ישראל, ולדבר הזה אור לנו לתת יד.

אורן אסף חזן: נכון, זכויות אדם זה דבר חשוב.

אורן אסף חזן: מדהים.

אורן אסף חזן: הופתעתי לשמוע מאותה עוכרת ישראל, כן, היא עוכרת ישראל, - -

<קריאות: לא, לא.

אורן אסף חזן: - - הופתעתי לשמוע את מה שהיא עשתה בעבר ואני מצדיע לה על כך.

אורן אסף חזן: יש גם דברים טובים שהם עושים - -

ניסן סלומינסקי: אני חייב לסגור את הישיבה.

אורן אסף חזן: - - אבל החבר'ה האלה בשמאל, אחרי שהם לקחו לנו בעלות על הנאורות, הם לקחו בעלות על המוסר, הם לקחו בעלות על הצדק, הם לקחו בעלות על השלום.

אורן אסף חזן: היום הסתבר שהם גם לקחו בעלות על הקהילות היהודיות שמחוץ לישראל.

אורן אסף חזן: הכל שלהם.

אורן אסף חזן: עוד רגע אותנו יסמנו וגם אנחנו נהיה רכוש שלהם.

אורן אסף חזן: הגיע הזמן להפסיק עם הצביעות.

אורן אסף חזן: זה פתטי לעמוד פה ולתקוף את בצלאל ודקה אחרי לחבק אותו.

אורן אסף חזן: זאת צביעות שעושה נזק למדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אורן תסכם כי אני מוכרח לסגור את הישיבה.

אורן אסף חזן: אני מסכם, אני אשמח להמשיך את דברי גם בישיבה הבאה ואני אגיד את זה בצורה פשוטה: אנחנו, בראש ובראשונה הביקורת שלי אלינו: ממשלת ימין 61, 66, מי יודע אולי פירורי מפלגת העבודה בשביל איזה כיסא גם יצטרפו אלינו אבל אם אנחנו לא ניקח את עצמנו בידיים ונמצא את הדרך הנכונה, חוקתית, אחרי הכל הכנסת זה המקום, זה הבית המחוקק.

אורן אסף חזן: נכון, עיקרון הפרדת הרשויות כבר הלך לאיבוד, יש פה "בעלבתים" חדשים, הציבור בוחר אחד ואחר משפיע - -

ניסן סלומינסקי: אורן, אני מוכרח לסגור את הישיבה.

אורן אסף חזן: - - אני מסכם ואומר: די לפחד לא ממה יאמרו הגויים.

אורן אסף חזן: הגענו למצב שאנחנו מפחדים ממה יאמרו בגויים ומה יאמרו אנשים פה.

אורן אסף חזן: אנחנו צריכים לעמוד על שלנו ולהעיף את החבר'ה האלה כי בסופו של יום, ראינו בשנה האחרונה שמרביתם לא עוסקים אפילו בגביית עדויות אלא בריגול לשמו.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני נועל את הישיבה ועוד פעם אני פונה: בישיבה הבאה, בעזרת השם, נתחיל ישר עם העמותות, ואני מבקש מכל מי שיש בליבו ורוצה לומר - א.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל וב.

ניסן סלומינסקי: ואנחנו נשמע אתכם מיד בתחילת הישיבה בשבוע הבא.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.