ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 191, 2016-06-06 10:00

דוד אמסלם: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 106 והוראת שעה), התשע"ו-2016, מ/1018.

דוד אמסלם: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: רבותיי, דיברנו על החוק הזה בזמנו.

דוד אמסלם: לדעתי, קיימנו עליו שני דיונים לפחות, אם אני לא טועה.

דוד אמסלם: הדיון השלישי הוא היום.

דוד אמסלם: אני רוצה להתכנס לכיוון החלטה והצבעה.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר לך שבישיבה הקודמת אמרת שתכנס איזשהו צוות.

יעל גרמן: ביקשתי להיות שותפה.

יעל גרמן: רציתי לדעת, אם הצוות הזה זומן, ומה היו ההחלטות.

יעל גרמן: הפסקת את הישיבה ברגע ששאלתי אם תמ"א 13- - -

דוד אמסלם: אתן את התשובה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, מה שביקשתי, זה שהשר בעצם יכנס איזשהו צוות מקצועי אצלו.

דוד אמסלם: אני במקרה לא הייתי, אבל היה היועץ המשפטי, היו הדרגים המקצועיים – לגבי השאלה, בדיוק, האם הות"ל – הרי לא ידענו מה המעמד שלו מול תוכניות מתאר ארציות, מה גובר על מה.

דוד אמסלם: הם גיבשו את הנוסח, וכתוצאה מזה היה שינוי.

דוד אמסלם: כל הנושא של ולחוף – עוד מעט תומר, אתן לו להסביר את העניין.

דוד אמסלם: כבוד השר, אתה רוצה לדבר?

יריב לוין: אין צורך.

דוד אמסלם: אז תומר, בבקשה.

<תומר רוזנר: בעקבות שתי הישיבות שהיו בוועדה ובעקבות, כפי שאמר, הישיבה שקיים השר בלשכתו, גובשו מספר תיקונים בהצעה, כפי שמונחת בפניכם.

דב חנין: מכובדי היועץ המשפטי, ברשותך, כיוון שהישיבה הקודמת הסתיימה בסוג של מבוכה מסוימת, הייתי קורא לזה, אולי אדוני יכול לפתוח, לפני שהוא מציג את הפתרונות, בכמה מילים על המצב המשפטי הקיים כיום, כפי שזה נראה לכם.

<תומר רוזנר: באיזו שאלה?

דב חנין: אפשרות הבנייה בחופים.

יעל גרמן: למגורים.

דוד אמסלם: יש החוק כפי שהוא היום, אנחנו מכירים אותו.

דוד אמסלם: כרגע בא הות"ל, ועשה תיקונים מסוימים במובן הה.

דוד אמסלם: אני רואה את זה בעיקר בשתי נקודות מרכזיות – אחת, שבא השר ואמר: רבותיי, אם יש רשת – זה היה הרציונל, המוטיבציה באה משם – רשת שאמורה לבנות מספר מתחמים, וכרגע לא משנה מה גודלם – אם במצטבר 150 או 200 חדרים, זה לא חשוב - כדי שהיא לא תרוץ בין כל מיני ועדות מקומיות ומחוזיות בין עיר ועיר, וכל אחד ינחה אותה אחרת – הרי גם הכללים לא אותם כללים – הוא אמר:

דוד אמסלם: אנחנו נגיש את הות"ל, שיגישו לשם את התוכנית.

דוד אמסלם: דבר שני, הוא אפשר הקלה במסגרת החוק, לאפשר להמיר את התוספת שממילא קיימת גם היום, של 20% ממתחמים מלונאיים, שיהיו לטובת דיור, וזאת מדוע – על-מנת בעצם לתת תמריץ כלכלי לבעלי המלונות בכלל לבנות מלונות.

דוד אמסלם: נשאלה השאלה אז, ולא היתה מבוכה כאן – אלא פשוט עשינו פיין טונינג והגענו לזה - האם הות"ל, נניח, קיבל החלטה – האם הוא גובר על תמ"א כלשהי, לא משנה, על תמ"א חופים או על תמ"א אחרת, או לא.

דוד אמסלם: היועצת המשפטית אמרה שאין לה תשובה, והיא צריכה לדון בעניין.

דוד אמסלם: על זה השר כינס את הוועדה.

דוד אמסלם: לכן עצרתי את הישיבה, כי שם הבנתי- - -

יעל כהן-פארן: מה היתה המסקנה של ההתכנסות הזאת?

דוד אמסלם: אני אומר – עכשיו תומר ייתן לנו את הדיווח, מה הפתרון.

יעל כהן-פארן: תודה.

<תומר רוזנר: לשאלת חברי הכנסת, אסביר את המסקנות שמופיעות בהצעת החוק, אבל לפני כן אתייחס לשאלה לגבי אפשרות הסטייה מתמ"א 13 לבנייה למגורים.

<תומר רוזנר: כשמדובר בוועדה לתשתיות לאומיות, כפי שאתם זוכרים, יש בהצעה, כפי שהיא מתגבשת כרגע, שלושה מסלולים – מסלול הוועדה לתשתיות לאומיות, מסלול ועדה מקומית עצמאית ומסלול ועדת משנה לתיירות בוועדה המחוזית.

<תומר רוזנר: אתייחס למסלול הראשון – הוועדה לתשתיות לאומיות.

<תומר רוזנר: מעמדן של תוכניות שמכינה הוועדה לתשתיות לאומיות הוא מעמד תוכנית מתאר ארצית.

<תומר רוזנר: לפיכך כוחן יפה כתוכנית מתאר ארצית, ובהיותן מאוחרות יותר הן גוברות על כל תוכנית מתאר ארצית שקדמה להן, אלא אם כן נאמר בהן במפורש אחרת.

<תומר רוזנר: לפיכך תוכנית שתאשר הוועדה לתשתיות לאומיות עשויה לשנות תוכניות מתאר ארציות אחרות לרבות תמ"א 13.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת, גם תוכניות שהוועדה לתשתיות לאומיות מאשרת, למיטב הבנתי, צריכות לעבור אישור של הוועדה לשמירת הסביבה החופית, הידועה בכינויה הוולחוף, ככל תוכנית אחרת.

קריאה: אין בהם מגורים.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

יעל כהן-פארן: הוולחוף פועלת מכוח חוק השמירה על החופים, ועקרונות חוק השמירה על החופים – הוא לא להקים בנייה למגורים במתחם עד 300 מטר מקו המים.

יעל כהן-פארן: בעצם הוולחוף אומרה לפעול תחת אותו חוק, לקבל את החלטותיה בהתאם לעקרונות החוק, ועכשיו אתה מביא חוק חדש- - -

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אין בזה שינוי.

יעל כהן-פארן: בעצם זה מבטל את החוק הזה, כי לא יוכלו לבנות בנייה למגורים על החוף, גם לא ה-20% האלה לפי הוולחוף, לפי חוק חופים.

<תומר רוזנר: אם זה המצב המשפטי – מה שאינני בטוח שהוא כך, כי למיטב הבנתי, החוק אינו אוסר באופן מוחלט- - -

יעל גרמן: זאת היתה השאלה שבגללה- - -

<תומר רוזנר: שוב – חוק שמירת הסביבה החופית איננו אוסר באופן מוחלט בנייה כלשהי או בנייה למגורים בסביבה החופית; החוק, ככל שמדובר בתוכניות, אומר שכשמוסד תכנון מאשר תוכנית בסביבה החופית, הוא צריך להביא בחשבון את המטרות ואת השיקולים שנקבעו במסגרת חוק שמירת הסביבה החופית – כמובן, לתת להם את המשקל הראוי וכו'.

<תומר רוזנר: אנחנו יודעים שיש בנייה בחופים, גם בתחום ה-300 מטר וגם בתחום ה-100 מטר, כאשר זה נדרש.

<תומר רוזנר: בונים תחנות כוח, בונים דברים כשצריך.

יעל גרמן: זה תשתית לאומית.

יעל גרמן: בנייה לאומית זה לא תשתית לאומית.

<אפרת דון יחייא: נכון.

<אפרת דון יחייא: וגם במסגרת החקיקה עכשיו לא קבענו שמגורים זה תשתית שיכולה להגיע לות"ל, ולכן מגורים במסגרת הות"ל במסגרת החוק הזה- - -

דוד אמסלם: ברור.

דוד אמסלם: אתה מתחיל לבלבל אותי.

יעל גרמן: חזרנו חזרה.

דוד אמסלם: אני מתחיל לא להבין.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר יש תוכנית מתאר ארצית, שמגדירה, איפה מותר להקים מלונות.

דוד אמסלם: אין לנו בעיה עם זה.

דוד אמסלם: לא מתערבים בזה, מבחינת שימושי הקרקע.

דוד אמסלם: בא השר ואומר – אני לא מתערב כרגע – אני מדבר כרגע ברצועה החופית.

דוד אמסלם: אני לא מתערב, איפה מותר, איפה אסור.

דוד אמסלם: זה, יש התמ"א החופית.

דוד אמסלם: קבעתם את הכללים.

דוד אמסלם: אבל איפה שמותר אני רוצה להוסיף תוספת של 20% מגורים, כי מה זה משנה לנו מותר או אסור?

דוד אמסלם: אף אחד לא בונה.

יעל גרמן: אבל אם אסור באותו מקום- - -

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: לשם אני רוצה למשוך.

דוד אמסלם: אני חושב שלא צריך לשנות את הנושא.

דוד אמסלם: זה לא קשור לנושא של המלונאות.

דוד אמסלם: המלונאות, אגב, איפה שמותר להקים מלון – שידונו, האם מותר להקים מלון, כן או לא.

דוד אמסלם: ברגע שהחליטו שמוקם המלון, אז נכנס התיקון לאותו מלון, אוטומטית.

<תומר רוזנר: אני חוזר ואומר – יש לנו שני מסלולים.

<תומר רוזנר: יש להבחין ביניהם הבחן היטב – מסלול הוועדה לתשתיות לאומיות לא עוסק בשאלה, איפה מותר להקים מלון ואיפה אסור, כי הוועדה לתשתיות לאומיות יכולה להחליט להקים מלון גם איפה שהיום אסור להקים מלון.

<תומר רוזנר: זה בסמכות של הוועדה לתשתיות לאומיות.

<אפרת דון יחייא: בעקבות התיקון עכשיו.

<תומר רוזנר: אנחנו עכשיו במסלול הוועדה לתשתיות לאומיות.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אני פונה למשרד הפנים.

דוד אמסלם: אגב, האם במסגרת שימושי הקרקע, הות"ל נכנס לסוגיה הזאת ונכנס לרזולוציה, איפה מותר לעשות מלון, גם אם זה לא הייעוד שלו, וגם אם השטח לא מיועד למלון?

<אפרת דון יחייא: יש תוכנית שמגיעה בפניו.

<אפרת דון יחייא: בעקבות התיקון הזה גם תוכנית למלונאות תהיה במסגרת סמכויותיו.

דוד אמסלם: כלומר הות"ל, כל תוכנית שנוגעת למלונאות מגיעה אליה.

<תומר רוזנר: לא.

<אפרת דון יחייא: בהצעת החוק זו, זה מה שאנחנו מציעים.

דוד אמסלם: תומר, בבקשה.

<תומר רוזנר: אנסה להסביר שוב.

<תומר רוזנר: אפשט את הדברים.

<תומר רוזנר: הוועדה לתשתיות לאומיות היא ועדה עליונה.

<תומר רוזנר: היא יכולה להחליט, שבמקום מסוים היא רוצה מלון, למרות ששם כרגע זה שטח פתוח, או זה שטח שמיועד לתעשייה או זה שטח שמיועד לתעסוקה, והיא משנה.

<תומר רוזנר: לכן הגבלנו, לבקשת חברי הכנסת, את האפשרות של השר להכריז על מתחמים שיכולים ללכת לוועדה לתשתיות לאומיות רק לתחומי רשות עירונית ורק למקום שאין בו שטחים פתוחים מכל עברי המקום.

<תומר רוזנר: כלומר לשאלת חברת הכנסת גרמן – באמצע מכתש רמון לא אפשר יהיה לעשות.

יריב לוין: הבטחתי לך שלא יהיה.

יריב לוין: אני לא חוזר בי לרגע.

יעל גרמן: אתה הבטחת לי שלא תהיה בנייה למגורים.

יריב לוין: אמרתי שלא יהיה חוף פלמחים דרך החוק הזה.

יריב לוין: זה לא יהיה.

יריב לוין: אם באמצע תל-אביב ממילא יש בניה ויש הכול, שם אין סיבה למנוע את זה - זה הרי כבר קיים ממילא.

יריב לוין: אני חושב שאתם צודקים, ותיקנו את זה.

דוד אמסלם: אחרי זה נפתח את זה.

<תומר רוזנר: הוועדה לתשתיות לאומיות, בגלל שהיא מוסמכת לשנות גם ייעודי קרקע ולעשות את הדברים האלה, ההצעה כאן מדברת על כך שתוכל לאשר מלונות.

<תומר רוזנר: היא לא תוכל לאשר מגורים.

<תומר רוזנר: הוועדה לתשתיות לאומיות לא תוכל לאשר מגורים במסגרת הסמכויות האלה; רק מלונות.

דוד אמסלם: איך באה לידי ביטוי התוספת?

<תומר רוזנר: התוספת זה במקום שיש כבר מלון.

<תומר רוזנר: זה מסלול שני, זה כבר מסלול נפרד.

דוד אמסלם: איך זה מתחבר?

<תומר רוזנר: נפשט.

<תומר רוזנר: הוועדה לתשתיות לאומיות יכולה להחליט על מלון איפה שלא היה שום רמז למלון.

<תומר רוזנר: ה על מלון, ויש תוכנית שמאפשרת במקום מסוים מלון – כבר יש תוכנית שמאפשרת מלון.

דוד אמסלם: ברגע שהות"ל מחליט- - -

<תומר רוזנר: לא הות"ל.

<תומר רוזנר: - - - מלון בתל ברוך.

<תומר רוזנר: סימנו שם מלון.

<תומר רוזנר: במצב הזה נכנסים שני המסלולים שאמרנו קודם – הוועדה המקומית העצמאית ו-וועדת משנה של הוועדה המחוזית שבהם אפשר יהיה במסלול הזה, במקום שכבר יש בו מלון להוסיף עליו את ה-205 מגורים.

<תומר רוזנר: כלומר הוועדה המקומית העצמאית או ועדת המשנה של הוועדה המחוזית לא יוכלו במסגרת המסלול הזה להקים מלון איפה שאין מלון.

דוד אמסלם: נעשה סדר.

דוד אמסלם: אסכם את העניין.

דוד אמסלם: אני עדיין בשלב ההבנה.

דוד אמסלם: כלומר מה שתומר אומר – תקן אותי אם אני טועה – הות"ל עוסק בנושא מתחמים מלונאיים- - -

<תומר רוזנר: טהורים במירכאות.

דוד אמסלם: כפוף למגבלות ששמנו.

דוד אמסלם: אחדד- הוועדה יכולה להחליט על מקום מסוים, שהוא משתנה מירוק למלונאות.

<תומר רוזנר: נכון, אם זה בתחום רשות עירונית.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: כפוף למגבלות שהחלטנו.

דוד אמסלם: ברגע שהיא החליטה, לכאורה בתוכנית, בקובייה, בשימושי הקרקע יש מלון.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: יופי.

דוד אמסלם: אדם בא לוועדה המחוזית כדי להגיש את התוכנית של אותו מלון.

<תומר רוזנר: לא צריך.

<תומר רוזנר: הוא לא צריך להגיש את התוכנית.

<תומר רוזנר: הוא יכול ישר לבנייה.

דוד אמסלם: הות"ל מאשר תוכניות - זה ברזולוציה הזאת?

<תומר רוזנר: בדיוק.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: הוא רוצה להוציא היתר בנייה, אז הוא הולך לוועדה המיוחדת?

<תומר רוזנר: המקומית שלו.

דוד אמסלם: איפה נכנסת הוועדה המיוחדת?

<תומר רוזנר: זה מסלול נפרד.

<תומר רוזנר: זה מסלול שונה לגמרי.

דוד אמסלם: הוא מגיש לוועדה המקומית הרגילה- - -

<תומר רוזנר: הוא יכול לגשת לבקש היתר בנייה או בוועדה המקומית או- - -

דוד אמסלם: באיזה שלב הוא נכנס לתוכנית למגורים?

<תומר רוזנר: כשיש תוכנית קיימת.

יעל כהן-פארן: אין 20%?

יעל כהן-פארן: זה מה שאתה אומר?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<תומר רוזנר: אין.

<תומר רוזנר: הות"ל לא יכול להוסיף 20% מגורים.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: לא הבנתי את הרעיון.

דוד אמסלם: אם הוועדה החליטה היום שיש שטח כלשהו שהיא חושבת שצריך לבנות בו מלון, והיא מגדירה שם מלון.

דוד אמסלם: מאשרת את התכניות.

דוד אמסלם: האדם רוצה לבנות מלון.

דוד אמסלם: אתה אומר שמתוקף התוכנית הזו הוא כבר הולך לעירייה להוציא היתרי בנייה.

<תומר רוזנר: הוא יכול.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: בתוכנית הזאת הוא רוצה את התמריץ של ה-20% - אחרת הוא לא יבנה.

דוד אמסלם: אין בעיה, אני רק רוצה להבין לאן הוא הולך.

יריב לוין: הוא צריך ללכת לעוד מקום – או לוועדת המשנה- - -

דוד אמסלם: אני רוצה לדעת מה התחנות שלו.

<תומר רוזנר: אם הוא הגיע למסקנה, הוא אומר שהמלון שלו לא כדאי - הוא רוצה 20% תוספת.

<תומר רוזנר: בנייה למגורים – הוא צריך ללכת למסלול השני.

<תומר רוזנר: אחרי שאישרו לו את התוכנית הראשונה.

<תומר רוזנר: הוא צריך ללכת למסלול השני; זה לוועדה המיוחדת.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: אני מדבר על מתחמים ישנים – אז אין בעיה – הוא לא הולך לות"ל.

דוד אמסלם: הוא הולך ישר לוועדה המיוחדת.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: מתחם שהוא חדש, שהות"ל קבע שהוא חדש, אחרי שהוא מאשר לו אותו, הוא הולך אתו לוועדה המיוחדת.

<תומר רוזנר: אם הוא רוצה.

<תומר רוזנר: או הוא מוציא היתר בנייה.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: אגב, אנחנו מבינים - הכול זה רק אם הוא רוצה.

דוד אמסלם: אם הוא רוצה לבנות מלון בלי דירות – אנחנו נשמח מאוד.

דוד אמסלם: עד עכשיו אני מבין?

דב חנין: מה שאדוני יושב-ראש הוועדה אומר, וזה אני רוצה תשובה- - -

דוד אמסלם: אני עוד לא שם.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: חכה.

דוד אמסלם: אתה הגעת כבר לטורי.

דוד אמסלם: אני עוד אחורה.

דוד אמסלם: עכשיו הוא בא לוועדה המקומית המיוחדת.

דוד אמסלם: איך נכנס הוולחוף?

<תומר רוזנר: זה במסלול השני.

<תומר רוזנר: אני חוזר לשאלתכם הראשונה לתוכניות מתאר ארציות.

<תומר רוזנר: יש לנו שתי תוכניות מתאר ארציות רלוונטיות – תמ"א 12 לענייני תיירות, ותמ"א 13 לענייני החופים.

<תומר רוזנר: בבדיקה שנעשתה על-ידי גורמי הממשלה התברר שלגבי תמ"א 12 אין בעיה, כי תמ"א 12 אינה מתייחסת למצב שבו מוסיפים זכויות אלא רק כשגורעים זכויות.

<תומר רוזנר: כיוון שבמקרה הזה אנחנו מוסיפים זכויות, אין בעיה.

<תומר רוזנר: היא לא מוטרדת.

<תומר רוזנר: לגבי תמ"א 13, עלתה השאלה, מה קורה אם רוצים להוסיף מגורים במקום שמיועד למלונאות בתמ"א 13, כי אם יש בתמ"א 13 שני אזורים שאפשר להקים בהם מלונאות בגדול – אני לא מדייק לגמרי: תחום ישוב ותחום שמיועד למלונאות בתוכנית עצמה.

<תומר רוזנר: לגבי תחום ישוב אין בעיה, כיוון שתחום ישוב אפשר להקים בו כל דבר, כולל מגורים, אז לא מתעוררת השאלה מה קורה עם תמ"א 13.

<תומר רוזנר: תמ"א 13 אדישה גם במקרה הזה.

<תומר רוזנר: יש אזורים בתמ"א 13 שמיועדים, סומנו רק למלונאות או למלונאות ושימושים נוספים רלוונטיים לאותו עניין.

<תומר רוזנר: במצב הזה שרוצים להקים במקום הזה מלונאות, עלתה השאלה, מה קורה.

<תומר רוזנר: התברר שלפי המצב המשפטי ה- - -

יעל כהן-פארן: מלונאות עם מגורים.

<תומר רוזנר: כן, כשרוצים להוסיף מגורים.

<תומר רוזנר: לפי המצב המשפטי הקיים, התוכנית של הוועדה המיוחדת שמוסיפה את ה-20% צריכה היתה לקבל שני אישורים נוספים – אחד של הוועדה לשמירת הסביבה החופית, ושני של המועצה הארצית לתכנון ובנייה או ועדת המשנה לנושאים תכנוניים עקרוניים כדי להסכים שמכוח תמ"א 13 יכולה המועצה הארצית או ועדת משנה שלה להתיר שינוי כזה, בתנאים מסוימים.

יעל גרמן: מיהם?

יעל גרמן: זה מונח מאוד אמורפי.

דוד אמסלם: עוד מעט.

דוד אמסלם: אני רוצה עוד להבין.

<תומר רוזנר: הם יציגו.

<תומר רוזנר: שיהיה צורך רק באישור אחד נוסף, של הוועדה לשמירת הסביבה החופית, הוולחוף, ולא יהיה צורך באישור של המועצה הארצית.

יעל גרמן: לא צריך אישור של הוועדה המקומית?

<תומר רוזנר: היא זו שמאשרת את התוכנית מלכתחילה.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את מה שתומר אמר, ולהתקדם.

דוד אמסלם: אלך אחורה.

דוד אמסלם: אני מבין שהות"ל עושה רק במלונאות, במתחמים שממילא הם לא מלונאות, בכפוף למגבלות.

<תומר רוזנר: תוכניות חדשות.

דוד אמסלם: עכשיו בא מישהו, לא משנה כרגע מי זה – אם זו תוכנית חדשה או ישנה.

דוד אמסלם: אם הוא לא רוצה תוספת מגורים – שיבנה מלון, הכול בסדר.

דוד אמסלם: אם הוא רוצה תוספת מגורים, הוא הולך לוועדה המיוחדת, או לוועדה המחוזית שאושרה.

דוד אמסלם: ועדה מיוחדת זו ועדה עצמאית, והוועדה שהקמנו אותה בחוק הזה, זה מי שאין לו ועדה עצמאית.

דוד אמסלם: אני רוצה לא לסטות מהעניין.

דוד אמסלם: הוא בא לוועדה הזאת.

דוד אמסלם: הוא מקבל את האישור שלה.

דוד אמסלם: אם היא פוסלת אותו – הוא גמר.

דוד אמסלם: אם לא פוסלת אותו, הוא הולך לקבל את האישור של הוולחוף.

דוד אמסלם: אז אם גם הוא לא מאשר, הוא גמר.

דוד אמסלם: כלומר מה שאתה אומר לי, בחוק הזה יש שני דברים: אחד, הות"ל, ושניים, שהחוק נותן אופציה לוועדות האלה, לתת להם 20% שהיום אין להן האופציה הזאת.

<תומר רוזנר: נכון.

יריב לוין: ובמקום שנוגע לוולחוף – בכפוף של הוולחוף, שעליו עמדנו.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על זה.

דוד אמסלם: כלומר זה לא אומר שאדם שאומר:

דוד אמסלם: מתוקף החוק מגיע לי 20% מגורים – אתם חייבים לתת לו.

<תומר רוזנר: יש שיקול דעת לרשות המקומית.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: יש למוסד התכנון האפשרות לתת.

יריב לוין: האפשרות שלו לתת כפופה לאישור הוולחוף.

דוד אמסלם: ולמה שהם ייתנו?

יריב לוין: אני לא יודע.

<תומר רוזנר: כי הם רוצים מלון.

דוד אמסלם: אני שואל לגבי הוולחוף.

דוד אמסלם: אסביר למה אני שואל.

דוד אמסלם: כל אחד אמור לעשות את עבודתו.

דוד אמסלם: הוולחוף בא מזווית החוף.

דוד אמסלם: ועדת הבנייה באה מזווית הבנייה.

דוד אמסלם: יש פה לפעמים התנגשות של אותם משרדים, כי כל אחד בא מהזווית שלו, וזה טוב.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלו לבנות; זה התפקיד שלו לשמור על חוף; וזה התפקיד שלו להציל ולהיות מציל.

<ערן ניצן: לפעמים זה מתחבר.

<ערן ניצן: לפעמים התוכנית מצילה חוף.

דוד אמסלם: לפעמים זה מתחבר ולפעמים לא.

דוד אמסלם: אני שואל, אם אתה רוצה לדחוף את הבנייה- - -

יריב לוין: אני מוכן לשלם במקרה הזה מחיר שיהיו דברים שלא יאושרו, כדי לא לפגוע בסמכות של הוולחוף.

יריב לוין: אמרתי מההתחלה, התחייבתי לזה, ואני עומד מאחוריו לחלוטין, ואני חושב שזה מחיר שאפשר לשלם אותו.

יריב לוין: לא נורא.

דוד אמסלם: זה אומר שהחוק הזה רק מאפשר את האופציה.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: ודאי.

דוד אמסלם: אדוני השר, חשבתי שאתה הולך למקום אחר.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אי-אפשר גם.

יריב לוין: אני לא יכול מראש לאשר.

דוד אמסלם: שאלת מה עמדתי.

דוד אמסלם: אתה יזמת את החוק.

דוד אמסלם: אני לא מתווכח.

דוד אמסלם: להערכתי, בתיקון הזה לא הלכת הרבה.

דוד אמסלם: אבל בבקשה.

דוד אמסלם: לא עשית הרבה.

יריב לוין: אני צנוע.

יריב לוין: אני מסתפק בזה.

דוד אמסלם: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה.

דב חנין: אני דווקא נמצא בעמדה ההפוכה לך בנושא הזה.

דב חנין: השר לוין, שהוא אחד האנשים – לא קל לי לומר מחמאות לשרים בממשלה, אבל צריך לומר – השר לוין הוא לא רק אדם רציני, אלא הוא מקובל על כולנו כאדם מאוד-מאוד ישר והגון, אבל שלא ברצונו הוא פותח פה פתח לשחיתות בלתי-רגילה, כי בעצם הוועדות המקומיות תוכלנה לאשר מין בוננזה לא נורמלית באמצעות ה-20% מגורים האלה, שהם ה-20% הכי יקרים.

דב חנין: מי לא רוצה לגור על החוף?

דב חנין: הכי כדאי וכיף לגור על החוף.

דב חנין: בעצם אנחנו נותנים לוועדות המקומיות האפשרות לקדם מגורים על החוף.

דב חנין: אני רואה בזה סכנה מאוד-מאוד גדולה.

דב חנין: אני גם מאוד מודאג מהערבוב של מלונות עם מגורים.

דב חנין: זה ערבוב שלדעתי לא עובד טוב בשום מקום.

דוד אמסלם: אמרת את זה בדיון הקודם.

דוד אמסלם: כל דיון אתה חוזר על אותם דברים.

יריב לוין: אגב, גם היום הוועדות המקומיות יכולות לאשר מגורים על החוף; אולי לא בקרקע שמיועדת למלונאות, אבל בהרבה מאוד מקרים אחרים הן צריכות ללכת לוולחוף, ועל זה אנחנו שומרים – לא לפגוע בזה.

יעל גרמן: - - - ב-15 השנים האחרונות.

יעל גרמן: עכשיו החוק מאפשר את זה.

יריב לוין: אבל יש לך הוולחוף.

דוד אמסלם: אגב, גם היום לוועדות יש סמכות לתת את ה-20% ואפילו יותר.

דוד אמסלם: אבל לא משנה.

דוד אמסלם: על איזו בוננזה אתה מדבר?

יריב לוין: אנחנו עשינו פה את כל הדרך לקראת מה שביקשתם.

דב חנין: משפט נוסף, אדוני.

דב חנין: אדוני צודק, שגם היום ניתן לבנות מלונות על החוף.

דוד אמסלם: וצריך.

דוד אמסלם: צריך.

דב חנין: אבל הבנייה שנעשית היום על החוף היא בנייה יותר מאוזנת ומדודה.

דב חנין: אנחנו לא רוצים להגיע, אדוני היושב-ראש, אם אנחנו מדברים על סביבה עירונית, למצב של הרבה מגדלי כרמל.

דב חנין: כשאני נוסע ברכבת לחיפה, אני עובר ליד מגדלי הכרמל, ואני אומר לעצמי: איזה אסון.

דב חנין: מבנה מכוער שמסתיר – אני מניח שמישהו עשה מזה הרבה כסף.

דב חנין: גם במקור זה יועד למלונאות, לדעתי, אבל זה כבר מזמן מגורים.

דב חנין: אנחנו לא רוצים שהחופים שלנו ייראו כאלה, ואנחנו ודאי לא רוצים, אם אנחנו רוצים לעודד תיירות.

דב חנין: אחד הנכסים הכי יפים שיש לנו זה חוף הים שלנו.

דב חנין: דווקא לכן אנחנו צריכים לקדם בנייה של מלונות ואתרי נופש בחופים בצורה מאוד זהירה ומאוד מדודה, ובטח לא לפגוע בזה על-ידי לקחת נתח מזה לטובת מגורים.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע בשורה התחתונה שאנחנו נקבע, אם כבר אנחנו רוצים לקדם בניית מלונות, אנחנו נחדד ונחזק בצורה הרבה יותר חזקה את ההגנה על הרצועה החופית שלנו, ואם כבר עושים חוק כזה, שמצד אחד, נותן אפשרות לקדם בנייה מלונאית, אנחנו נחריג באופן מאוד-מאוד ברור את הסביבה החופית מאפשרויות הקידום הללו.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: לפני כן אני רוצה להעיר מספר הערות קטנות, ברשותכם.

דוד אמסלם: סעיף 4.

דוד אמסלם: רשום שמדובר שם בבעלות של אדם או גוף.

דוד אמסלם: צריך להדגיש: חברה וכו' - לגבי הנושא של מי רשאי.

דוד אמסלם: סעיף (ד).

<תומר רוזנר: אסביר.

<תומר רוזנר: חוק הפרשנות כוללת שאדם – כולל כל דבר, שהוא אישיות משפטית – תאגיד או חברה.

<תומר רוזנר: זה פטור.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: אנחנו דיברנו בסעיף 62א, מדובר שם בתוכנית שאושרה על-ידי הוועדה המחוזית.

דוד אמסלם: אני חושב שצריך להיות על בסיס תוכניות שמאושרות – לא משנה על-ידי איזו ועדה.

<תומר רוזנר: אי-אפשר.

<תומר רוזנר: אסביר.

<תומר רוזנר: תן לי לפני כן להציג את השינויים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<תומר רוזנר: אשלים.

<תומר רוזנר: אני רוצה להפנות תשומת לב חברי הכנסת לאותם שינויים שהוכנסו בהצעה בעקבות הדיונים הקודמים, והשינויים מהנוסח שהיה בפניכם בישיבה הקודמת.

<תומר רוזנר: לגבי האפשרות להכריז על מתחם שבו יחול במסלול הות"לי, לבקשת חברי הכנסת הוספנו שההכרזה תהיה על-ידי שר התיירות לאחר התייעצות עם המנהל הכללי של משרד התיירות, כך שאנחנו מבטיחים שיהיו לפחות שני גורמים שנותנים דעתם לנושא.

<תומר רוזנר: שינוי נוסף הוא, שכאשר מדובר במתחם אחד, אנחנו מדברים – בהצעה המקורית היה 500 יחידות אחסון, ופה אנחנו מדברים, לבקשת חברי הכנסת, על 400 במקום 500.

<תומר רוזנר: זה השינוי השני.

<תומר רוזנר: שינוי שלישי, לבקשת יושב-ראש הוועדה – הוספנו את זה אמנם בסעיף אחר, אבל אנחנו נתקן את זה עכשיו לאור הערות שקיבלנו הבוקר – ביקש יושב-ראש הוועדה להכניס מערכות הסעה המונית שנועדו לשפר את התיירות.

<תומר רוזנר: הכנסנו את זה בהתחלה בסעיף קטן (ג) בסיפא, אבל לאור ההערה שקיבלנו, כדי שיהיה ברור שאפשר יהיה לעשות את מערך ההסעה הזה גם ללא קשר למלון ספציפי, נוסיף את זה כפסקה (4) בסעיף קטן (ב).

יעל כהן-פארן: אתה מתכוון לתוספת של נלווים למתקן אחסון מלונאי?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה היה בפעם הקודמת.

יעל כהן-פארן: זה מסומן כתיקון.

<תומר רוזנר: מסומן כתיקון, כי זה תיקון מההצעה המקורית, אבל זה היה מונח בפניכם בפעם הקודמת.

<רוני טיסר: עמוד 3 בנוסח שמונח בפניכם.

<רוני טיסר: זה בסעיף קטן (ג), אחרי נלווים למיתקן אכסון מלונאי בסמיכות גיאוגרפית אליו, נוסף - או תשתית תחבורה תיירותית.

<תומר רוזנר: זה יימחק.

<תומר רוזנר: זה לא יהיה שם.

<תומר רוזנר: נמחוק את זה, כי המשמעות של זה, ככל שזה מופיע שם, שזה חייב להיות סמוך על אחת משלוש האופציות שמופיעות בסעיף קטן (ב), כלומר סמוך על מתקן מלונאי.

<תומר רוזנר: הבקשה היא שזה יעמוד בפני עצמו.

<תומר רוזנר: אפשר לעשות את זה גם ללא קשר למתקן אחסון מלונאי.

<תומר רוזנר: לכן נוסיף פסקה (4).

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: להבין - החוק הזה מטרתו לעודד מלונאות.

תמר זנדברג: השר הציג בפנינו שהרציונל, שיש בעיה לבנות מלונאות, ורוצים לעודד.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו את האטרקציות התיירותיות, במירכאות, ככה בעייתיות.

יריב לוין: למה הן בעייתיות?

יריב לוין: אתם כנראה לא רוצים תיירות.

תמר זנדברג: אנחנו רוצם תיירות למצדה; אנחנו רוצים תיירות למכתש רמון; אנחנו רוצים תיירות לירושלים; אנחנו לא רוצים תיירות לאיזה רכבל שייבנה אחרי זה באמצע היער ויהפוך- - -

יריב לוין: באמת.

יריב לוין: אתם לא רוצים- - -

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אני הכנסתי את זה.

דוד אמסלם: לא הוא.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: וכל התומך מלונאות.

דוד אמסלם: נביא אותם למלון ומה?

תמר זנדברג: אפשר לסיים את המשפט?

תמר זנדברג: מכיוון שיש בעיה בירוקרטית בקידום מלונאות, ודברים מתעכבים.

דוד אמסלם: נכון.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו פה הולכים לתשתית תחבורתית, שזה לא מלונאות.

דוד אמסלם: תומכת מלונאות.

תמר זנדברג: אבל אנחנו מפרידים אותה מהמלונאות.

תמר זנדברג: מה שמסביר היועץ המשפטי, שזו לא אטרקציה, שהיא גם ככה שנויה במחלוקת, שתומכת מלונאות.

דוד אמסלם: ודאי תומכת מלונאות.

תמר זנדברג: היועץ המשפטי מסביר - אפשר לסיים את המשפט?

תמר זנדברג: עכשיו מסביר לנו היועץ המשפטי שאטרקציות, שהוא גם ככה דבר ששנוי פה במחלוקת, ועלה גם בדיונים הקודמים, האם צריך להרחיב את זה גם לאטרקציות - אתם הסברתם – אם זו אטרקציה תומכת מלונאות - נכניס.

תמר זנדברג: שוב – לנו יש חשש מזה, שזה יורחב, יהיה שימוש לרעה.

תמר זנדברג: את כל זה אני שמה בצד.

תמר זנדברג: פה מסביר לנו היועץ המשפטי, שהנושא של אותה אטרקציה תחבורתית מופרד מהמלונאות, ועכשיו זה כבר לא צמוד למלונאות.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו ביער, בצוק.

תמר זנדברג: נקים תשתית תחבורה בחסות החוק הזה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, אמרתי בגדול – אני רואה את כל מכלול המלונאות כמכלול אחד.

תמר זנדברג: אבל זה לא מלונאות.

דוד אמסלם: שמעת מה אני אומר.

דוד אמסלם: את יכולה לחלוק עליי, וזה בסדר.

דוד אמסלם: אל תצביעי.

דוד אמסלם: בגדול, אני רואה את המלונאות - לא רק המלון.

דוד אמסלם: כל הסביבה תומכת מלונאות.

דוד אמסלם: אם צריך – לא יודע איפה - כדי לחבר מתחם מלונאות כלשהו, או כדי להביא את התיירים למקום מסוים, כדי להסיע אותם לאתר אחר באמצעות רכבל, אני חושב שזה קשור לעניין.

דוד אמסלם: פשוט.

יעל כהן-פארן: מה זה תחבורה תיירותית?

דוד אמסלם: בעיקר רכבל.

תמר זנדברג: אולי רכבת.

דוד אמסלם: אולי הכול.

תמר זנדברג: אולי קניון נוסף.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: הכול אולי.

יריב לוין: אם תצליחי לייצר לי קניון נוסע מהסוג הזה - הנה אני אומר לך – אני עושה אותו בענק.

יריב לוין: מתחייב.

יריב לוין: אחלה רעיון.

יריב לוין: אם הוא יכול לשוט על הים – עוד יותר טוב.

יריב לוין: בחייך.

<תומר רוזנר: אני רק רוצה להרגיע קצת – לא הרבה – את חברת הכנסת זנדברג – גם היום הוועדה לתשתיות לאומיות מוסמכת לטפל בתשתיות תחבורתיות, והיא עושה את זה במסגרת סמכויותיה הקיימות כיום.

<תומר רוזנר: היא מטפלת בדרכים, במסילות ברזל.

תמר זנדברג: אז למה צריך את התוספת?

<תומר רוזנר: כי התשתית הזו שמוצעת כאן, היא תשתית תומכת תיירות, לפי ההצעה.

<תומר רוזנר: השוני הוא שההרכב של הוועדה לתשתיות לאומיות בהקשר הזה יהיה מעט שונה, כלומר יהיה בו נציג של משרד- - -

דוד אמסלם: הבנו את השאלה הזאת.

דוד אמסלם: בוא נתקדם.

<תומר רוזנר: אבקש מרוני להקריא את השינוי שיהיה בסעיף קטן (ב), לסעיף 4.

<רוני טיסר: תשתית תחבורה תיירותית, שיש בהם כדי לשמש גורם משיכה תיירותי ולתרום תרומה של ממש לתיירות באזור.

<תומר רוזנר: בסדר?

תמר זנדברג: תראו, זה דבר מאוד גדול, שלא דובר עד עכשיו.

תמר זנדברג: זה כבר לא חוק לעידוד מלונאות.

דוד אמסלם: תמר, לא נתתי לך את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: כבר דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת.

תמר זנדברג: לא דיברנו על זה.

תמר זנדברג: זה דבר חדש.

דוד אמסלם: לא היית.

תמר זנדברג: הייתי.

תמר זנדברג: זה דבר חדש.

תמר זנדברג: דיברנו, רק מה שצמוד מלונאות.

תמר זנדברג: זה עכשיו נהפך לחוק- - -

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: את יכולה להתנגד, אין בעיה.

דוד אמסלם: אני אומר לך באחריות – דיברנו על זה גם אז, והכנסנו את זה גם אז.

דוד אמסלם: הרי עובדה – זה נכנס במקום אחר.

תמר זנדברג: אבל השינוי הזה הוא שינוי מהותי.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: זה אותו שינוי, אבל אם אמרת שלא דיברנו, אז לא דיברנו.

תמר זנדברג: לא דיברנו על זה בהקשר זהה.

דוד אמסלם: בבקשה, תומר, יש עוד הערות?

<תומר רוזנר: כן, יש עוד שני תיקונים נוספים.

<תומר רוזנר: אחד לא מופיע לכם בנוסח – אני מתנצל על כך.

<תומר רוזנר: אנחנו מבקשים להוסיף בהצעה הוראה שתאמר – בעצם להגן על שימושי המלונאות, ולהבטיח שלא תהיה זליגה של אותם מגורים למכסה של המלונאות שאושרה, כלומר יש סכנה שאם נאשר את החוק במתכונתו זו, יוכלו הוועדות המקומיות לאשר במסגרת שימושים חורגים וכו' זליגה והגדלת המגורים גם מעבר למה שהתכוונו מראש.

<תומר רוזנר: כדי להגן על זה אנחנו מבקשים להוסיף הוראה שתאמר שלא ניתן יהיה לאשר הקלה או שימוש חורג מעבר ל-20% שיאשרו, וזה ייחשב סטייה ניכרת.

<תומר רוזנר: אגב, זו היתה הסתייגות שהציע חבר הכנסת חנין באחת הישיבות הקודמות.

<תומר רוזנר: אבקש מרוני להקריא את ההצעה.

<רוני טיסר: תיקון עקיף לחוק התכנון והבנייה.

<רוני טיסר: בסעיף 151 לחוק התכנון והבנייה, אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: (ו) שינוי במגרש המיועד למלונאות, כולו או חלקו, שיש בו שינוי מהשימוש שנקבע בתוכנית, ייחשב כסטייה ניכרת לעניין סעיף זה.

<תומר רוזנר: כלומר אנחנו מבטיחים שהשימושים, כפי שאושרו בתוכניות, יהיו באמת השימושים, ולא תהיה זליגה.

<אפרת דון יחייא: כל המלונאות.

<אפרת דון יחייא: לא קשור רק להצעה שלנו.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: המטרה היא להגן על משרד התיירות.

<עידית בן בסט: סליחה, מינהל התכנון מתנגד.

דוד אמסלם: למה?

<עידית בן בסט: להצעה כמו שהיא, מכמה סיבות.

<עידית בן בסט: קודם כל, זו סמכות שכרגע- - -

יעל גרמן: מינהל התכנון צריך להתנגד ל-20% למגורים - זה דבר ראשון שצריך להתנגד.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: בוא נשמע אותה.

דוד אמסלם: את כועסת עליה?

יעל גרמן: מאוד.

דוד אמסלם: יש מים שם.

דוד אמסלם: שמנו קנקנים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עידית בן בסט: קודם כל, כעיקרון אנחנו מתנגדים להיכנס לתכנן בחוק.

דב חנין: אולי תתנגדו לחוק בכלל?

יריב לוין: ונניח שנמשוך את החוק בכלל, אז מה יקרה?

יריב לוין: אחרי כן תנאמו במליאה שרוצים תיירות ורוצים תעסוקה ורוצים אלף ואחד דברים, ובסוף בעוד 15 שנה יבוא מישהו ויעביר פה החלטה, ויבנה הכול למגורים, בלי שום מגבלות ובלי שום כלום.

יריב לוין: לשם אתם הולכים.

יריב לוין: באתם, היו לכם בקשות הגיוניות.

יריב לוין: הלכנו לקראתכם כמו שאני חושב שלא הולכים אף פעם בחקיקה מהסוג הזה.

יריב לוין: באמת שינויים מרחיקי לכת.

יריב לוין: עד כדי כך שקיבלתי מחמאה מיושב-ראש הוועדה, שלא עשיתי כלום בחוק.

יריב לוין: מספיק כבר, כי באמת אני אומר לכם – אני מאוד בעד הידיינות.

יריב לוין: עשיתי אותה לפני שהחוק הוגש, ועשיתי אותה אחרי, אבל בסוף צריכה להיות נכונות מבחינת

יריב לוין: כם לבוא צעד לקראת.

יריב לוין: הגישה הזאת, תלכו לקראתנו, תלכו לקראתנו - בסוף ממילא אנחנו מתנגדים לכול ולא מוכנים לשום דבר – זה לא שיח אמתי.

דוד אמסלם: לא הבנתי למה אתם מתנגדים.

דוד אמסלם: הרי מה שהוצע פה, אני הבנתי שאם יש מתחם למלונאות, שלא תהפכו אותו למגורים אחר כך.

<ערן ניצן: על זה אין ויכוח, היושב-ראש.

<ערן ניצן: אסביר – היא מתנגדת, כי התרופה שמציעים פה בעצם אומרת:

<ערן ניצן: ננעל את ה-20% ולא ניתן לאף אחד סמכות אחרת.

<תומר רוזנר: ממש לא.

<ערן ניצן: אתה נוגע במעמד של ועדות מקומיות בישראל ובסמכויות שלהן.

<ערן ניצן: לרשויות מקומיות בישראל יש כללים ברורים - מתי ניתנת הקלה ומתי יש דברים- - -

<תומר רוזנר: ספר לנו מהם הכללים.

<ערן ניצן: זה דיון בפני עצמו.

<ערן ניצן: אתה נכנס פה, ברשותך, לאירוע של מעמדה של הוועודה המקומית, מה סמכויותיה, מתי היא יכולה להחליט כך או אחרת.

<ערן ניצן: אנחנו לא מתווכחים.

<ערן ניצן: אף אחד לא רוצה לפרוץ את ה-20% כמו שהוצע פה.

<תומר רוזנר: עובדה שכן.

<ערן ניצן: אני לא אומר את זה בשביל זה.

<ערן ניצן: אני אומר ליושב-ראש- - -

דב חנין: אתם מבזים את הכנסת.

דב חנין: - - - אתם מכרסמים בזה.

דב חנין: רוצים לעשות אותו דבר בתיירות.

דוד אמסלם: דב חנין, אל תהיה אלים בדיבור.

דוד אמסלם: אני לא מבין.

דוד אמסלם: הערת משהו.

דוד אמסלם: אני רוצה להתחבר.

דוד אמסלם: מה ההתנגדות שלך?

דוד אמסלם: אני לא מבין.

דוד אמסלם: הערת משהו בדיון הקודם.

דוד אמסלם: אנחנו באנו ותרגמנו את זה.

דב חנין: אני לא מתנגד.

דוד אמסלם: זו ההצעה שלך.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין עכשיו, למה הם מתנגדים.

דוד אמסלם: אני עוד לא מבין למה הם מתנגדים.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין עדיין – הרי בא הות"ל עכשיו והביא- - -

<עידית בן בסט: מצטערת – זה לא רלוונטי לות"ל.

<עידית בן בסט: ההצעה הזאת היא כללית.

<עידית בן בסט: היא אומרת: באופן כללי, יש סמכות שנתונה כרגע לוועדה מקומית.

מדברים על העיקרון.

<תומר רוזנר: מדברים על העיקרון.

<עידית בן בסט: יש סמכות שנתונה לוועדה המקומית, שזה כלי של הוועדה להתמודד עם מצבים לא צפויים.

דוד אמסלם: מה אומר הכלי של הוועדה?

דוד אמסלם: שאם יש מתחם למלונאות, היא יכול להפוך אותו למגורים?

<תומר רוזנר: התשובה היא כן.

<עידית בן בסט: שימוש חורג שהוא מוגבל בזמן, וזה שיקול דעת- - -

<תומר רוזנר: כמה זמן?

דוד אמסלם: אני מבין שהמבנה קיים.

דוד אמסלם: זה שימוש חורג.

דוד אמסלם: או לקרקע.

דוד אמסלם: לא לבנייה.

<עידית בן בסט: זה נתון לוועדה מקומית.

דוד אמסלם: שימוש חורג זה למבנה קיים או לקרקע.

דוד אמסלם: לא בבנייה.

דוד אמסלם: אתה נותן שימוש חורג, ממה שהתב"ע מאשרת אותו.

דוד אמסלם: אז נניח בניין שקיים, בניין למלונאות, שהיה אמור להיות מלון, אבל לא מסתדר לי – עכשיו נהפוך אותו למגורים?

<עידית בן בסט: בניין למלונאות.

<עידית בן בסט: נגיד שעכשיו הוא לא עובד.

<עידית בן בסט: יש לי עלייה.

<עידית בן בסט: יש לי ציבור תושבים שאני צריכה לקלוט באופן מיידי בעיר.

<עידית בן בסט: זה עניין של הוועדה המקומית אד הוק.

דב חנין: אנחנו רוצים לקדם מלונאות.

דוד אמסלם: וזה במסגרת שימוש חורג, את אומרת.

<עידית בן בסט: כן.

דוד אמסלם: כמה שנים אתם יכולים לתת שימוש חורג?

<תומר רוזנר: אין הגבלה.

<עידית בן בסט: זה משתנה.

<עידית בן בסט: הוועדה המקומית קובעת לכמה זמן שימוש חורג, והיא יכולה- - -

דב חנין: זה לעשות צחוק מהכנסת.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

שימוש חורג גם יכול להיות 80%.

לא 20%.

דוד אמסלם: עידית, מה שאת אומרת, בגדול, לא קשור לחוק שלנו.

דוד אמסלם: יש סיפור של שימוש חורג.

דוד אמסלם: הוועדה, יש לה סמכות לעשות שימושים חורגים, בלי קשר לשינוי.

דוד אמסלם: אני מקבל את ההערה הזאת.

דוד אמסלם: היא לא קשורה לעניין.

<תומר רוזנר: אסביר.

<עידית בן בסט: וברשותך, זאת פרקטיקה- - -

דוד אמסלם: היות שהיום יש לה סמכות של שימוש חורג – בהרבה מקומות; לא רק במלונאות.

דוד אמסלם: היא יכולה להחליט שממחר בבוקר מותר לקחת גן ילדים, ולעשות ממנו בית כנסת.

<עידית בן בסט: כי זה מה שהיא צריכה.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: אז אם אתם רוצים לעשות דיונים על שימושים חורגים, נעשה דיון – שימוש חורג.

דוד אמסלם: דיון רציני, ראוי.

דב חנין: לא לעשות צחוק מהכנסת.

דוד אמסלם: מדובר כרגע בחוק הות"ל.

דוד אמסלם: החוק הזה.

דוד אמסלם: יש עליו השלכות לגבי חוקים אחרים.

דוד אמסלם: כמו כל חוק אחר.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אז נדון בחוק אחר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אתן לך דוגמה, למה הנושא הזה כל כך מקומם.

דב חנין: אנחנו בוועדה הזאת, בכיסא שלך היתה חברת הכנסת מירי רגב.

דב חנין: העברנו חוק שדרש אחוז מסוים של דירות להשכרה במסגרת הותמ"ל.

דב חנין: מה עושים בפועל – במסגרת אותם מנגנונים של כאילו וקריצת עין, בעצם מה שאנחנו החלטנו בכנסת, מצפצפים עליו.

דב חנין: אין בנייה של דירות להשכרה, כי ניצלו את הרצון הטוב שלנו.

דב חנין: אמרנו 30%, אבל לא קבענו הוראות ברורות וחד-משמעיות שאי-אפשר היה לסטות מהן, והתוצאה – האנשים הנכבדים- - -

<ערן ניצן: להפך.

<ערן ניצן: חלילה.

דוד אמסלם: אל תענה.

דוד אמסלם: אני מוכן לעשות דיון על שימוש חורג.

דוד אמסלם: לא קשור לעניין הזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: אעשה דיון רק על שימוש חורג.

<תומר רוזנר: הבנתי את הערתו של אדוני.

<תומר רוזנר: רק אנסה להסביר, מאיפה זה בא.

<תומר רוזנר: החשש שנוצר, ואולי הנוסח שהוצע רחב וכולל את כל השימושים, אבל מכיוון שאנחנו מאפשרים כאן בחוק הזה עירוב שימושים למגורים ולמלונאות, כיוון שהתשתית להפוך את זה למגורים קיימת, יש חשש גדול שדווקא במקרה הספציפי הזה, שאנחנו מאפשרים את ה-20% למגורים, יהיה הרבה יותר קל, לאשר שימושים שחורגים למגורים בחלק המלונאי.

<תומר רוזנר: לכן אולי לצמצם את הנושא הספציפי הזה.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לעניין הזה.

דוד אמסלם: אם השר ירצה, יכול להציע את החוק, ואם יהיה מקובל עליו – בבקשה, שבמסגרת סך הכול השימושים, אם מותר או אסור, יגיע ל-30%, 40% מסך הכול - אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני משאיר את זה למוסדות התכנון.

יעל כהן-פארן: אתה משאיר את זה לוועדה המקומית להחליט.

יעל כהן-פארן: זה בדיוק.

דוד אמסלם: היא צודקת בדבר אחד- - -

דב חנין: היא לא צודקת בכלל.

יעל כהן-פארן: יש פה חוק.

יעל כהן-פארן: היא לא צודקת.

יעל כהן-פארן: זה מתווה את המדיניות בחוק.

דב חנין: זה לצפצף גם על החוק הזה.

דב חנין: החוק הזה הוא על מלונות.

דב חנין: עכשיו אומרים: מינהל התכנון רוצה לקדם את העניינים שלו, ולצפצף על כל החוקים וכל הנורמות.

דב חנין: 90% יהיה למגורים- - -

דוד אמסלם: שמעתי.

דב חנין: למה לקרוא לזה מלונות?

דב חנין: שימוש חורג.

דב חנין: אין בעיה.

דוד אמסלם: שמעתי אותך.

דוד אמסלם: דב, אתה מפריע לי יותר מדי.

דוד אמסלם: אתה מרשה לעצמך לדבר פה מתי שאתה רוצה, אז או שתשתלט על עצמך או שאוציא אותך.

דוד אמסלם: לגבי העניין, גם היום יכולה לעשות, בלי קשר לחוק הזה – שימוש חורג.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש - אל תטעה ואל תלהים פה בגלל שאתה טועה, בגדול.

דב חנין: שימוש חורג- - -

דוד אמסלם: אם הם יחליטו בשימוש חורג היום לעשות 100%, יעשו 100%.

דב חנין: אתה מייצר להם- - -

דוד אמסלם: אז אני מייצר להם 120%, בסדר?

דוד אמסלם: זה קשור לשימוש חורג.

דוד אמסלם: אתה רוצה – אעשה דיון שימוש חורג.

דוד אמסלם: נגמר העניין.

דוד אמסלם: מתקדמים.

<תומר רוזנר: הנקודה האחרונה, כפי שאמרתי קודם, זה לגבי הנושא של ייתור הצורך בשני אישורים נוספים לתוכנית כזו ברמה המקומית, ובמקום שני האישורים יידרש רק אישור של הוועדה לשמירת הסביבה החופית, שייחשב גם אישור- - -

דוד אמסלם: כבר דיברנו על זה.

<תומר רוזנר: אז רק צריך להקריא את הנוסח.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: מה זה סעיף 8?

יעל כהן-פארן: בחוק שמתייחסים אליו.

יעל כהן-פארן: לא בחוק הזה.

יעל כהן-פארן: אין פה סעיף 8.

<רוני טיסר: סעיף 8 לתמ"א 13.

דוד אמסלם: בבקשה.

אמרת לשר: בעצם רוח החוק הזאת – נאמר את זה בצורה הכי גלויה – היא שונה ב-180 מעלות מרוח חוק החופים, ואז אתה בא לאותה ועדת ולחוף, ואומר: היא תהיה שומר סף, היא לא תאשר בהכרח, אבל עכשיו היא צריכה לקבל החלטות לפי איזה חוק.

אמרת לשר: החוק הזה הוא במפורש סותר את רוח חוק החופים.

אמרת לשר: נכון, בסעיפים הקטנים כתוב שהיא יכולה לקבל כל החלטה, אבל בסופו של דבר הוולחוף מקבלת החלטות לפי רוח חוק חופים.

אמרת לשר: בואו נבטא את חוק חופים.

אמרת לשר: בואו נשים את זה על השולחן.

אמרת לשר: בואו - מוותרים על חוק חופים, כי בנייה למגורים, שאסורה על-פי חוק החופים, בעצם מבוטלת כאן.

אמרת לשר: כמו שהיה ויכוח קודם כאן, אם זה 20% ייעצר, אנחנו שומעים שזה לא יעצור ב-20%, ולצורך העניין מגדלי חוף הכרמל – אתם הרי זוכרים את מגדלי חוף הכרמל, החומה המטורפת הזאת על הים.

אמרת לשר: היו מתוכננים שבעה.

אמרת לשר: הם נעצרו גם בזכות מאבקים וגם בזכות חוק החופים.

אמרת לשר: אני רוצה להצביע על נקודה מאוד חשובה, בסעיף 5א – ועדת המשנה לעניין תשתית תיירות.

אמרת לשר: בעצם היא ועדת משנה.

אמרת לשר: זה המסלול, כבוד היושב-ראש, לייצר ועדה עצמאית.

אמרת לשר: אני חוששת שהוועדה הזאת היא מדרון חלקלק.

אמרת לשר: יש בה רק נציגי ממשלה ונציגי הרשות המקומית, שכמובן, יש להם אינטרס לנציגי הרשות המקומית לקדם את התשתית.

אמרת לשר: אין כאן שום נציגי ציבור, אין כאן שום נציגים שהם מומחים של שמירה על סביבה חופית, כמו שיש במקומות אחרים, או נציגי ציבור מהארגונים הסביבתיים, שבחוק הם מוסמכים להיות נציגים בכל הוועדות המחוזיות והארצית וכו'.

אמרת לשר: זה מדרון חלקלק.

אמרת לשר: רגע הגדרנו אותו בחוק לנושא נורא ייעודי, רק לתיירות; אני כבר רואה את החוק הבא, שמשתמשים באותה ועדה, לאשר עוד דברים.

אמרת לשר: מהר מאוד אנחנו מיתרים פה ות"ל מהיר שיש לו כל הסמכויות של המחוזית מצומצם עם כוח מאוד חזק, רק לממשלה ולשתי רשויות מקומיות.

אמרת לשר: הפרה מוחלטת של כל העקרונות של הליכי תכנון, של איזונים ובלמים בוועדות תכנון.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אני רוצה להשיב לשר התיירות.

דוד אמסלם: הוא לא שאל כלום.

יעל גרמן: הוא פנה אליי ואמר, והיה לנו דוח-שיח, בלי שיכולתי להשיב.

יעל גרמן: אני רוצה להזכיר לך את הדיון שהיה לנו במליאה, שבו אמרת:

יעל גרמן: אם אנחנו נבטל את היכולת לבנות למגורים על חוף הים, מה תאמרי?

יעל גרמן: ואמרתי לך במפורש: אמחא כפיים ואהיה בעד.

יעל גרמן: יש פה הרבה מאוד בעיות בחוק הזה – גם מה שאמרה חברתי תמר זנדברג, גם מה שאמר חברי דב חנין וגם מה שאמרה חברתי יעל פארן, אבל הדבר החמור ביותר הוא, שהוא שובר את מה שבמשך עשרים השנה האחרונות כל גופי התכנון – ואני פונה לגופי התכנון, שלדעתי בגדו בייעודם הציבורי, בזה שהם בכלל נותנים יד לחוק הזה.

יעל גרמן: כל גופי התכנון אמרו דבר אחד: אנחנו שומרים על אינטרס הציבור.

יעל גרמן: ואינטרס הציבור הוא שחוף הים יהיה שייך לכל הציבור.

דוד אמסלם: ולמה זה סותר?

יעל גרמן: מפני שפה ברגל גסה, בדלת הראשית- - -

דוד אמסלם: עזבי נאומים.

דוד אמסלם: במאה מטר יש חוף?

דוד אמסלם: מישהו בונה?

יעל גרמן: אז בוא תקשיב.

דוד אמסלם: את נואמת, ואני רוצה להבין על מה.

יעל גרמן: לא סיימתי.

דוד אמסלם: המאה מטר חוף הים- - -

יעל גרמן: עד היום כל גופי התכנון לא נתנו לבנות על חוף הים.

יעל גרמן: כן לתיירות, לא למגורים.

יעל גרמן: היום מישהו שאל אותי - מה זה משנה אם יש חדרי מלון או אם יש בניין מגורים.

יעל גרמן: אומר לך מה זה משנה.

יעל גרמן: חדרי מלון זה גם לא דבר אידיאלי, כי הם מסתירים באמת את הנוף ומסתירים את האוויר, אבל בחדרי מלון אתה ואני וכל מי שיושב פה סביב השולחן יכול מדי פעם לבוא, וליהנות מהנוף של הים.

יעל גרמן: כאשר מישהו – וזה רק מישהו בעל ממון רב – קונה לעצמו דירה ב-10 מיליון שקל, הדירה היא רק שלו.

יעל גרמן: הנוף הוא רק שלו.

יעל גרמן: לא אני ולא אתה נוכל להיות שם.

דוד אמסלם: הרי לא מדובר פה על לבנות בניין מגורים אלא האם יהיה 100 חדרי מלון, שאני אוכל לבוא והתשלום יהיה עוד שתי קומות למגורים, או לא יהיה כלום, ולא נוכל לבוא לאף מקום.

דוד אמסלם: זו השאלה.

דוד אמסלם: לא או מגורים או מלון.

דוד אמסלם: תגידי את האמת.

יעל גרמן: עכשיו זכותי לדבר, אז אני רוצה לומר.

דוד אמסלם: אני שואל אותך.

יעל גרמן: אני עונה לך.

יעל גרמן: לא זאת הבעיה.

יעל גרמן: הבעיה היא אם אנחנו רוצים לשמור את החופים לטובת הציבור או אנחנו רוצים לתת אותם לבעלי הון, כי זה מה שאנחנו עושים.

יעל גרמן: אנחנו כאן מאפשרים לבעלי ההון לבנות דירות, וכאן, אדוני שר התיירות, אין בעיה.

יעל גרמן: אני בעד שימושים מעורבים.

יעל גרמן: אמרתי את זה גם בפעם הקודמת.

יעל גרמן: אין בעיה שיהיו שימושים מעורבים באזורי התעשייה, במקומות שרחוקים ממשאבים ציבוריים.

יריב לוין: אני מציע שנקים את המלון באזור תעשייה.

יעל גרמן: למה לא?

יריב לוין: מתי בפעם האחרונה, כשנסעת לחו"ל, הלכת למלון באזור תעשייה, ומתי היית בפעם האחרונה במלון סמוך לחוף?

יריב לוין: בואו נשמע.

יעל גרמן: אני בעד מלונות סמוך לחוק.

יריב לוין: ברור.

יריב לוין: כל עוד לא נוכל לעשות שום דבר.

יריב לוין: את בעד הכול, רק 15 שנה לא בנו מלון באילת.

יריב לוין: ממשיכה להיות בעד.

יעל גרמן: זאת לא הדרך לדאוג למלונאות.

יעל גרמן: - - - לבעלי ממון שרוצים היום לעשות כסף.

יעל גרמן: שלא יכולים לעשות את הכסף, מפני שבתי המשפט חסמו אותם.

דוד אמסלם: תודה.

יעל גרמן: כי כל פסקי הדין בעליון קבעו כולם שאין מגורים בחוף הים, והיום ממשלת ישראל מצפצפת על פסקי הדין, מצפצפת על מדיניות של שנים, ומאפשרת לבעלי הון לעשות את הכסף שלהם על חוף הים, ולא מאפשרת לציבור ליהנות מזה.

יעל גרמן: ועל זה כולכם תיתנו את הדין.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יעל גרמן: זו בכייה לדורות, ואסור להעביר את החוק הזה כפי שהוא.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: את לא צריכה לצעוק.

דוד אמסלם: את יכולה לדבר בשקט – אני גם שומע.

דוד אמסלם: קודם כל, אני רוצה לקדם בברכה שני חברים חדשים בוועדה, ושכחתי לציין בתחילת הדיון – יש לנו חבר הכנסת אכרם חסון, שבאופן רסמי חבר בוועדה במקום חברת הכנסת רחל עזריה.

דוד אמסלם: אהלן וסהלן, ברוך הבא.

דוד אמסלם: אני שמח מאוד.

דוד אמסלם: לא שאני שמח שעזריה עזבה, אבל אני שמח שאתה אתנו; וחבר הכנסת יעקב אשר, שהצטרף לוועדה והוא מחליף את חבר הכנסת אורי מקלב חברי ורעי.

דוד אמסלם: ברוך הבא.

דוד אמסלם: אני שמח על התגבור.

דוד אמסלם: לפני שאתן לכם את רשות הדיבור, אני רוצה לסגור שני דברים.

דוד אמסלם: בפעם הקודמת, ערן, סיכמנו שהות"ל הרת"ג ישמש נציג יועץ.

דוד אמסלם: הסכמתם לכך.

<עידית בן בסט: לדון עליו.

דוד אמסלם: לא ביקשתי לדון.

<ערן ניצן: לא צריך לדון.

<ערן ניצן: אני מציג לך שעל דעת היושב-ראש, הוא יכול למנות יועצים לות"ל.

דוד אמסלם: סיכמתי אתו את זה.

<ערן ניצן: אני אומר שהוא ימנה אותם כיועצים.

דוד אמסלם: מבחינתנו זה פתור.

דוד אמסלם: כי כרגע עד היום לא הזמנתם אותם, והוא הבטיח את זה לפני שנתיים.

<ערן ניצן: זה לא סמכות שלי אלא של יו"ר הות"ל.

<ערן ניצן: אני על דעתו אותו.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאשאיר את החקיקה פה, שגם הם?

דוד אמסלם: אני לא מבין אותך.

דוד אמסלם: תגיד לאביגדור שיזמן פה.

דוד אמסלם: שאנחנו לא מדברים בדיחות פה.

דוד אמסלם: סיכמנו שמתקדמים.

<ערן ניצן: קיבלתי.

דוד אמסלם: הנושא השני שאני רוצה להדגיש אותו – ותומר, רק תחדד לי את זה - אנחנו לא מדברים רק על תוכניות חדשות אלא אנחנו מדברים גם על תוכניות ישנות שמגיע להן גם ה-20% תוספת.

יעל כהן-פארן: מה זה תוכניות?

יעל גרמן: כל תב"ע מאושרת שעדיין לא נבנתה, אפשר יהיה לבנות מגורים.

<תומר רוזנר: זה גם.

דוד אמסלם: זה גם נכנס לתחולת החוק.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: מאה אחוז.

דוד אמסלם: בבקשה.

אמנם לא הייתי בכל הדיונים.

אני חושב, בניגוד לעמדת היושב-ראש – דווקא נתינת הסמכות לוולחוף כמחסום אחרון, היא דבר כן נכון, ודי מאזן את התמונה, ולכן זה צריך להוריד חלק גדול מהחששות של חברי הוועדה לגבי הנושא הזה של אישור פזיז כזה או אחר.

אני חושב שעשה נכון השר בעניין הזה.

לגבי הנושא ששמעתי מקודם, ה-20%, אם כן להגביל את זה או לא, ואם זה סותר בעצם את השימוש החורג, אני חושב ששימוש חורג, אם יידע יזם שהוא יכול להגיע למצב שבו הוא יכול להתחיל לבנות מלון, ובסוף המלון בשימוש חורג כזה או אחר, כפי שנאמר כאן, יוכל להפוך לבית דירות ואולי לקומה או שתיים מלון, זה יהיה דבר מסוכן מאוד.

על זה היו צריכים לקפוץ כולם.

אם נגביל את זה כך שאי-אפשר יהיה לשנות את זה מעבר לזה – שוב, במסגרת הסמכויות- - -

דוד אמסלם: אבל אתה שמעת את הוויכוח פה אתם, אז הבנת את מה שקורה?

דוד אמסלם: אתה עכשיו מדבר על הסמכויות של השימוש חורג.

נכון.

זה דבר גדול מאוד.

אני מסכים- - -

דוד אמסלם: יכולים לקחת מלון, להפוך אותו 100% לשימוש חורג.

דקה.

אני מכיר את זה.

גם כשיש סמכות עדיין לשימוש חורג, שזה כלי שראש רשות חושב עליו מאה פעמים, בטח במקרים כאלה, אם לעשות אותו או לא, ברגע שכאן, בתוך החוק, תהיה הטמעה, שאם יהיו מגורים זה יהיה 20%, זה מקבע את זה בצורה הגיונית, וכל ראש עיר ו-וועדה מקומית תחשוב עשר פעמים קודם אם היא תאשר את זה או לא.

לכן אני חושב שכן היה צריך לתת את הסמכות בתוך העניין הזה של ההגבלה של ה-20% כדי לא למנוע לגמרי, כי החוק נותן אפשרות לוועדה מקומית להפוך את זה ולתת שימוש חורג, אבל זה רמזור אדום, שאני חושב שהוא נחוץ, במיוחד לאור הדאגה של חבריי וחברותיי כאן בצד ימין.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: אני חייב לך מהדיון הקודם, איתמר.

<איתמר בן דוד: תודה.

<איתמר בן דוד: כמה הערות לגבי סעיף 5, שמדבר על הוראת שעה.

<איתמר בן דוד: אדוני היושב-ראש, אנחנו חושבים שהוראת השעה צריכה להיות גם לגבי מסלול הות"ל וגם לגבי מה שנעשה – כל המהלך הזה צריך להיות מוגבל בזמן, וכדאי, כמו שבחוק הותמ"ל, למשל, ועדת הפנים והגנת הסביבה תדרוש ממינהל התכנון ומשרד התיירות, להגיש לה דוח בדבר יישום החוק הזה, אם הוא יעבור, כי מדברים פה על הרבה דברים, ועל הרבה עקרונות ציבוריים, וצריך לעקוב ולראות אם הדבר הזה מביא מזור לפיתוח המלונות בישראל.

<איתמר בן דוד: זו נקודה אחת.

דוד אמסלם: אני מקבל את ההערה שלו, בגדול, שאחת לשנה יבוא מינהל התכנון, ויציג לנו את כל הנושא הזה של השימוש בות"ל כדוח לוועדה.

<איתמר בן דוד: אגב, לגבי הותמ"ל זה כמעט שנתיים, ולא נעשה עדכון כזה.

<איתמר בן דוד: ערן ניתן פה.

<איתמר בן דוד: ערן ניצן פה כיו"ר הותמ"ל, והיה צריך לעשות עדכון כזה - כבר כמעט שנתיים לחוק, וזה לא נעשה.

<איתמר בן דוד: וגם לגבי הותמ"ל צריך לעשות עדכון כזה לכנסת.

דוד אמסלם: מה אתה אומר?

<איתמר בן דוד: גם בחוק הותמ"ל יש חובה כזאת, ולצערנו מינהל התכנון והאוצר לא עשו את זה.

<איתמר בן דוד: ערן ניצן פה.

דוד אמסלם: אתה צודק.

דוד אמסלם: כתבתי להם מכתב בנושא הזה.

דוד אמסלם: לכן גם אני מחכה לתשובתם.

דוד אמסלם: יציגו לנו את זה פה, אל תדאג.

דוד אמסלם: כיוונתי לדעת גדולים.

<איתמר בן דוד: תודה רבה.

דוד אמסלם: אגב, תומר הסב תשומת לבי לעניין.

<איתמר בן דוד: אני מבקש שתשקול שוב – אני לא מבקש שתקיים פה דיון על הסוגיה הרחבה של שימושים חורגים, אבל כמי שעוסק בשמירת שטחים פתוחים בישראל, הנושא של שימושים חורדים זה הפוך למטרות התכנון הרבה פעמים, ויש לו ניצול ניצי, בייחוד במקומות שהם שטחים פתוחים יקרים כמו חופי- - -

דוד אמסלם: יכול להיות שנעשה דיון ספציפי על הנושא.

<איתמר בן דוד: אתה גר פה באזור.

<איתמר בן דוד: למשל, בעין חמד היה מלון בתחילת שנות ה-90.

<איתמר בן דוד: היה שם שימוש חורג למגורים, ובעוד כל מיני מקומות.

יעל גרמן: וגם ב- --

<איתמר בן דוד: נכון.

<איתמר בן דוד: לכן אני מעלה את העניין.

<איתמר בן דוד: לא ביקשנו לקיים פה דיון על שימושים חורגים, אבל הגדרת האחוזים וסטייה ניכרת – כלומר יכולים לקבוע- - -

דוד אמסלם: איתמר, אם אעשה דיון במסגרת שימושים חורגים – נדבר על זה.

<איתמר בן דוד: לאחוז את המקל בשני קצותיו.

<איתמר בן דוד: לקדם את החוק הזה כדי להגדיל את כמות חדרי המלון והמלונות, ומצד שני, אפשרות לתת שימושים חורגים.

דוד אמסלם: כל תוספת היא גם תוספת בשימוש החורג.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעל גרמן: אתם מוכנים ל-20% למגורים?

<איתמר בן דוד: לא, אבל הייתי בדיונים קודמים.

<איתמר בן דוד: אני מתקדם.

<איתמר בן דוד: דיברתי בדיונים הקודמים.

<איתמר בן דוד: אני חושב שההתנהגות פה של מינהל התכנון היא מבישה.

דוד אמסלם: איתמר, דבר אתי.

יעל גרמן: היה חשוב לומר את זה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, את לא מנהלת את הדיון.

דוד אמסלם: שכחת.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אלי בן ארי: אלי בן ארי.

<אלי בן ארי: אני היועץ המשפטי של אדם, טבע ודין.

<אלי בן ארי: רק שתי נקודות.

<אלי בן ארי: אחת, לגבי העניין של העברת הסמכות לות"ל בנוגע לתוכניות בנייה גדולות – אני מוכרח להודות – זו יותר שאלה.

<אלי בן ארי: אני מתאר לעצמי שאתם מכירים את הות"ל שקיים משנת 2002, פחות או יותר.

<אלי בן ארי: הוא קם לצורך תשתיות לאומיות, ועדה שלמעשה מאשרת כמעט כל תוכנית שמגיעה אליה תוך התעלמות מוחלטת מהתוכנית האחרות שקיימות שם.

<אלי בן ארי: אני מבין שלפעמים, כשמדובר בתשתית לאומית - רכבת או מכרה או אתר פסולת, אולי צריך את הדברים האלה מאוד, אבל כשמדובר בשימוש כלכלי, מסחרי, אמנם לא כל כך רווחי כמו מגורים, אבל השאלה היא אם אין פה חשש.

<אלי בן ארי: יש פה אפשרות לקרקע פרטית.

<אלי בן ארי: יש פה אפשרות לשר - אמנם יחד עם המנכ"ל שלו – להעביר את זה למסלול הזה, לוועדה שמאשרת כל דבר שמגיע אליה.

<אלי בן ארי: השאלה אם אין פה חשש, והאם לא ניתן היה לעשות את זה באמצעות תוכנית מתאר ארצית; לקבוע, שפשוט כשיש, למשל, רשת שבאה ומציעה לעשות שלושה-ארבעה מלונות חדשים בפריסה ארצית, להביא את זה בתוכנית מתאר ארצית אחת.

<אלי בן ארי: למה צריך את הות"ל?

דוד אמסלם: הוא עושה את זה בדיוק ככה.

<אלי בן ארי: הות"ל מקבל תוכניות ופשוט מאשר אותן.

<אלי בן ארי: מתעלם ממה שיש שם – שטח פתוח, לא שטח פתוח.

דוד אמסלם: למה מתעלמים?

דוד אמסלם: מה, יושבים שם חמורים?

דוד אמסלם: אתה לא חושב שזו ועדת תכנון?

דוד אמסלם: הרי מי יושב שם?

דוד אמסלם: זה אותם אנשים.

שלה, אומרת: ההערה השנייה היא לגבי המגורים.

שלה, אומרת: גם פה, מניסיון, העובדה, הפרויקט הראשון שהתעסקנו אתו, שהיה מיועד למלונאות, זה מגדלי חוף הכרמל.

שלה, אומרת: ששה מגדלים מאושרים למלונאות ששניים מהם, כשאנחנו הלכנו עם זה לבית משפט, הוא אישור למגורים.

שלה, אומרת: וזה בלי שיש שם אפשרות לעירוב שימושים.

שלה, אומרת: מה שאנחנו יודעים היום – אנחנו רואים את זה בחוף של נתניה, אנחנו רואים את זה בחוף של תל-אביב, כשהיה מותר רק למלונאות, ואויש למגורים בכל זאת – התוצאה בסופו של דבר תהיה – ורואים את זה בהרבה מקומות – ספרד, צרפת, פורטוגל - רואים מקומות שנבנו על חוף הים, והיום אנשים אומרים: איך הרסנו את המקומות היפים האלה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה.

<אלי בן ארי: ההצעה שלנו היתה, אני חושב שכדאי לשקול את זה – אפשר אפילו אולי להגדיל את ה-20%, רק כשאנחנו מרחיקים אותו מהים, כי אנחנו יודעים שהמוטיבציה לעשות בים דברים לא חוקיים מהעשרים שנה האחרונות היא כל כך גדולה, שלדעתי עכשיו היא תהיה גדולה אפילו יותר.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: שתי נקודות – אחת בנושא המגורים, והשנייה בנושא הות"ל.

תמר זנדברג: בנושא המגורים, הרציונל ברור לנו.

תמר זנדברג: יש כאן רציונל כלכלי.

תמר זנדברג: אנחנו אומרים – אנחנו רוצים מלונאות, יש בעיה במימוש למלונאות.

תמר זנדברג: מה נותן כסף ליזמים – מגורים, אז בוא ניתן להם מגורים.

תמר זנדברג: נורא פשוט ומובן.

תמר זנדברג: השאלה היחידה היא, האם זה מצדיק את מה שעומד מהצד השני, על הכף השנייה של המאזנים, וזה נסיגה עצומה אחורה, של עשרות שנים, ברציונל הבסיסי של הגנה על החופים.

תמר זנדברג: אנחנו בעידן אחרי חוק החופים – הוזכרו כאן מגדלי חוף הכרמל, אנחנו בעידן אחרי סי אנד סן, אחרי המרינה בהרצליה, אחרי המרינה באשדוד, אשקלון – כל הדברים האלה משנות ה-90.

תמר זנדברג: עכשיו, ב-2016, שאנחנו נסלול את דרך המלך למגורים על החופים – לא בשימוש חורג, לא בהגדרה של היחידה ובהשתלטות על מלון דירות וכל הדברים האלה, אלא בבקשה – עשירים רוצים לגור על החופים?

תמר זנדברג: בואו, בבקשה.

תמר זנדברג: אנחנו נותנים, אנחנו מחלקים.

תמר זנדברג: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

תמר זנדברג: זו בכייה לדורות שעוברת כאן בצורה נורא אגבית, בגלל שזה מעודד מישהו לבנות את המלון.

תמר זנדברג: אז סליחה – בואו נמצא את הדרך לעודד את המלון, ונחסום בצורה ברורה את המגורים, כי כולנו כבר יודעים ומסכימים – אדוני השר, אתה בעצמך יודע את זה.

תמר זנדברג: אתה אומר: זו רעה חולה קטנה כדי לאפשר לי מה שאני רוצה.

תמר זנדברג: אנחנו אומרים: זה כתם שחור ובעייתי על ההגנה על החופים במדינת ישראל שהיא בסופו של דבר קודם כל מדינת חוף, שזה משאב ציבורי.

תמר זנדברג: הדבר השני, לנושא הות"ל.

תמר זנדברג: אני רוצה להמשיך את ההערה של אלי בן ארי.

תמר זנדברג: הות"ל זו ועדה לתשתיות לאומיות.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כאן יש דבר שאולי אפשר לתקן אותו.

תמר זנדברג: זה מעבר לעמדה האידיאולוית.

תמר זנדברג: הות"ל זו ועדה שעד היום לא התעסקה עם יזמים פרטיים; היא היתה ועדה לתשתיות לאומיות – התעסקה עם משרדי ממשלה, עם חברות- - -

דוד אמסלם: אנחנו יודעים עם מה התעסקה.

קריאה: זה לא נכון.

גם אנשים פרטיים הגישו - לא הגישו לות"ל, אבל- - -

תמר זנדברג: אני עכשיו מדברת על תוכניות שמוגשות לות"ל.

דוד אמסלם: אל תפריעו לה גם אם היא טועה.

דוד אמסלם: בבקשה.

תמר זנדברג: אנחנו פותחים כאן פתח מאוד-מאוד מסוכן, מעבר לנושא של ההגנה על החופים, גם להון שלטון; לשחיתות שלטונית, בקשר ישיר – ואמרנו את זה בדיון הקודם – על השר יריב לוין אין לנו שום פקפוק.

תמר זנדברג: אחד השרים הישרים כמו סרגל, אולי בתולדות מדינת ישראל, ואני לא מגזימה.

תמר זנדברג: אבל זה לא חוק לוין.

תמר זנדברג: זה חוק לוין, כי לוין הוא היוזם שלו, אבל הוא לא ילווה אותנו לכל האורך.

תמר זנדברג: וכאן יש לנו לות"ל, שזו ועדה לאומית בתשתיות לאומיות, שלא התעסקה עד היום עם יזמים פרטיים, לא עמדה בלחצים.

תמר זנדברג: זו לא ועדה מחוזית ולא ועדה מקומית.

תמר זנדברג: והיום אנחנו מאפשרים – אני חייבת שיקשיבו לי כאן.

תמר זנדברג: אני מבינה את הצורך לגייס רוב, אבל אנחנו עדיין בדיון.

דוד אמסלם: אני שומע.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש - מי שרוצה לדבר, שייצא החוצה.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: בבקשה, הגברת זנדברג.

דוד אמסלם: תתכנסי, עוד שתי דקות.

תמר זנדברג: אני מנסה.

תמר זנדברג: קשה לשמור על ריכוז פה.

תמר זנדברג: הות"ל היא כאמור עד היום, לא פנו אליה באופן ישיר יזמים.

תמר זנדברג: יזמים – אנחנו יודעים במה מדובר.

תמר זנדברג: יש להם כוח, יש להם כסף, יזמים, יש כאן נציגים בוועדות מקומיות ומחוזיות שיודעים מה זה לקדם תוכנית בוועדות התכנון.

תמר זנדברג: כאן לא רק שאנחנו מאפשרים גישה ישירה לות"ל ליזמים, אלא אנחנו גם עושים את זה בהמלצת שר אחד בלבד, בהתייעצות מנכ"ל המשרד שלו, שהוא מינה כמשרת אמון.

דוד אמסלם: אז?

תמר זנדברג: אין בדיחה גדולה מזו.

תמר זנדברג: אישור השר בהתייעצות.

תמר זנדברג: הרי בדרך כלל, כשהחוק נותן התייעצות, הוא נותן התייעצות עם גורם מאזן, שנותן איזון ובלם.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: פה השר יתייעץ עם מי?

תמר זנדברג: עם המנכ"ל שהוא מינה.

תמר זנדברג: ולו בשביל לכבד את ספר החוקים הישראלי, שאנחנו לא כותבים בו את הבדיחה הזאת, כדאי לתת – בנוסחים הקודמים היתה התייעצות עם הרשות המקומית, עם הוועדה המקומית, עם ראש הרשות, עם שר להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: משהו שיאזן פה את האינטרסים, ולא נשאיר אפילו מראית עין, ששר מתייעץ עם מנכ"לו.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: שני משפטים לדב חנין, למרות שכבר דיברת עשרים דקות.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני באמת לא מתכוון לחזור.

תמר זנדברג: מה עושים עם ההסתייגויות שלנו?

דוד אמסלם: נצביע עליהן.

תמר זנדברג: אני רוצה לרשום הסתייגות גם לנושא של ההתייעצות שאמרתי עכשיו.

תמר זנדברג: גם לנושא שלא יזם פרטי.

דוד אמסלם: הגשתם את ההסתייגויות, נכון?

יעל כהן-פארן: להם לא הגשנו.

תמר זנדברג: אני רוצה להוסיף להסתייגויות שהגשתי, ברוח הדברים שאמרתי עכשיו – אחת, שההתייעצות תהיה עם ראש הרשות, ולחלופין עם השר להגנת הסביבה במקום עם המנכ"ל; ראש הרשות המקומית שבתחומה התוכנית; ושתיים, שלא יזם פרטי יוכל להגיש תוכנית אלא רק חברה ממשלתית, רשות מקומית או איזשהו גוף ציבורי.

תמר זנדברג: תודה.

<תומר רוזנר: אוקיי.

דוד אמסלם: בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני לא מתכוון לחזור על הוויכוח הגדול, כי אמרתי את כל מה שרציתי לומר, ולצערי לא כל כך הצלחתי לשכנע.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה לדבר על נקודה שאנחנו צריכים להיות בה באותו צד.

דב חנין: יש נקודה אחת כזאת.

דב חנין: אדוני השר מעוניין לקדם מלונות.

דב חנין: לכן הוא קידם את הצעת החוק הזו.

דב חנין: אני מאוד חושש מהמנגנון הזה, אבל החשש הגדול שלי הוא פחות מהמלונות, ויותר מהערוץ הזה שנפתח, שישתמשו בו למטרות אחרות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אשר, שמגיע לכאן מהשלטון המקומי, ולכן מכיר היטב את הסוגיה הזאת, אנחנו מייצרים מסלול מאוד-מאוד מסוכן, שבו היזם יודע מראש שהוא תחת הכסות של מלונות יכול לקבל על חוף בישראל מתחם שישתמש בו למגורים.

דב חנין: נכון שזה ייקרא שימוש חורג, אבל כפי שכולנו יודעים, שימוש חורג יכול להיות לנצח.

דב חנין: אנחנו לא רוצים את המטרה הזאת, ואדוני השר, אם אתה זוכר את הדברים שאמרת במליאת הכנסת - גם אתה לא רוצה את המטרה הזאת.

דב חנין: לכן הפנייה שלי אליכם, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, להבטיח – אני לא מתכוון לדיון הרחב על שימוש חורג.

דב חנין: אני בעד שתקיים דיון כזה; אני מדבר על המנגנון החדש של ה-20%, שנקבע פה בחוק זה.

דב חנין: המנגנון הזה הוא חייב להיות משוריין.

דב חנין: צריך להיות ברור ליזם, שאם הוא לוקח את הערוץ הזה, ולוקח את ה-20%, זה 20%.

דב חנין: לא 90%, 85% ולא 150%.

דוד אמסלם: חזרת על אותם דברים שאמרת קודם.

דוד אמסלם: חידדת את הנקודה שקודם אמרת.

דוד אמסלם: תודה.

דב חנין: ואני מצטרף להסתייגויות של חברת הכנסת זנדברג.

יעל גרמן: גם אני רוצה.

דוד אמסלם: תראו מה אתם עושים.

דוד אמסלם: אני מכבד אתכם, ונותן לכם את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: אני רוצה להתכנס בדיון.

דוד אמסלם: לא ייתכן שאני מדלג מאחד לשני.

דוד אמסלם: אתה ביקשת את רשות הדיבור, עכשיו היא רוצה, ויעל, ולכן אני חייב לאפשר לכם.

דוד אמסלם: הסתייגות אין בעיה.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעל גרמן: קודם כל, אני מודה.

יעל גרמן: אני רוצה לצטט את דבריה של דורית בייניש בבג"ץ חוף הכרמל ב-2002 שאומרת ששימוש בחוף הים לייעודים ציבוריים הוא מניעת שימוש באזור החוף לשימושים פרטיים בלבד כגון מגורים.

יעל גרמן: היא מוסיפה ואומרת: ניתן ללמוד על מטרה זו מן השימושים המפורטים בסעיף, שכולם שימושים ציבוריים, חלקם, ואז היא אומרת – ראוי להדגיש כי התכלית של שמירה על חופי הים לתועלת הציבור- - -

דוד אמסלם: זה דקה?

דוד אמסלם: זה משפט?

יעל גרמן: עשרים שניות.

יעל גרמן: הינה נורמה משפטית ששורשיה מטועים עוד במשפט הרומי שאומר האוויר והמים הנוזלים- - -

דוד אמסלם: תודה רבה.

יעל גרמן: - - - שייכים לציבור.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: יעל משפט, בבקשה, ועוברים להצבעות.

יעל כהן-פארן: אני רוצה רק להוסיף הסתייגות לסעיף של ועדת המשנה לעניין תשתיות תיירות, הוראת שעה 5א, אני רוצה לבקש להוסיף את הארגונים הירוקים, שעניינם איכות הסביבה, לוועדת המשנה.

דוד אמסלם: הסתייגות.

דוד אמסלם: תרשמו את זה בהסתייגויות.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה, הערה שבפעם הקודמת הבטחתי לשמוע אותה.

<אתי פולק: שמי אתי פולק, אני עורכת דין.

<אתי פולק: אני מגיעה מהצפון.

<אתי פולק: אדוני היושב-ראש פנה לשר קודם, ושאל אותו מה לגבי השטחים שהיום כבר מוקצים למלונאות – האם החוק חל גם עליהם.

<אתי פולק: התשובה היא כן.

<אתי פולק: הם יכולים לקבל את ה-20% תוספת, אבל כיצד – אם יש להם ועדה מקומית עצמית – הם יכולים לפנות אליה, ואם לא - הקימו בחוק הזה ועדת המשנה.

<אתי פולק: היא דורשת מהיזם, שמשך שנים לא הצליח להקים מלון בגלל השיקולים הכלכליים, כפי שפורטו בדברי ההסבר, להגיש תב"ע לוועדה.

<אתי פולק: גם היום יכול להגיש לוועדה המחוזית תב"ע.

<אתי פולק: זה לא שינה לו שום דבר.

<אתי פולק: היום הוא יכול להגיש יותר מ-20%; אפילו 50%.

<אתי פולק: החוק אומר לו: אתה יכול להגיש לוועדה המחוזית, שההרכב שלה טיפה שונה, אבל אתה יכול רק עד 20%.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: יכול להגיש כמה שהוא רוצה.

<אתי פולק: כן, לוועדה המחוזית, בלי הגבלה.

<תומר רוזנר: גם עכשיו.

<אתי פולק: זה מה שאני אומרת – עכשיו יכול בלי הגבלה, והחוק רק הרע לו את התנאים באיזה מקום.

<תומר רוזנר: ממש לא.

<אפרת דון יחייא: הוא יכול להגיש מעבר ל-20%.

<אתי פולק: אם כך, מה החוק הועיל?

<אפרת דון יחייא: - - -

<אתי פולק: אז מה זה כן נתן לי?

<אתי פולק: עדיין אני צריכה להגיש הליך שהוא אטי.

<אתי פולק: זה לא הליך שפתר – המטרה שלי – הליכים זריזים, אנשים עם קרקעות.

<אתי פולק: יש תוכנית מאושרת.

יעל גרמן: היא רוצה 50%.

<אתי פולק: לא, ממש לא.

<אתי פולק: אני רוצה 20, אבל בצורה יותר מהירה, כי זה מה שהחוק רצה לתת לי.

<אתי פולק: אני רוצה 20, אבל 20 בצורה יעילה.

<אתי פולק: אחרת החוק לא שינה כלום.

דוד אמסלם: הבנתי.

<אתי פולק: נקודה שנייה, מהירה – אחד, החלק התכנוני, והשני, העניין של ה-20% תוספת.

<אתי פולק: לא ברור למה ה-20% תוספת צריך להיות רק ברשות עירונית.

דוד אמסלם: כי כך החלטנו.

<אתי פולק: אני חושבת שאם המטרה היא להקים מקומות תיירותיים, ויש מקומות בגליל ובנגב שיכולים לקום שם בתי מלון, ושם הבעיה התקציבית היא יותר קשה, ושם המלונות - אפילו חלשה, ויש דרישה – אני מגיעה מהמגזר החרדי, והוא מאוד מקורב לצפת, מירון וכן הלאה.

<אתי פולק: אין שם שום מענה.

<אתי פולק: למה שם אין תמריץ של 20%?

<אתי פולק: אין שום סיבה.

דוד אמסלם: יש הפרדה בין ה-20% לבין הות"ל, שהוא קובע במתחמים – איפה כן ואיפה לא.

דוד אמסלם: זה שני דברים שונים.

דוד אמסלם: לות"ל יש סמכות להחליט, אנחנו החרגנו אותו במספר דברים, בעיקר בנושא רצועות החוף והשטחים הפתוחים.

דוד אמסלם: כדי שמחר גם אם השר, יקום פה שר, וישתגע וירצה להקים בתוך יער ירושלים, לא קשור לשום מקום מתחם מלונאות – אומרים לו: לא.

דוד אמסלם: אתה רוצה – תביא את זה במסלול הרגיל.

דוד אמסלם: לכן החרגנו דברים.

דוד אמסלם: אבל תסכמי.

<אתי פולק: הסיכום הוא שלא ברור למה מלון שרוצה להיות מוקם בגליל לא יקבל את ה-20%.

דוד אמסלם: יקבל.

<אתי פולק: לא, כי החוק אומר שרק ברשות עירונית יקבלו את ה-20%.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: ההצעה אומרת – הרי גם הוא נמצא ברשות מקומית כלשהי.

דוד אמסלם: את מתכוונת, שאם יהיה מלון שנמצא בתוך שטח מוניציפלי של ועדה- - -

<אתי פולק: כן, למה לא?

דוד אמסלם: המגבלה היא רק לגבי הות"ל.

דוד אמסלם: הוא ילך במסלול הרגיל.

<אתי פולק: לא נכון.

דוד אמסלם: למה את אומרת, לא נכון?

דוד אמסלם: תקן אותי, תומר, אם אני טועה – תמר, זכות הדיבור נגמרה.

דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את מה שהיא אומרת.

דוד אמסלם: לפי הבנתי, ה-20%, לגבי כל המלונות בארץ.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: ה-20% מיועד לרשויות מקומיות, שיש להן ועדה מקומית עצמאית, שהן עושות תוכניות ברמה של ועדה מקומית.

<תומר רוזנר: ועדה מקומית תוכל להוסיף את ה-20%.

קריאה: יש גם מועצות אזוריות כאלה.

<תומר רוזנר: הן לא רשות עירונית.

<תומר רוזנר: זה המסלול שהממשלה הציעה.

<תומר רוזנר: אסביר.

<תומר רוזנר: כדי לתת מענה לבעיה של מועצות אזוריות ומקומות אחרים, הציעה הוועדה, וכך התקבל, כך מוצע כאן, לקיים מסלול נוסף בוועדה המחוזית שמקים ועדת משנה, שבה יש מסלול מהיר שבו אפשר לבקש גם יותר מ-20% ללא הגבלה.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: ההערה של הגברת – אתה החזרת אותי אחורה עכשיו.

דוד אמסלם: אני הבנתי שיש ות"ל שמתעסק בנושא של התכנון.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: בלי קשר, אנחנו, השר אפשר, כפי שאמרתי, 20% תוספת למקומות שהייעוד שלהם הוא מלונאות.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: אנחנו רצינו להחריג את הנושא של רצועת החוף במובן זה, שזה רק במתחמים העירוניים.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה המסלול של הת"ל.

<תומר רוזנר: ה-20% לא קשור לזה.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: למה מלון שנמצא עכשיו, למשל, במועצה אזורית- - - הוא תעייתי, ובעפולה לא בעייתי?

דוד אמסלם: למה הוא לא הולך באותו מסלול?

<תומר רוזנר: יש שני מסלולים בהקשר הזה של המלון הקיים.

<תומר רוזנר: אם זו רשות עירונית, ויש לה ועדה מקומית עצמאית – הוא יכול לקבל אצלה, במישור המקומי, 20% תוספת.

<תומר רוזנר: אם הוא במועצה אזורית או במקום אחר שאין בו רשות עירונית או ועדה מקומית עצמאית, המסלול שלו הוא ללכת לוועדת המשנה של הוועדה המחוזית, ושם הוא יכול לקבל גם 80%.

דוד אמסלם: כמו כולם.

איתן ברושי: זה קיפוח קבוע של ההתיישבות והמועצות האזוריות.

איתן ברושי: הרבה יותר קשה במחוזית.

יריב לוין: הקמנו ועדה מיוחדת.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: כל פעם נפתח פה משהו שאני לא מבין אותו.

דוד אמסלם: אנחנו מצביעים.

דוד אמסלם: נניח- - -

איתן ברושי: מועצה אזורית מטה אשר.

דוד אמסלם: אל תפריע לי.

דוד אמסלם: אני רוצה ללכת על עין גדי.

דוד אמסלם: קיצוץ עין גדי רוצה עכשיו להמשיך את המלון.

דוד אמסלם: מה המסלול שלו?

<תומר רוזנר: הוא ילך במסלול הרגיל.

דוד אמסלם: ולמה עפולה לא?

<תומר רוזנר: עפולה גם.

<תומר רוזנר: למה לא?

תמר זנדברג: עפולה לא ועדה עצמאית.

דוד אמסלם: אנחנו הבחנו בין הוועדה העצמאית לבין הוועדות המיוחדות במחוזיות.

דוד אמסלם: בשבילי, הוועדה המחוזית המיוחדת היא אותו דבר כמו הוועדה.

דוד אמסלם: מבחינת המועצה המקומית, קיבוץ - יש הבדל?

<תומר רוזנר: לא.

דוד אמסלם: הוא יגיע לאותה ועדה.

דוד אמסלם: אז אין הבדל.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: ברושי, אל תרגיש מקופח.

דוד אמסלם: הוויכוח שהיה אז, הם אפשרו רק לוועדות המיוחדות.

דוד אמסלם: לא היו ועדות מיוחדות בארץ.

דוד אמסלם: היתה רשימה, והיא לא כיסתה את כל המדינה.

דוד אמסלם: ואז המתווה שהם סיכמו עליו, והיה מקובל עליי, שבמסגרת הוועדות המחוזיות תוקם ועדה מיוחדת.

דוד אמסלם: זה פחות או יותר אותו דבר.

דוד אמסלם: לכן כולם הולכים לאותו מסלול, פחות או יותר.

דוד אמסלם: לכן אני לא מבין.

קריאה: משהו חדש.

דוד אמסלם: לא, אין יותר.

דוד אמסלם: אין חדש.

יעל גרמן: מה עם הסתייגויות?

יעל גרמן: דיברתי, אבל לא הגשתי את ההסתייגויות.

יעל גרמן: כל מה שאמרתי זה הסתייגות.

יעל גרמן: יש לי שתי הסתייגויות.

דוד אמסלם: תגישי אותן בכתב.

דוד אמסלם: נתתי לך את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: משפט.

<נועז בר ניר: שאלת הבהרה.

<נועז בר ניר: נוער בר ניר, מנכ"ל התאחדות המלונות.

<נועז בר ניר: אני קודם כל רוצה להודות לשר, על שהבין את הבעיה שקיימת לכדאיות כלכלית של מלונות.

<נועז בר ניר: הוא אכן פועל בכל הכלים ברשותו כדי להגדיל את היצע המלונות.

<נועז בר ניר: רק הבהרה אחת – הנושא של הרחבת מלונות.

<נועז בר ניר: מלונות שהיום לא בונים ולא מרחיבים בגלל חוסר כדאיות כלכלית, אני מבקש שתינתן הבהרה לפרוטוקול, שאכן זה גם כולל הרחבת מלונות קיימים.

יעל כהן-פארן: זה כבר שינוי מהותי של החוק.

<תומר רוזנר: זה לא כולל.

דוד אמסלם: אני הייתי הולך על הרעיון שלך, כי גם אני לא מבין כל מה שקורה כאן.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה לעודד מלונאות – לך על הכיוון, ותעודד את הכול.

דוד אמסלם: זה שבנה מלון לפני כמה שנים ורוצה להרחיב אותו, מבחינתי זה מלון חדש.

דוד אמסלם: אבל אני מכבד את עמדת השר.

דוד אמסלם: אם הוא אומר לי: לא, אני לא מתקדם בעניין הזה- - -

<נועז בר ניר: אני מבין שעמדת אנשי המקצוע- - -

דוד אמסלם: כך אני רואה את הדברים.

דוד אמסלם: זו הצעה של השר ולא הצעה שלי.

יריב לוין: כרגע זה החוק.

יריב לוין: אנחנו לא משנים שום דבר.

<נועז בר ניר: הבהרת פרשנות של היועצים המשפטיים.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אני אומר דבר מאוד פשוט – אני מסכים אתך.

דוד אמסלם: אני חושב שזה מה שהיה צריך להיות.

דוד אמסלם: כרגע הם טוענים שזה לא בחוק.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אני מכבד.

דוד אמסלם: השר יזם את החוק.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לשנות לו את החוק ב-180 מעלות.

<נועז בר ניר: אבל אני מבין שאנשי המשפט טוענים- - -

<נבון כהן: אני מחברת קליר.

<נבון כהן: אנחנו מחזיקים ב- - - הדיון הזה כן מעניין אותנו.

<נבון כהן: ישבתי שלושה דיונים ולא אמרתי מילה.

<נבון כהן: חשוב לי להבין עניין, כי היועץ המשפטי אמר לפני רגע שיש הבדל בין ועדה עצמאית לוועדת משנה.

<נבון כהן: אם אין הבדל, חשוב שיירשם שאין הבדל.

<תומר רוזנר: זה לא אותן סמכויות.

<נבון כהן: זה לא אותן סמכויות, וחבל.

<נבון כהן: כי ירושלים, אין לה ועדה עצמאית.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אבו מערוף, אתה רוצה להגיד משהו לפני ההסתייגויות?

עבדאללה אבו מערוף: הנה ההסתייגויות.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: תגישו את ההסתייגויות.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לבקש נושא חדש על העניין של תשתית התחבורה.

תמר זנדברג: זה חוק מלונאות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: גם על זה נעשה הצבעה.

<תומר רוזנר: לא, אנחנו חייבים להפסיק את הדיון ולהביא את זה לוועדת הכנסת.

יריב לוין: היושב-ראש, אם כך אני מבקש, לאור העובדה שנצטרך לחזור לוועדת הכנסת, לבטל את הסעיף שמדבר על החובה ללכת לוולחוף.

יריב לוין: אם אלה כללי המשחק, נשחק אותם ככה.

תמר זנדברג: בכל מקרה חובה ללכת או לוולחוף- - -

יריב לוין: אני השתכנעתי מההסברים של חברי האופוזיציה, שממילא ההליכה לוולחוף כבר לא עוזרת ולא משנה, ואם כך המצב, אני חושב שאין טעם שסתם נאריך בדיונים סביב העניין הזה, ולכן, מאחר שממילא אנחנו נדרשים ללכת לוועדת הכנסת, אני מציע שנתקן ונמחק את הצורך בפנייה לאישור- - -

תמר זנדברג: בכל מקרה צריך ללכת לאיזושהי ועדה - לוולחוף או- - -

דוד אמסלם: במחוזית, הרגיל.

דוד אמסלם: זהו.

דוד אמסלם: מה אתם מחליטים?

דוד אמסלם: אני מקבל את העמדה של השר בעניין הזה.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: אתם רוצים לשחק את המשחק הזה?

יריב לוין: גם אני קצת מכיר את התקנון.

דב חנין: אנחנו מבקשים התייעצות של האופוזיציה לשלוש דקות.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: זו התייעצות סיעתית.

דוד אמסלם: קחו שלוש דקות.

דוד אמסלם: אני מחדש את הישיבה.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של ההבדל בין הוועדה המיוחדת לוועדה המחוזית, יש הבדל בסמכויות שלהם?

<כרמית יוליס: כן- - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו - אני מבין שאתם הכרזתם על ועדות מיוחדות במקומיות.

<כרמית יוליס: עצמאיות.

דוד אמסלם: אני אעשה דיון, למה החלטתם רק אלה.

דוד אמסלם: עכשיו, לא קיבלתי את ההבחנה שלכם לעניין חוק זה.

דוד אמסלם: אבל אמרתם – אנחנו במסגרת הוועדה המחוזית נקים ועדה קטנה, מיוחדת.

דוד אמסלם: היות שלא רציתי לתקוע את כל החוק הזה כרגע, ולדון אתכם, למה אלה עצמאיות, ואלה לא עצמאיות, ומי הסמיך אתם להחליט שאלה עצמאיות, ומה שיקול הדעת שלכם להחליט מי נוהג נכון ומי לא נכון – זה סיפור אחר.

דוד אמסלם: לא רציתי לתקוע את החוק שם.

דוד אמסלם: היות שאתם ייצרתם לנו פתרון של כאילו במסגרת הוועדה המחוזית תהיה ועדה קטנה, מצומצמת, שתדון בנושא הזה, יש לה אותן סמכויות?

<כרמית יוליס: יש להם הרבה יותר.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: טוב, אני רוצה לעבור להצבעה, לנושא של ההסתייגויות.

דוד אמסלם: אני מבקש שההסתייגויות יבואו באופן סיעתי, באופן מקובץ.

דוד אמסלם: מקובל עליכם?

דב חנין: רוצים להצביע על כל הסתייגות.

יעל כהן-פארן: רובן משותפות.

דוד אמסלם: אנחנו נתחיל עם ההסתייגויות של חברת הכנסת גרמן, ואז נתקדם.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעל גרמן: זה אצלך.

<רוני טיסר: אתחיל עם ההסתייגויות של סיעת חד"ש, המשותפות גם למרצ.

<רוני טיסר: הסתייגות ראשונה- בקשה להוסיף לות"ל נציג של הרשות המקומית, בה עתידה לחול התוכנית לתשתית תיירותית.

יעל גרמן: אני מצטרפת.

דב חנין: גברתי, למען הפרוטוקול – לצערנו בכנסת הזאת אנחנו הרשימה המשותפת.

<רוני טיסר: סליחה.

דוד אמסלם: אני לא שוק מחנה יהודה.

דוד אמסלם: מי שהגיש את ההסתייגויות – מצביעים והולכים.

יעל כהן-פארן: גם המחנה הציוני מצטרף.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות שהושמעה עכשיו – שירים את דו.

דוד אמסלם: את מצביעה במקום מי?

מיכל רוזין: תמר זנדברג.

מיכל רוזין: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות נדחית.

דוד אמסלם: הלאה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת – הוספת נציג של רשות הטבע והגנים לוועדה, של כולם.

דוד אמסלם: הם ביקשו שיהיה משקיף.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא מתקבלת.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רוני טיסר: הסתייגות לסעיף 4 להצעת החוק.

<רוני טיסר: מציעים להוסיף בסוף ההגדרה, לאחר המילים: למטרות פנאי ונופש, את המילים: ככל שהם נדרשים במישרין לצורכיהם של המתארחים באותו מתקן.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות – ירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא מתקבלת.

<רוני טיסר: הסתייגות לאותו סעיף.

<רוני טיסר: הצעה להגביל את גודל יחידות הדיור שנוספות בה 20%.

<רוני טיסר: שאלה למציעי ההסתייגות – לא הוספתם, כמה מטרים רבועים?

<רוני טיסר: להגביל לכמה?

דב חנין: 25 מטר מרובע.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות – ירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות לאותו סעיף.

<רוני טיסר: להוסיף הוראה – שימוש ביחידת האירוח שאינו למטרת פנאי ונופש לפרק זמן קצר וקצוב, ייחשב כסטייה ניכרת.

<רוני טיסר: הוספנו הוראה כזאת.

דב חנין: זה התקבל, אז לא צריך להצביע.

יעל כהן-פארן: את יכולה לחזור על מה שהתקבל?

<רוני טיסר: הקראנו נוסח, ששימוש ביחידות האירוח שלא למטרת מלונאות אלא למטרת מגורים ייחשב כסטייה ניכרת.

יעל גרמן: היושב-ראש לא קיבל את זה בגלל ההערה של מינהל התכנון.

דוד אמסלם: תקריאי שוב את ההסתייגות.

<תומר רוזנר: הוא לא קיבל את זה.

<רוני טיסר: שימוש ביחידת האירוח שאינו למטרת פנאי ונופש לפרק זמן קצר וקצוב, ייחשב כסטייה ניכרת.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא מתקבלת.

דוד אמסלם: תמשיכי.

<רוני טיסר: חוזה למכר של יחידת אירוח, או להענקתן של זכויות ביחידת אירוח, שיש בו כדי לאפשר בה שימוש שאינו למטרות פנאי ונופש לפרק זמן קצר וקצוב הוא חוזה פסול בהיותו בלתי חוקי וסותר את תקנת הציבור ויהיה בטל.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא מתקבלת.

דוד אמסלם: תמשיכי.

<רוני טיסר: הסתייגות שנוגעת לסמכות השר להכריז על מיזם כתשתית תיירותית.

<רוני טיסר: ההסתייגות מבקשת לקבוע אמות מידה להפעלתה של הסמכות כגון התחייבות להשקעות ניכרות בחו"ל.

<רוני טיסר: כמו כן לקבוע גורם שעימו עליו להתייעץ קודם ההחלטה.

<רוני טיסר: בנוסף.

<תומר רוזנר: המנהל הכללי יהיה השר להגנת הסביבה או ראש הרשות המקומית.

דב חנין: וראש הרשות.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת – דרישה להגשה של מסמך תיירותי סביבתי.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכל רוזין: הקואליציה לא הרימו לכם ידיים.

מיכל רוזין: היו רק חמישה שהתנגדו.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת, להגביל את הפיתוח רק לאזורי הפריפריה – שזה יותנה בכך שיהיה פיתוח באזורי הפריפריה.

<רוני טיסר: הנוסח הוא: בסעיף (2) בסופו יתווסף: "ובלבד שאחד ממתקני האכסון המלונאיים לפחות יהיה במחוז הצפון או במחוז הדרום.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות – שירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת – לא לאפשר מיזם בן 100 יחידות אירוח בלבד ב-4 מתחמים שונים אלא להגביל זאת לכך שיהיו שמונה מתחמים שונים.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת היא לבטל סעיף קטן (ג) שמדבר על גורם משיכה תיירותי.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת היא לעניין השטחים הפתוחים והסביבה החופית.

<רוני טיסר: לפי מה שהבנתי, בדיון הקודם ביקשת שזה יתוסף להוראות.

<רוני טיסר: הנוסח המוצע הראשון הוא "לא יכריז שר התיירות על מיזם כתשתית תיירות אלא בתחום המוגדר בתכנית המתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור – מס' תמא/35 – כשטח המיועד לבינוי במרקם עירוני שאינו בתחום הסביבה החופית".

<תומר רוזנר: זה במקום או בתוספת?

דב חנין: בתוספת.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 4 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: לחלופין, "לא יכריז שר התיירות על מיזם כתשתית תיירות אלא בתחום המוגדר בתכנית המתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור – מס' תמא/35 – כשטח המיועד לבינוי במרקם עירוני".

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 4 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רוני טיסר: לחלופין, "לא יכריז שר התיירות על מיזם כתשתית תיירות אלא: (1) בתחום המוגדר בתכנית המתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור – מס' תמא/35 – כשטח המיועד לבינוי במרקם עירוני; או (2) שהוא שטח המיועד לפיתוח ובלבד שאינו בתחום מרקם חופי לפי תמא/35".

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 4 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רוני טיסר: לחלופין, "לא יכריז שר התיירות על מיזם כתשתית תיירות אלא: (1) בתחום המוגדר בתכנית המתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור – מס' תמא/35 – כשטח המיועד לבינוי במרקם עירוני; או (2) שהוא שטח המיועד לפיתוח ובלבד שאינו בתחום מרקם חופי לפי תמא/35; וכן (3) שטח שהוא צמוד דופן לשטח כאמור ב-(2) ובלבד שאינו בתחום מרקם חופי לפי תמא/35".

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 4 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: 5.8.

<רוני טיסר: הסתייגות לעניין השטחים הפתוחים, הנוסח המוצע - "לא יכריז שר התיירות על מיזם כתשתית תיירות אלא בתחום המוגדר בתכנית המתאר הארצית המשולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור – מס' תמא/35 – כשטח המיועד לבינוי במרקם עירוני שאינו בתחום הסביבה החופית".

<תומר רוזנר: על זה כבר היה – אין צורך להצביע.

<רוני טיסר: לסעיף 5, הוראת השעה, מציעים שסעיף 11א(3)(ג) המוצע יימחק.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 4 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רוני טיסר: סעיף 5(ב).

<רוני טיסר: רוצים להוסיף ברישא, להוראת סעיף (א1) לאחר המלים "מגרש המיועד למלונאות" יתווסף "שלא בתחום הסביבה החופית".

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 7 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 5 מול 7.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רוני טיסר: לחלופין, מבקשים על תוספת השטח לקבל את אישור הוולחוף, להוסיף הסתייגות.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 7 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 5 בעד, 7 נגד.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת, מבקשים להוסיף הוראה ברורה, שתובטח הפרדה פיזית בין חלקיו של הבניין המיועדים למלונאות לבין חלקיו המיועדים למגורים.

קריאה: אדוני היושב-ראש, אפשר להגיד משהו?

קריאה: יש פה נושא שהתעסקנו אתו כל כך הרבה זמן, וחברי הכנסת אפילו לא מקשיבים לשמוע על מה הם מצביעים.

קריאה: זה ממש מקומם.

דוד אמסלם: גברתי, צאי החוצה בבקשה.

דוד אמסלם: אני מבקש לצאת החוצה.

דוד אמסלם: אני חושב שזו חוצפה מה שעשית עכשיו.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: זו שהוקראה.

דוד אמסלם: אתה מצביע במקום מי? טוב.

דוד אמסלם: חבר כנסת שלא מחליף מישהו ושלא חבר ועדה, שלא יצביע לי פה.

דוד אמסלם: עכשיו ראיתי.

דוד אמסלם: בסוף זה לא צחוק.

מיכל רוזין: טעינו.

דוד אמסלם: מי בעד?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת, בסוף סעיף קטן (ב) יתווסף "(א3) בסעיפים (א1) ו-(א2) "תכנית שאישרה הוועדה המחוזית" – תכנית שאישרה הוועדה המחוזית לאחר מועד כניסתה לתוקף של תכנית המתאר הארצית לחופים – מס' תמא/13".

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: הלאה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת מבקשת שלא יתאפשר למכור את היחידות הגבוהות בבניין למגורים.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 6 מול 8.

דוד אמסלם: הלאה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת מבקשת להגביל את סמכות הוועדה המקומית לפעול בהתאם להוראת השעה.

<רוני טיסר: ההסתייגות מבקשת שהסמכות תתייחס רק להשלמת הליכי התכנון של אותה תכנית שהיא החליטה להפקיד; וכן לכפוף סמכות זו להוראות הקבועות בחוק התכנון והבנייה לעניין לוחות הזמנים להשלמת הטיפול בתכניות או העברתן להמשך טיפול בידי מוסד תכנון בכיר יותר (סעיף 109א).

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 6 מול 8.

דוד אמסלם: הלאה.

<רוני טיסר: הסתייגויות שנאמרו בעל-פה על-ידי חברת הכנסת תמר זנדברג.

דב חנין: גברתי, לפני שאת עוברת ממני, אני רוצה להשלים.

דב חנין: הסתייגות נוספת היא- - -

דוד אמסלם: חדשה?

דב חנין: לא, אני חושב שאמרתי אותה בדיון.

דוד אמסלם: חדשה והגדרת אותה בהסתייגויות?

דב חנין: למיטב זיכרוני, אמרתי אותה בדיון, אבל אני רוצה לומר אותה בצורה ברורה לצורך ההצבעה – שכל החוק הזה יהיה הוראת שעה לשנה, ויהיה דיווח לפני סיום השנה בוועדה על-ידי מינהל התכנון על יישום החוק.

דוד אמסלם: מאה אחוז.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגת?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 6 מול 8.

דוד אמסלם: הלאה.

<תומר רוזנר: יש לך עוד, דב, או אפשר לעבור הלאה?

דב חנין: אחר כך אני מצטרף.

<תומר רוזנר: זה ברור.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת, שיזם פרטי לא יוכל להגיש תוכני לות"ל אלא רק רשות ציבורית.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 6 מול 8.

דוד אמסלם: הלאה.

<רוני טיסר: הסתייגות של חברת הכנסת יעל פארן, להוסיף לוועדת המשנה של הוועדה המחוזית נציג של הארגונים- - -

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 5 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 5 מול 8.

דוד אמסלם: הלאה.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת של חברת הכנסת גרמן, שמבקשת לבטל את ההוראה שמבקשת להבהיר שלא תינתן אפשרות של הוספת 20% לבנייה על חוף הים למגורים.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: 6 מול 8.

דוד אמסלם: הלאה.

דב חנין: אנחנו מצטרפים להסתייגות של חברת הכנסת גרמן, המשותפת.

<רוני טיסר: הסתייגות נוספת של חברת הכנסת גרמן, שלא לאפשר ליוזמה פרטית מסחרית להיחשב כתשתית לאומית.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד - 8 נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: הלאה.

<תומר רוזנר: בזה תמו ההסתייגויות.

דוד אמסלם: לי יש שתי הסתייגויות.

דוד אמסלם: אני מבקש שיהיה דיווח לוועדה אחת לשנה על כל נושא יישום החוק.

<ערן ניצן: שר התיירות ידבר?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: שר האוצר.

דוד אמסלם: מי בעד הדיווח?

דוד אמסלם: כולם להרים.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – פה אחד ההסתייגות התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות עברה, התקבלה.

דוד אמסלם: אני מביא את ההסתייגות הבאה, לסעיף 5(1).

דוד אמסלם: אני מבקש להוסיף: ניתן לקבוע בעניין שבעת הגשת התוכנית טרם החלה בנייתו ו/ או הרחבת מלון קיים, הכוללת לפחות 50 יחידות דיור נוספות, כלומר אני מקבל את ההערה של היושב-ראש – הכוונה, יחידות אירוח של המלון.

דוד אמסלם: חדרים.

דוד אמסלם: לגבי התוספת, יחידות אירוח.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות – שירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 9 נגד – 4 נמנעים - אין ההסתייגות התקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות התקבלה.

דוד אמסלם: אחרי שגמרנו את כל ההסתייגויות, אני עובר להצבעה על החוק, כפי שהוקרא עם כל ההסתייגויות שנדחו והתקבלו.

דוד אמסלם: אני מאשר את החוק לקריאה שנייה ושלישית, כפי שהוקרא היום, עם כל התיקונים שהוסכמו לגביהם.

דוד אמסלם: מי בעד החוק – שירים את ידו.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: הצבעה בעד – רוב גדול אושר.

דוד אמסלם: החוק התקבל.

דוד אמסלם: תודה רבה, הישיבה נעולה.