ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 77, 2016-02-22 14:00

אברהם נגוסה: שלום לכולם, ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון.

אברהם נגוסה: הנושא שלנו היום הוא בחינת הטיפול הממשלתי בעידוד העלייה מברזיל וקליטתה פה במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: זה הנושא שנדון בו היום.

אברהם נגוסה: רק כדי לתת לכם נתונים, לפי הסוכנות היהודית וממשרד הקליטה, הנתונים שקיבלנו הם שבשנת 2015 עלו מברזיל רק 496, בהשוואה ל-280 בשנת 2014.

אברהם נגוסה: זה מראה עלייה במספר העולים מברזיל ולכן אני רואה פה גידול של 77% בשנה.

אברהם נגוסה: לפי מה שאני שמעתי, הגיעו אלי ארגוני העולים ודיברו איתי שהעלייה אפילו יותר מזה, הצפי של שנת 2016 יגדל יותר ממה שב-2015, ולכן יש שם בעיות בעניין של זירוז עלייתם לישראל וגם בתחום הקליטה פה בארץ, ואני בטוח שהם ישתפו אותנו ויסבירו לנו איפה הבעיות.

אברהם נגוסה: לכן אני אתן קודם כל ליו"ר מועצת ארגוני העולים, מריו לב, בקשה.

<מריו לב: אני רוצה להודות לד"ר נגוסה.

<מריו לב: האמת שאחרי הפנייה של בית ונצואלה יש הסכים - - -

<קריאה: בית ברזיל.

<מריו לב: בית ברזיל.

<מריו לב: מה אמרתי?

<מריו לב: אני אתקשר עם בית ונצואלה אחר כך.

<מריו לב: רשום לי הקשר עם ונצואלה.

<מריו לב: אני באמת רוצה לברך אותו.

<מריו לב: אני רוצה להגיד שבדרך כלל יש בעיות בקליטה, יש כל מיני דברים ואנחנו צריכים לארגן את עצמנו לקליטה של עולים מכל מקום שיש לו אופי מיוחד.

<מריו לב: לפני כמה שנים היה משבר בוונצואלה ובגלל זה התבלבלתי.

<מריו לב: במשבר בוונצואלה הקימו מהר מאד ועדה בסוכנות היהודית ועמדו - - - עם משרד הקליטה ועם התאחדות העולם, כדי לטפל בבעיות של העלייה מוונצואלה.

<מריו לב: הגענו לכמה סיכומים, לכמה דברים איך לקלוט אותם ולצערנו הרוב נסעו למיאמי, כמעט 90%.

<מריו לב: כאן ההבדל הוא 180 מעלות.

<מריו לב: כאן האנשים, הקהילה מברזיל רוצה לעלות לישראל.

<מריו לב: כאן, מי שיוצא מברזיל בא לישראל.

<מריו לב: כמעט אין אנשים שעוברים לקהילות אחרות.

<מריו לב: אני חושב שכמה שיותר מהר נתארגן, כמה שיותר אנחנו נתמוך ונחפש כל מיני פתרונות – בתעסוקה, בדיור, במרכזי קליטה, בכל נושא שיכול לעזור לקליטה יותר טובה של העולים – אני חושב שזה יהיה טוב לנו ויהיה טוב לעולים.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: גם לי הייתה הזדמנות לבקר ולהשתתף בכנס של העולים בכפר סבא בבית ברזיל.

אברהם נגוסה: זו קהילה מאד מגובשת.

אברהם נגוסה: אני רוצה להזמין את מר מיכאל עבאדי, יו"ר בית ברזיל, בבקשה.

<מיכאל עבאדי: תודה.

<מיכאל עבאדי: קודם כל תודה שכולם טרחו לבוא.

<מיכאל עבאדי: באמת, זה מאד מרגש אותנו שבפעם הראשונה אני חושב בהיסטוריה אולי, מתייחסים לעלייה מברזיל בכנסת.

<מיכאל עבאדי: זו המקום השישי בעולם בשנה שעברה שעלו ממנו יהודים לישראל, וזה לא זניח בכלל, ואנחנו באנו כולנו ביחד למען אותה מטרה, לתת את הגיבוי ואת הטיפול שצריך לתת כדי לעודד, כדי לעזור וכדי לקלוט את העולים.

<מיכאל עבאדי: יותר מ-60% ממה שנמצא פה הם עולים חדשים שהגיעו בשנה האחרונה.

<מיכאל עבאדי: קודם כל אני מאד מתרגש, כמו שאתם רואים.

<מיכאל עבאדי: זה ממש מראה לנו, פעם ראשונה יש פנים שאפשר לדבר על העניין ועל הנושאים שחשובים לעולים.

<מיכאל עבאדי: אנחנו הכנו מצגת מאד קצרה שאני רוצה לעבור אליה כדי להתחיל לשים את הנושא שבטיפול.

<מיכאל עבאדי: אז כמו שחבר הכנסת אמר, המספרים מאד גדלים.

<מיכאל עבאדי: זה המספרים מהשנים האחרונות לפי הסוכנות.

<מיכאל עבאדי: פה עדיין אולי חסרים את המספרים של העלייה שנמצאת בישראל.

<מיכאל עבאדי: זאת אומרת זה מי שעולים דרך הסוכנות מחוץ לארץ, מברזיל.

<מיכאל עבאדי: אז אתם רואים את מגמת העלייה כבר משנת 2013 ישנה מגמה מאד ברורה והמספרים לשנה הבאה, לשנה הזאת, שנת 2016 צפויים לעוד קפיצה מאד משמעותית.

<מיכאל עבאדי: זה כבר לא זניח.

<מיכאל עבאדי: פה יש את ההתפלגות, אני מראה לכם שהברזילאים באים להרבה מקומות מגוונים בישראל, זה בשנה שעברה.

<מיכאל עבאדי: עדיין יש כמה מוקדים מרכזיים כמו רעננה, ירושלים, באר שבע וקריית ים, עד שם.

<מיכאל עבאדי: זה לא מקום אחד מאד מרכזי, אבל יש חמישה מקומות שהם מאד מרכזיים וזה בעצם היכן שנמצאים מרכזי הקליטה, אם אתם יודעים.

<מיכאל עבאדי: זה גם בירושלים, גם ברעננה וגם במודיעין, גם בבאר שבע וגם בקריית ים.

<מיכאל עבאדי: במודיעין יש מרכזי קליטה יותר טובים ועוד מעט אני אסביר.

<מיכאל עבאדי: יש כאן נציגים של הקהילה, ויש שם קהילה ברזילאית שממש מתגבשת במודיעין סביב דניאל סגל שנמצא פה.

<מיכאל עבאדי: זה המספרים של השנה שעברה.

<מיכאל עבאדי: זאת אומרת יש אפשרות כן לתת מענה ספציפי, אפילו גיאוגרפי בארבעה חמישה מוקדים.

<מיכאל עבאדי: זה עוד התפלגות.

<מיכאל עבאדי: בית ברזיל זה התאחדות העולים הברזילאים וזה פועל מתחת למטריה של העולה.

<מיכאל עבאדי: יש לנו בעצם יותר מ-100 מתנדבים וזו ההתפלגות של המתנדבים שלנו שגם באותם המוקדים שמצאנו עולים, יש לנו גם במובן התנדבותי וזה בדיוק אחד ה-.

<מיכאל עבאדי: זה בא במקום, בוא נגיד זה בא בגלל אולי החוסר, חוסר הטיפול שיש מבחינה מערכתית.

<מיכאל עבאדי: אז אנחנו נותנים את התשובה פנים אל פנים באותה שפה ומאותה תרבות.

<מיכאל עבאדי: כל המתנדבים הם עולים ברזילאים לשעבר.

<מיכאל עבאדי: אנחנו התחלנו רק לפני שנה וחצי ובשנה הראשונה, בשנה וחצי הזאת, אלה חלק מהגופים שהתקשרנו איתם להסביר להם ולנסות לגבש שיתופי פעולה איתם, כדי שיחד איתם נוכל להשתמש במה שיש להם, לתת לעולים הברזילאים.

<מיכאל עבאדי: מה שאני רוצה עכשיו להבהיר, כמה השקפות על המצב של הברזילאים, לנסות להסביר למה העלייה הזאת באמת עולה ולמה המספרים גדלים.

<מיכאל עבאדי: זה לא רק כתוצאה מעבודה של ההסתדרות הציונית והסוכנות, זה גם בגלל המצב הכלכלי בברזיל, או הייתי אומר אפילו בעיקר.

<מיכאל עבאדי: אז יש משבר כלכלי חזק מאד במדינה כבר כמה שנים.

<מיכאל עבאדי: זה מתבטא למשל במטבע.

<מיכאל עבאדי: אז פה רואים את היחס של הריאל ביחס לשקל הישראלי.

<מיכאל עבאדי: אתם רואים שבארבע השנים האחרונות השווי הוא פחות מחצי, כמעט פעמיים וחצי פחות שווי מול השקל.

<מיכאל עבאדי: זאת אומרת מי שתכנן עלייה ולקח בחשבון שבוא נגיד שכר הדירה שהוא יקבל מדירה שם יהיה מספיק לשכר דירה בישראל, זה כבר לא המצב.

<מיכאל עבאדי: אתם רואים שכל מי שתכנן את זה לפני שנה או לפני שנתיים, המספרים מאד מאד השתנו.

<מיכאל עבאדי: זה רק בשנת 2014, המיתון שהיה בברזיל.

<מיכאל עבאדי: בשנת 2015 זה עוד יותר גרוע.

<מיכאל עבאדי: התמ"ג במדינה ירד ב-3.5% ובשנת 2016 צפויים עוד 4.5% ירידה בתמ"ג בברזיל.

<מיכאל עבאדי: וההבדל הזה בין ברזיל ישראל, ההבדל הכלכלי, גם מושך אותם, חוץ מהציונות כמובן.

<מיכאל עבאדי: רואים פה גם את הקורלציה בין המספרים האלה, בין המספר של הגידול, או ההיפך, הפיחות של התמ"ג הברזילאי והעלייה לישראל.

<מיכאל עבאדי: זה קשור מאד אחד לשני.

<מיכאל עבאדי: בנוסף לזה יש גם הרגשה גוברת של אנטישמיות בברזיל, מבחינה ממשלתית במיוחד.

<מיכאל עבאדי: כמו שאתם יודעים, ברזיל לא מקבלת עדיין את המינוי של דני דיין לשגריר המדינה.

<מיכאל עבאדי: בספטמבר השנה נשיאת ברזיל תבקר באיראן.

<מיכאל עבאדי: זו עוד דוגמא.

<מיכאל עבאדי: רק בחודש הזה נפתחה השגרירות הפלסטינאית בברזיליה.

<מיכאל עבאדי: אז הפוטנציאל הוא שם.

<מיכאל עבאדי: הקהילה הברזילאית היהודית מונה 120,000 אנשים וכבר יש בישראל 12,000 יהודים שמקורם מברזיל, ויש פוטנציאל שהמספר הזה באמת, אם כל הנתונים יהיו במקום, אז אפשר להביא המון.

<מיכאל עבאדי: בשקף האחרון, אחד לפני האחרון, זה מה שאנחנו חושבים שזה הנושאים שצריך לדבר עליהם, וגלדיס תדבר בעיקר על הנושאים האלה, מה אנחנו חושבים שחסר בעיקר, חוץ מהיחס הפרסונאלי בשפה הנכונה ובתרבות הנכונה.

<מיכאל עבאדי: זה הנושאים החשובים ביותר מבחינת העולים החדשים – התעסוקה, השפה, קורסים מקצועיים וסיוע כספי.

<מיכאל עבאדי: שתדעו, בשקף הבא, זה השליחה הטובה ביותר שלנו בברזיל.

<מיכאל עבאדי: זו דילמה, נשיאת ברזיל והיא באמת עוזרת לנו באמת להעלות את המספרים האלה.

<מיכאל עבאדי: זו ההקדמה.

<מיכאל עבאדי: אני רוצה שגלדיס תתחיל לדבר על הנושאים עצמם, מה חסר, איזה מקרים אנחנו רואים.

<מיכאל עבאדי: גלדיס, עובדת עם עולים חדשים בהתנדבות כבר 11 שנה רק מברזיל, מטעם העולים.

<גלדיס ברזובסקי: סגנית יושב ראש של העולה.

<מיכאל עבאדי: סגנית יושב ראש של העולה, והיא כבר בנושא הזה הרבה זמן.

<מיכאל עבאדי: זה מפעל החיים שלה.

<מיכאל עבאדי: כל העולים מכירים אותה בשמה, כל עולי ברזיל כבר עברו איתה, כבר דיברו איתה והיא כבר טיפלה בהם.

<מיכאל עבאדי: אז אני מעביר את רשות הדיבור לגלדיס, ברשותך.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<גלדיס ברזובסקי: תודה רבה.

<גלדיס ברזובסקי: אני חושבת שאני לא צריכה מיקרופון.

<גלדיס ברזובסקי: הקול שלי הוא מספיק חזקה.

<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להתחיל בסקירה מהתחלה של תהליך העלייה מברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: הצעד הראשון הוא הסוכנות היהודית בברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: בגלל שיש פה נציגים של הסוכנות, אז אני מברכת על נוכחותם ואולי נקבל מהם כבר תשובות על בעיות שאני ראיתי.

<גלדיס ברזובסקי: אני השתתפתי בשתי משלחות של הסוכנות לברזיל בשנה האחרונה ומה שאני ראיתי, זה קודם כל בשנים האחרונות חלה הקטנה של מספר השליחים בברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: מספר הנציגים של הסוכנות בברזיל היום הוא 1, נציגה אחת בסן פאולו, ושני שליחים שהם מתחלקים חצי משרה בין תנועות הנוער וחצי משרה לעלייה.

<גלדיס ברזובסקי: לכן הפנייה של מה שאני מקבלת, הסוכנות לא עונה לי לטלפונים.

<גלדיס ברזובסקי: הסוכנות לא יכולה לענות לטלפונים כשיש שתי בנות שם, שעובדות מאד קשה.

<גלדיס ברזובסקי: אני לא חושבת שהן יושבות ושותות קפה.

<גלדיס ברזובסקי: הן פשוט צריכות גם לעשות ראיונות, גם לתת הסברים לעולים וגם לענות לטלפונים.

<גלדיס ברזובסקי: אז אני פונה מכאן לסוכנות היהודית שתעלה את מספר העובדים כעלייה בגידול במספר העולים החדשים שיש היום מברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: כי נכון, אולי לפני שנתיים שלוש – שתי עובדות יכלו להספיק, אבל היום, עם הגידול של מספר העולים, אז זה לא מספיק.

<גלדיס ברזובסקי: אני היום עונה על עשרות אימיילים שאני מקבלת מעולים בפוטנציה, שרוצים מידע על ישראל.

<גלדיס ברזובסקי: מה הם שואלים אותי?

<גלדיס ברזובסקי: כמה עולים החיים בארץ, כמה עולה שכר דירה.

<גלדיס ברזובסקי: הם רוצים לדעת והם רוצים בשפה שלהם.

<גלדיס ברזובסקי: הם לא רוצים בשום שפה אחרת.

<גלדיס ברזובסקי: בברזיל מעט אנשים יודעים אנגלית ומעט מהדור הצעיר אולי יודע ספרדית, כי ספרדית זו שפה שרק בשנה-שנתיים האחרונות התחילו ללמד בבתי הספר.

<גלדיס ברזובסקי: אם חושבים שבברזיל כל אחד יודע ספרדית, אז טועים במחשבה.

<גלדיס ברזובסקי: לא יודעים ספרדית והברזילאי רוצה לשמוע את המידע בשפה שלו.

<גלדיס ברזובסקי: וזה בנושא של הסוכנות וההתחלה של העלייה.

<גלדיס ברזובסקי: אחר כך העולה עולה לארץ והוא מתקבל כאן במשרד הקליטה בשדה התעופה, על ידי מתנדב של העולה, שעם הזמן למד פורטוגזית וכולם אוהבים אותו – נחום, ממש כולם אוהבים אותו.

<גלדיס ברזובסקי: הברזילאים מדברים כמה אדון נחום הוא נחמד אליהם, אבל הם מגיעים למשרדים של משרד הקליטה והם צריכים לקבל את תעודת הזהות, והם לא מבינים שום דבר ונותנים להם ניירות לחתום, שאמנם זה ניירות של סתם.

<גלדיס ברזובסקי: תחתום פה על תעודת זהות.

<גלדיס ברזובסקי: הם רוצים להבין על מה הם חותמים.

<גלדיס ברזובסקי: אפשר להגיד אוקיי, זה סטנדרטי, אתה צריך לחתום.

<גלדיס ברזובסקי: אבל מי אוהב לחתום על ניירות כשהם לא מבינים מה כתוב שם?

<גלדיס ברזובסקי: אין שם מתנדב שמדבר פורטוגזית שיכול להסביר.

<גלדיס ברזובסקי: אני לא אומרת לתרגם את הניירות, זה ניירות של מדינת ישראל והם צריכים להיות בעברית, זה נכון.

<גלדיס ברזובסקי: אבל אולי לקבל מישהו שיעזור.

<גלדיס ברזובסקי: עובד שיידע ספרדית ויקבל אותם שם.

<גלדיס ברזובסקי: קודם כל אני רציתי לחזור לברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: בברזיל אין אולפני הכנה לעברית.

<גלדיס ברזובסקי: אין אולפנים בעברית בברזיל כדי שאנשים יכינו את עצמם.

<גלדיס ברזובסקי: הם צריכים לחפש.

<גלדיס ברזובסקי: אמנם הסוכנות אמרה שבשנים האחרונות היא תיתן מענה, לא, היא תיתן עדיפות.

<גלדיס ברזובסקי: לחינוך היהודי אין אולפנים בעברית.

<גלדיס ברזובסקי: הם צריכים לקחת מורים פרטיים שם.

<גלדיס ברזובסקי: יש מלא מורים לעברית שם שעובדים בבתי הספר היהודיים ולא כולם לומדים בבתי הספר.

<גלדיס ברזובסקי: אתם ראיתם את המצב הכלכלי.

<גלדיס ברזובסקי: המון יהודים עוזבים את בתי הספר היהודיים כי הם נורא יקרים.

<גלדיס ברזובסקי: אז הם מגיעים לפה עם אפס עברית, ומי שיודע אז אוקיי.

<גלדיס ברזובסקי: קצת עברית.

<גלדיס ברזובסקי: אני אתן אחר כך לעולים החדשים להגיד איך העברית שלהם.

<גלדיס ברזובסקי: אז הם מגיעים לפה ומדברים בשפה שהם לא מבינים.

<גלדיס ברזובסקי: הם לא מבינים עברית, הם לא מבינים אנגלית.

<גלדיס ברזובסקי: אחר כך הם מגיעים למרכז הקליטה.

<גלדיס ברזובסקי: במרכז הקליטה לפעמים, והיה לי סיפור של עולה חדשה שהגיעה ביום חמישי בלילה.

<גלדיס ברזובסקי: אף אחד לא קיבל אותה.

<גלדיס ברזובסקי: היא הגיעה לבד.

<גלדיס ברזובסקי: המונית, נהג המונית כמובן דובר עברית, השאיר אותה עם המזוודות, עכשיו תלכי.

<גלדיס ברזובסקי: והיא מגיעה.

<גלדיס ברזובסקי: אף אחד.

<גלדיס ברזובסקי: יש שומר שפותח לה את הדלת, יש מישהו שנותן לה את המפתחות ועד יום ראשון היא לא רואה אף אחד שיכול להסביר למה לאיפה היא הגיעה בכלל ולאן היא צריכה ללכת בשביל אפילו לקנות אוכל לשבת.

<גלדיס ברזובסקי: אז אין אף אחד במרכזי הקליטה.

<גלדיס ברזובסקי: במרכזי קליטה אחרים כמו אשדוד למשל, רק אתמול נודע לי שההודעות נכתבות בשתי שפות – עברית ורוסית.

<גלדיס ברזובסקי: אין שפה אחרת להודעות באשדוד.

<גלדיס ברזובסקי: כן.

<גלדיס ברזובסקי: אני מזמינה אתכם לבוא ולבקר.

<גלדיס ברזובסקי: אני בעצמי, על חשבוני, אני נוסעת לכל מרכז קליטה.

<גלדיס ברזובסקי: נסעתי מקריית ים עד באר שבע, ביקרתי וראיתי במו עיני שלטים כתובים ברוסית ובעברית ולפעמים באנגלית.

<גלדיס ברזובסקי: ובמרכז הקליטה באולפני עציון, אז יש בירושלים, בבית קנדה בירושלים יש בספרדית.

<גלדיס ברזובסקי: אבל לפעמים רוב הסטודנטים שבאים לאולפן עציון הם ברזילאים.

<גלדיס ברזובסקי: מה כל כך קשה לבקש שיתרגמו את זה לפורטוגזית ולא לספרדית?

<גלדיס ברזובסקי: רק השבוע קיבלתי אימייל מרופאה, שאני הפניתי אותה למישהו שמסביר לה מה צריך בשביל לקבל רישוי.

<גלדיס ברזובסקי: היא אומרת כן, פניתי.

<גלדיס ברזובסקי: קיבלת מענה?

<גלדיס ברזובסקי: קיבלתי מענה, אבל המענה היה כולו בספרדית ואני לא מבינה ספרדית.

<גלדיס ברזובסקי: לקרוא ספרדית, היא לא יודעת לקרוא ספרדית.

<גלדיס ברזובסקי: מה לעשות?

<גלדיס ברזובסקי: זו רופאה שכבר נמצאת שנים בברזיל, היא נולדה בברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: היא בת 40 או 40 ומשהו, היא רוצה לעלות לארץ, היא מקבלת מענה בספרדית.

<גלדיס ברזובסקי: וזה כבר גורם לחוסר אמון.

<גלדיס ברזובסקי: אתם רוצים אותנו פה או אתם לא רוצים אותנו פה?

<גלדיס ברזובסקי: וזה לא היה כל כך קשה להשיג את התרגום וזה לא היה כל כך קשה.

<גלדיס ברזובסקי: נכון, יש בית ברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: אנחנו יכולים לעשות את זה או לא.

<גלדיס ברזובסקי: כי למה לנו לעשות את זה?

<גלדיס ברזובסקי: אנחנו מתנדבים.

<גלדיס ברזובסקי: אנחנו עושים את זה על חשבון הזמן והכסף שלנו.

<גלדיס ברזובסקי: מדינת ישראל יודעת לתרגם לרוסית, אז מדינת ישראל יודעת גם לתרגם לפורטוגזית.

<גלדיס ברזובסקי: ואני לא אשים כאן על השולחן את המספרים.

<גלדיס ברזובסקי: הסיפור הזה שיש מיליון לעומת 500, זה לא אומר.

<גלדיס ברזובסקי: אז שמדינת ישראל תגיד – אנחנו מקבלים עולים רק כשהם יבואו יותר מ-1,000.

<גלדיס ברזובסקי: אם יש 500 עולים, אנחנו לא רוצים עולים חדשים מברזיל, אנחנו לא רוצים עולים חדשים מכל מיני מדינות אחרות, מאיטליה ומכל מיני מקומות אחרים שיש פחות מ-1,000 עולים.

<גלדיס ברזובסקי: עידוד עלייה, למרות שאין היום תכניות של עידוד עלייה בברזיל, הברזילאים רוצים לבוא.

<גלדיס ברזובסקי: וברזילאים ורופאים ברזילאים עם איכות מאד גדולה.

<גלדיס ברזובסקי: מי לא מכיר את פרופסור מילטון סאוטה, שהיה הרופא בבלינסון?

<גלדיס ברזובסקי: זה אתה.

<גלדיס ברזובסקי: לא ידעתי שאתה פה.

<גלדיס ברזובסקי: אה, לא, אתה מכיר אותו.

<גלדיס ברזובסקי: כן, הוא מהעיר שלי.

<גלדיס ברזובסקי: אני למדתי עם אשתו בבית הספר.

<גלדיס ברזובסקי: מי לא מכיר את פרופסור מילטון סאוטה, שהוא רופא ברזילאי?

<גלדיס ברזובסקי: ורופאים אחרים.

<גלדיס ברזובסקי: מי לא מכיר את ד"ר ויסמן, הפסיכיאטר שפתח קליניקה למסוממים באשקלון.

<גלדיס ברזובסקי: גם ברזילאי.

<גלדיס ברזובסקי: יש לנו איכות מאד טובה.

<גלדיס ברזובסקי: יש לנו אחד מבתי החולים הטובים בעולם, בית החולים אלברט אינשטין, שהוא בית חולים יהודי בסן פאולו.

<גלדיס ברזובסקי: ואף אחד לא יכול להגיד שבברזיל אין רפואה.

<גלדיס ברזובסקי: אולי אין שירותי רפואה, אולי הרפואה הציבורית בברזיל היא מתחת לכל ביקורת, אבל זה לא תלוי באיכות של הרופאים, זה תלוי בממשל שלהם.

<גלדיס ברזובסקי: אז אנחנו יכולים לבוא, אבל כשרופא ברזילאי מגיע, וקרה מקרה השנה.

<גלדיס ברזובסקי: רופא מרדים, כשבמדינת ישראל חסרים רופאים מרדימים, ואחרי שישה חודשים של הסתכלות שהוא עושה, הוא מסיים את ההסתכלות שלו בהצלחה, מציעים לו 6,000 שקלים כדי שהוא ימשיך לעבוד.

<גלדיס ברזובסקי: ולרופאים אחרים מציעים יותר.

<גלדיס ברזובסקי: למה?

<גלדיס ברזובסקי: הוא מרגיש שיש פה משהו לא טוב.

<גלדיס ברזובסקי: הוא לקח את הדברים שלו.

<גלדיס ברזובסקי: הוא אומר – בשביל 6,000 שקלים אני חוזר לברזיל והוא באמת חזר לברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: וזה חבל.

<גלדיס ברזובסקי: אז אני קוראת גם למשרד הקליטה להרים את הדגל של העלייה מברזיל, גם לסוכנות היהודית.

<גלדיס ברזובסקי: לשבת, ובאמת כמו שעולים בוונצואלה.

<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להגיד משפט אחרון ואני רוצה לתת את רשות הדיבור לריקרדו ששון, שהוא עושה חדש שרק הגיע לרעננה, שהוא יספר לכם מה קורה כאן.

<גלדיס ברזובסקי: אנחנו הצאצאים, השם משפחה שלי אומר הכל.

<גלדיס ברזובסקי: שם המשפחה שלי לפני הנישואים גולנסקי, ואחרי הנישואים ברזובסקי.

<גלדיס ברזובסקי: זה מצלצל לכם משהו?

<גלדיס ברזובסקי: אנחנו צאצאים של הרוסים, שהברון הירש לקחת את הסבים שלי שם.

<גלדיס ברזובסקי: אם הייתי נשארת ברוסיה, אולי היום יכולתי לעלות לארץ בתנאים יותר טובים.

<גלדיס ברזובסקי: וזה בעצם מה שהברזילאים, וסליחה, אבל זה בעצם מה שאני שומעת מהברזילאים.

<גלדיס ברזובסקי: למה?

<גלדיס ברזובסקי: למה זה קורה?

<גלדיס ברזובסקי: אז בבקשה, ריקרדו ששון, ספר מה קרה לך.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: אחריך אנחנו רוצים לשמוע את מרשי הממשלה.

<גלדיס ברזובסקי: כן, זה רק בשביל להשלים את התמונה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<ריקרדו ששון: שלום כבוד יושב ראש הוועדה וכל הנמצאים.

<ריקרדו ששון: אני פחות מחודשיים, בעצם חודשיים בארץ, מה-23 וכשהגענו - - -

אברהם נגוסה: חודשיים בארץ?

<ריקרדו ששון: כן, כן, חודשיים בארץ.

אברהם נגוסה: עולה חדש ממש.

אברהם נגוסה: ברוך הבא.

<ריקרדו ששון: טרי, טרי.

<ריקרדו ששון: והגענו לרשום את הילדים לבתי הספר.

<ריקרדו ששון: הגענו לבית הספר, עשינו משהו שלא לפי הסדר הישראלי.

<ריקרדו ששון: ביקרנו בבית הספר לפי כמה אנשים שהכירו מישהו בבית הספר לפני שהיינו בעירייה, כי לא ידענו.

<ריקרדו ששון: כי בברזיל מבקרים בבית הספר לפני שמגיעים.

<ריקרדו ששון: אז הגענו, נפגשנו עם המנהלת ובתוך הדיבור, דיברנו והיא מספרת לנו בהתלהבות – בבית הספר שלנו הצלחנו את תכנית מילה, תכנית לעולים חדשים, שיש ארוחות ארבע פעמים בשבוע, ארוחת צהריים ועוד שעה וחצי של לימוד מתמטיקה ועברית, כאילו בנוסף למה שיש באולפן.

<ריקרדו ששון: זו תכנית מעולה והצלחנו בבית הספר שלנו לשים את המורה הראשית של מתמטיקה של בית הספר, שהיא תעשה את העבודה הזאת.

<ריקרדו ששון: והתלהבנו וזה, ואיזה יופי, ושבוע הבא מגיעים לבית הספר.

<ריקרדו ששון: יום ראשון מגיעים לבית הספר, באה מנהלת האולפן ומנהלת בית הספר: אנחנו מצטערים, עשינו טעות.

<ריקרדו ששון: כשהגענו ואמרנו לכם שיש את התכנית הזאת, אבל התכנית הזאת היא לא לעולים חדשים, התכנית הזאת רק לצרפתים ואוקראינים, היא לא מתאימה לברזילאים ולא מתאימה לאף אחד.

<ריקרדו ששון: ויש גם ילדה, בבית הספר יש רק 22 ילדים באולפן, זה מעט יחסית לבתי הספר האחרים שיש ברעננה, וזה ממש אולפן ממש טוב ועושים שם עבודה טובה, אבל בגלל שרק שני ילדים ברזילאים ועוד הילדה שהייתה שישה חודשים לפנינו, הם לא שמו לב שזה רק לצרפתים, כי יש 20 ילדים צרפתים בבית הספר שעוברים את האולפן, והיא חשבה שזה כולם.

<ריקרדו ששון: אז דיברנו עם גלדיס וזה ממש הפתיע אותנו והפתיע אפילו את המנהלת, שהיא עובדת כאילו מבחוץ ועוזרת לנו, ובסוף הילדים שלנו נכנסו דרך בית הספר לתכנית הזאת, בגלל שרק שני ילדים.

<ריקרדו ששון: אז שמו את הילדים בתכנית הזאת.

<ריקרדו ששון: ועכשיו כשהגעתי, היום בבוקר התקשרו אלי בנושא אחר.

<ריקרדו ששון: יש מט"י בנתניה שמסייע למי שרוצה לפתוח עסק או להשקיע או לעשות משהו בארץ.

<ריקרדו ששון: אז רואה החשבון שהפנו אותי אליו במשרד הקליטה, התקשר בבוקר אמר סליחה, אין לנו שעות, אין תקציב, אין שעות ואולי נדחה את זה לאפריל, מאי, נדבר.

<ריקרדו ששון: דיברתי עם כמה אנשים אחרים וגיליתי שלצרפתים אין הגבלת תקציב.

<ריקרדו ששון: סליחה, אין לי שום דבר נגד הצרפתים, ברוכים הבאים כמו כולם, אבל כמו המילה שגלדיס השתמשה, אני לא יודע כמה קשה היא, אבל זו ממש אפליה.

<ריקרדו ששון: אני לא יודע, העברית שלי לא מספיק טובה לעניין הזה.

אברהם נגוסה: עברית מצוינת.

<ריקרדו ששון: אני לא יודע אם אפליה זה מילה קשה שאומרים אותה, אבל זה ממש אפליה.

<ריקרדו ששון: גם בבית הספר לילדים, גם כלפי בעניין הזה של רואה החשבון שהיה צריך לעבוד איתי, על לחשוב על משהו, לפתוח איזה עסק פה.

<ריקרדו ששון: היום אני עובד בברזיל ופה וזה קשה לי.

<ריקרדו ששון: אני לא רוצה.

<ריקרדו ששון: כמו ששמת בשקופית שם, שהתעסוקה זה הדבר הראשון שהברזילאים רוצים.

<ריקרדו ששון: כשמגיעים לפה כולם שואלים.

<ריקרדו ששון: יש המון חברים שמתקשרים אלי.

<ריקרדו ששון: כל יום או כל יומיים אני מקבל צלצול מברזיל, מישהו שמתעניין לעלות לארץ, אבל רוצה להבין מה אתה עושה, מה עובדים, מה לא עובדים.

<ריקרדו ששון: שכר דירה, איפה גרים, איפה לא גרים ותעסוקה זה חשוב.

<ריקרדו ששון: היום בבוקר התקשרו אלי, רואה החשבון הזה, שאין לו תקציב.

<ריקרדו ששון: אולי נדבר באפריל.

<ריקרדו ששון: טוב.

אברהם נגוסה: תודה.

<גלדיס ברזובסקי: יש עוד מישהי שאני רוצה להציג, זו ד"ר ליליאן.

אברהם נגוסה: כן, ד"ר ליליאן בלום.

<ליליאן בלום: נכון.

אברהם נגוסה: כן, אוקיי.

<ליליאן בלום: אז בעצם אני מתחברת לכל מה שנאמר פה, ואני אוסיף עוד.

<ליליאן בלום: שלום, שמי ד"ר ליליאן בלום ואני שמחה מאד להיות פה ולטפל בבעיה שמאד קרובה לליבי כבר 29 שנים.

<ליליאן בלום: אני עולה ותיקה, יש הרבה עולים חדשים אבל אני כבר ותיקה פה.

<ליליאן בלום: אני באה לדיון הזה במעמד ייחודי.

<ליליאן בלום: אני מכירה את בעיית ההנגשה הלשונית בפורטוגזית מרוב הכיוונים האפשריים.

<ליליאן בלום: חוויתי את חוסר ההנגשה הלשונית בפורטוגזית כעולה חדשה מברזיל בשנת 1987.

<ליליאן בלום: החבר שלי אז, היום בעלי, שמע פעמים רבות את התסכול שלי על כך ששאלו אותי אם אני מדברת רוסית.

<ליליאן בלום: דיברנו על זה עכשיו.

<ליליאן בלום: וכשעניתי לו – לא, לא היה מי שייתן לי שרות.

<ליליאן בלום: חוויתי אותה כעשור, כרופאת משפחה בשירותי בריאות כללית, שם טיפלתי בהרבה מאד עולים מדרום אמריקה.

<ליליאן בלום: כתבתי מחקר שמראה שמטופלים מתקשים למלא שאלונים רפואיים בנושא שינה, שלא בשפת אימם.

<ליליאן בלום: אני חווה את הבעיה כיום, כרופאת משפחה במכבי.

<ליליאן בלום: באים אלי מטופלים בנסיעה של למעלה משעה באוטובוס, רק כדי לפגוש רופא שמבין את שפתם ולא פחות חשוב, את תרבותם.

<ליליאן בלום: אני גם חווה את הבעיה כמנהלת רפואית.

<ליליאן בלום: אני חשופה למהלכים של משרד הבריאות לעולים ממדינות אחרות, ורואה שאין כל מענה לעולים דוברי פורטוגזית וספרדית מאמריקה הלטינית.

<ליליאן בלום: אני רוצה להתחיל דווקא ממילה טובה.

<ליליאן בלום: בישראל יש את אחת ממערכות הבריאות הציבוריות הטובות בעולם.

<ליליאן בלום: גם דו"ח ה-OECD חושבים כך, אבל ברור שיש קשיים.

<ליליאן בלום: חוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע שלכל התושבים זכות אוניברסאלית לקבל שירותי בריאות, ללא תלות במשתני רקע כלשהם.

<ליליאן בלום: לכן, משנת 2011 משרד הבריאות עושה מהלכים לצמצם פערים ואי שוויון במתן שירותים לאוכלוסייה, כולל אי שוויון תרבותי ולשוני.

<ליליאן בלום: בשנת 2013 הקים משרד הבריאות שירות שנקרא מוקד תרגום רפואי שמיועד לדוברי עברית, רוסית, אמהרית ולאחרונה עם הצפייה לעלייה מצרפת, נוסף גם שירות בצרפתית.

<ליליאן בלום: ראשית, ברור שמדובר כאן באליה כלפי הקבוצה הרביעית בגודלה של העלייה בשנת 2015, זה הקבוצה של דרום אמריקאים, בדיוק כמו שהצגנו פה.

<ליליאן בלום: ובנוסף, יש פה אי קיום של הוראת החוק של השוויון.

<ליליאן בלום: אם יבוא מישהו ויטען שמדובר במעטים ולכן העניין אינו כדאי כלכלית, גם כאן תהיה טעות.

<ליליאן בלום: מטופלים שאינם מקבלים טיפול נאות בגלל בעיית תקשורת, נוטים להתאשפז יותר גם באשפוזים ראשונים וגם באשפוזים חוזרים.

<ליליאן בלום: די בהקטנת מספר קטן מאותם אשפוזים ואנחנו יהיה לנו כבר את הכסף לממן את העלות של השירות של התרגום.

<ליליאן בלום: אתם יכולים לחסוך הרבה בהשקעה קטנה.

<ליליאן בלום: אבל מעל לכל, מי שאינו זוכה לתקשורת נאותה עם מערכת הבריאות, חש לא פעם שכבודו כאדם נרמס.

<ליליאן בלום: ואני אביא שתי דוגמאות.

<ליליאן בלום: אחת, תחשבו על אדם שצריך לשתף בסוד בעיות הבריאות שלו קרוב משפחה, רק בשביל שהוא יתרגם ויסביר עבורו את טופס ההסכמה מדעת לפני ניתוח, שבמקרה גם באיבר מינו.

<ליליאן בלום: צריך לחשוף את כל הבעיות שלו.

<ליליאן בלום: עוד דוגמא.

<ליליאן בלום: תחשבו על מטופל שצריך בכל ביקור אצל רופא להוציא את הבן הצעיר שלו, הקטין, מבית הספר, שיבוא איתו לביקור רופא כדי לתרגם.

<ליליאן בלום: אלה מקרים שהיו, שאני ראיתי אותם.

<ליליאן בלום: אני הייתי רוצה לראות בפגישה היום את הסימן הראשון לפתרון הבעיה המעיקה והלא יקרה הזאת, ובאמת שעכשיו יהיה לנו גם שירות של תרגום גם עבור העולים מברזיל, ותודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: תודה על כל מה שדיברתם ושיתפתם אותנו.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה הזמן עכשיו לפנות למשרדי הממשלה, כדי שהם יענו לשאלות, לבעיות שעלו בדיון הזה.

אברהם נגוסה: אני קודם כל אזמין את יהודה שרף, הסוכנות היהודית, מנהל המחלקה לעלייה ומשימות מיוחדות.

אברהם נגוסה: יהודה, בבקשה.

<יהודה שרף: תודה אדוני יושב הראש.

<יהודה שרף: קודם כל כשמדברים עולים ומתנדבים, כל מה שהם אומרים הם צודקים, גם אם הם לא צודקים.

<יהודה שרף: אני מדבר בשיא הרצינות ואני מקבל באהבה גם כשהדברים מוגזמים.

<יהודה שרף: ואני מקבל כל דבר באהבה, כי זה לא מובן מאליו להתנדב.

<יהודה שרף: אז זה כהקדמה.

<יהודה שרף: ועכשיו ברשות

<יהודה שרף: כם אני אתייחס לכל דבר ודבר.

<יהודה שרף: קודם כל אני רוצה להביא לידיעתכם, ואני חושב שאתם יודעים את זה, לפחות ההתאחדות יודעת את זה, שמשרד העלייה והקליטה והסוכנות היהודית והסוכנות הציונית, הקימה חברה שנקראת אופק ישראלי, שהתפקיד שלה לעסוק בעידוד עלייה.

<יהודה שרף: משרד העלייה והקליטה מקציב הרבה מאד כסף לטובת ברזיל.

<יהודה שרף: ואם דיברנו על תעסוקה, היום כבר יש עובדת מקומית שכל התפקיד שלה הוא להתעסק בתעסוקה.

<יהודה שרף: לרכז קורות חיים בפורטוגזית, לדאוג שנעביר את זה אחרי זה לשפות הרלבנטיות, ולעזור לעולה שנמצא שם, לא כשהוא חושב על עלייה, שהוא מתחיל כבר בצעדים של העלייה, למצוא תעסוקה בארץ, כאשר משלימים אותו בארץ.

<יהודה שרף: בחור בשם מרלו פוטינסקי, שהחבורה כאן אמור להכיר אותו, פלוס אנשי משרד העלייה והקליטה.

<יהודה שרף: כך שאני לא יכול לומר שיש מענה-.

<יהודה שרף: ואתם יכולים לגחך, אתם יכולים לצחוק, לעשות רק מה שאתם רוצים, אבל אלה העובדות.

<יהודה שרף: אלה העובדות.

<יהודה שרף: וזה בשנה האחרונה.

<יהודה שרף: אנחנו מקיימים ירידים וקיימנו יריד עלייה בברזיל ואנחנו עומדים לקיים יריד גם בחודש מאי, וכל זה לטובת עידוד העלייה.

<יהודה שרף: אבל אני רוצה שיובן משהו בנושא של עידוד עלייה.

<יהודה שרף: אנחנו לא יכולים בשום מקום בעולם לרצות את כל מה שהלקוח רוצה.

<יהודה שרף: לא יכולים.

<יהודה שרף: הסוכנות היהודית מוגבלת בתקציב.

<יהודה שרף: התקציב שלנו הוא תקציב של תרומות.

<יהודה שרף: התרומות האלה מתחלקות על כל העולם.

<יהודה שרף: תגברנו עכשיו וקיבלנו עיבוי מאד מאד רציני ממשלת ישראל בנושא של האופק הישראלי ואנחנו קיבלנו את זה רק במחצית שנת 2015, וזה ימשיך הלאה לכיוון 2016.

אברהם נגוסה: אני רוצה להוסיף, כי פה מדובר, ממה שאני הבנתי, שיש מספר עולים שממתינים לעלות לישראל.

<יהודה שרף: אני אענה.

<יהודה שרף: אני רשמתי את מה ששאלתם מילה במילה.

אברהם נגוסה: יש פחות כוח אדם לעלות אזרחים.

<יהודה שרף: אני אענה על כל דבר.

<יהודה שרף: על כל הערה שגלדיס העלתה ואחרים.

<יהודה שרף: רשמתי ואני אתייחס לכל דבר.

<יהודה שרף: אולי זה לא ימצא חן, אבל אני אענה.

<יהודה שרף: לגבי לא עונים לטלפון.

<יהודה שרף: רבותי, הוקם דבר שקוראים לו הגלובל סנטר.

<יהודה שרף: כל התאחדויות העולים יודעות את זה וגם השטח יודע את זה.

<יהודה שרף: יש טלפון בחינם מכל מקום ומקום בעולם, שכל מי שמתעניין בעלייה, ויודעים את זה גם בברזיל.

<יהודה שרף: אולי לא כולם, אבל יודעים את זה גם בברזיל וזה גם מפורסם שכל מי שמתעניין בעלייה, ואגב יושבת כאן אנה, שעבדה בגלובל סנטר, היום היא עובדת אצלנו בדסק.

<יהודה שרף: כל מי שמתעניין בעלייה, יכול לצלצל ספר חינם, לא עולה לו כסף ואנחנו מתחייבים תוך 48 שעות לחזור אליו.

<יהודה שרף: לא 24 שעות ולא 12 שעות.

<יהודה שרף: יש מאסה של פניות, לאו דווקא מברזיל, מכל העולם.

<יהודה שרף: אתם צריכים להבין כשמדברים על כ-500 עולים, זה כמעט עולים 500 עולים מברזיל, זה אומר שפי שלושה מזה היו פניות.

<יהודה שרף: זה 500 שעלו בשנת 2015, אבל הם התחילו את הפניות שלהם עוד לפני זה ובמהלך שנת 2015 היו עוד מאות פניות, ומריו שמלווה אותנו הרבה הרבה הרבה זמן יודע, וגם אתה אמור לדעת שאמורים להגיע בשנת 2016.

<יהודה שרף: אגב, בשנת 2016 אני אומר לך שיהיו כאן מינימום, על פי התיקים, מינימום 600 עולים.

<יהודה שרף: מינימום.

<יהודה שרף: אם לא יותר מזה.

<יהודה שרף: זה מאסה.

<יהודה שרף: אני מסתכל על התיקים, אני רואה תיקים.

<יהודה שרף: יכול להיות שיהיה מעבר לזה.

<יהודה שרף: כך שהתפקיד של הגלובל סנטר לענות.

<יהודה שרף: אם יש בעיות או משהו דומה לזה, עם כל הכבוד, ואני מדבר אליך מריו, כי אתה יושב ראש ההתאחדות, עם כל הכבוד לכולם.

<יהודה שרף: אם יש בעיות ולא עונים, הטלפון שלי פתוח 24 שעות, של אליהו 24 שעות ועוד דקה.

<יהודה שרף: אם יש בעיות בגלובל או משהו דומה לזה, להרים טלפון, להגיד חברה, קיבלנו תלונה, You name it מאיפה, כך וכך, זה ייבדק ונבדוק מה קורה.

<יהודה שרף: אנחנו לא מחוסנים משגיאות.

<יהודה שרף: אנחנו עושים הרבה מאד שגיאות.

<יהודה שרף: משתדלים לתקן אותן, אבל עושים הרבה מאד שגיאות.

<יהודה שרף: זה בנושא הטענה שלא עונים לטלפונים.

<יהודה שרף: לא ציינת טלפונים בברזיל.

<יהודה שרף: זה מספר חינם שנותן מענה ומבחינת הבן אדם שמתקשר משם זה בכלל לא משנה אם מדברים איתו מסן פאולו או מירושלים.

<יהודה שרף: הוא אמור לקבל את התשובה והמקום הזה עובד מבוקר עד שתים עשרה בלילה על מנת לעבוד גם בפערי השעות.

<יהודה שרף: לגבי מידע לעולים.

<יהודה שרף: אנחנו משתדלים לתת מידע לאנשים שנמצאים כבר בעלייה של התכלס.

<יהודה שרף: בירידים שעושים, בעידוד העלייה, יש כנסים, מגיעים אנשים ויקבלו מידע כמה שהם רוצים.

<יהודה שרף: אין שום בעיה.

<יהודה שרף: אגב, בגלובל גם היום וזה הולך להיות עוד יותר, מה שאמור להיות שאנחנו נכנסים עם הדבר הזה אל מול גל העלייה או משהו דומה לזה, שייכנס במהלך שנת 2016 – התקשרת מפורטו אלגרה, לא משנה מאיפה, בן אדם שקיבל את השיחה ילווה אותך אישית בטלפונים ובמיילים מאותו רגע עד שתעלה לארץ.

<יהודה שרף: למה?

<יהודה שרף: כי אין לנו מספיק שליחים בעולם.

<יהודה שרף: אז אנחנו ניתן את המענה מכאן.

<יהודה שרף: אבל גם אם הבן אדם נמצא בריו דה ז'נרו והוא מדבר עם סן פאולו, זה אותו דבר מבחינת הקשר בין האנשים.

<יהודה שרף: כך שאנחנו משתדלים כן לתת, אבל אני חוזר עוד פעם, מידעים יינתנו טלפונית ובעיקר לאנשים אחרי שפתחו תיקי עלייה.

<יהודה שרף: לגבי אולפנים לעברית.

<יהודה שרף: האופק הישראלי שאמרתי שזה גוף משותף של משרד העלייה והקליטה, ואדוני יושב הראש, צריכים לתת באמת שאפו לשר העלייה והקליטה על הדבר הזה, הם הובילו, משרד העלייה והקליטה הוביל את הדבר הזה.

<יהודה שרף: ההסתדרות הציונית הולכת לפתוח אולפנים בעברית וחברינו עוד יכול אחר כך לדבר על זה, כי אנחנו עלינו על הבעיה הזו.

<יהודה שרף: לא רק בצרפת, לא רק ברוסיה, גם בברזיל וגם בארגנטינה, כך שיינתן מענה.

<יהודה שרף: לגבי עולה שהגיעה ביום חמישי בערב למרכז הקליטה, חמור מאד ולא בסדר.

<יהודה שרף: לא חמור שהיא הגיעה, חס וחלילה.

<יהודה שרף: כן, ביום חמישי בערב יש שומר שנותן מענה.

<יהודה שרף: יש שומר.

<יהודה שרף: ביום שישי איש צוות היה אמור.

<יהודה שרף: זה היה בקריית ים?

<גלדיס ברזובסקי: בירושלים, באולפן עציון.

<יהודה שרף: אולפן עציון הוא אולפן שכמעט באפס תקלות עובד.

<יהודה שרף: זה ייבדק.

<יהודה שרף: כי אני יודע על קריית ים ומישהו קיבל מכה בראש, אבל הנושא הזה ייבדק.

<יהודה שרף: לא בסדר.

<יהודה שרף: לא צריך להיות.

<יהודה שרף: יום חמישי בלילה, תראו, אנחנו גם אומרים לעולים, מבקשים מהעולים תמיד לא להגיע בימי חמישי בלילה.

<יהודה שרף: יש כאלה שמגיעים.

<יהודה שרף: אנחנו מסדרים את הטיסות.

<יהודה שרף: אפשר לצחוק כמה שרוצים, את הטיסות אנחנו מסדרים.

<יהודה שרף: עולה מקבל את הכרטיס מאיתנו.

<לאיס מריה רוזל בוטלר: לא, לא, אנחנו לא מחליטים מתי אנחנו מגיעים.

<יהודה שרף: אמרתי שאפשר לבקש.

<יהודה שרף: דיברתי עברית ואני חושב שאת מבינה עברית.

<יהודה שרף: אמרתי שאפשר לבקש ואנחנו מבקשים לא להגיע ביום חמישי בלילה.

<יהודה שרף: את הכרטיסים אנחנו נותנים לפי מה שהעולה נוח לו לצאת מארץ מוצאו.

<יהודה שרף: רוב העולים לא מגיעים בימי חמישי בלילה.

אברהם נגוסה: אין להם עובדים שעובדים - - -

<יהודה שרף: יש מאבטח.

אברהם נגוסה: חירום, משמרת, משהו?

<יהודה שרף: לא.

<יהודה שרף: עובדים עד השעה-.

<יהודה שרף: יש איש צוות עד השעה תשע בלילה, אחרי זה יש מאבטח.

<יהודה שרף: המאבטח יודע לפתוח, לתת את החדר, בחדר אמור להיות קפה, אמור להיות תה, אמור להיות ציוד ראשוני ולמחרת בבוקר איש צוות אמור לפגוש את העולה ולהראות לו, כי הוא בא עם סל קליטה – איפה קונים, מה קונים וכדומה.

<יהודה שרף: קרה מקרה כזה, חמור מאד.

<יהודה שרף: אבל אתה יודע מה, אם זה מקרה אחד מתוך ה-6,794 עולים שנמצאים היום לצורך העניין במרכזי הקליטה, שמתוכם 4,928 עולים צעירים בגילאים 18 – 30, אני מבסוט.

<יהודה שרף: זה חמור, אבל אני מבסוט אם זה מקרה אחד.

<יהודה שרף: אני חשבתי שיש יותר מקרים כאלה.

אברהם נגוסה: השאלה היא אם מדובר רק במקרה אחד.

אברהם נגוסה: צוין פה מקרה אחד, יכול להיות שקרו הרבה מקרים.

<יהודה שרף: זה מה ששמעתי.

<יהודה שרף: אני מזמין את אדוני יושב הראש והוא עשה את זה יותר מפעם אחת.

<יהודה שרף: אגב, מרכז קליטה אולפן עציון ירושלים הוא הדובדבן שבקצפת, הוא אחד ממרכזי הקליטה המובילים והטובים.

<יהודה שרף: הוא לא מרכז קליטה, הוא מכינה לארץ ישראל.

<יהודה שרף: הוא בפירוש מכינה לארץ ישראל.

<יהודה שרף: הרבה יותר ממרכז קליטה.

<יהודה שרף: לגבי אשדוד, מודעות שנכתבות בשפות עברית ורוסית, נבדוק את הדבר הזה.

<יהודה שרף: אני לא יודע.

<יהודה שרף: אני מוכן לבדוק את הדבר הזה לגבי מה שנאמר.

<יהודה שרף: אני רוצה לומר משהו קטגורית לגבי מה - - -

אברהם נגוסה: אני אומר, אם אתה תבדוק ואתה לא תמצא, אז אם הטענה נכונה, אז אתם תכינו הודעות בפורטוגזית?

<יהודה שרף: כן, כן, זו לא בעיה.

<יהודה שרף: ואתה יודע מה?

<יהודה שרף: ואם אני פוגע במישהו אני מתנצל.

<יהודה שרף: מריו, יש לכם התאחדות באשדוד?

<יהודה שרף: מה, אתם לא רואים את הדבר הזה?

<יהודה שרף: אם יש בעיה אני אתן את הפוש, ואם זה, אין לי במרכז הקליטה בן אדם שלא מדבר פורטוגזית.

<יהודה שרף: אין לי במרכזי הקליטה אנשים שמדברים את כל השפות בעולם.

<יהודה שרף: אין.

<יהודה שרף: אף פעם לא היה.

<יהודה שרף: כשאתה עלית לארץ וגם כשאת עלית לארץ, מי שהיה במרכז קליטה יודע – אין לנו את כל השפות.

<יהודה שרף: בשביל זה יש את התאחדות העולים שעושה את זה ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה ככה.

<יהודה שרף: אם יש כזו בעיה, מה הבעיה לשים את הדבר.

<יהודה שרף: להעיר לנו, אני אתן את הכסף בשביל להדפיס את הדבר הזה.

<יהודה שרף: לא צריכים על כל דבר.

<יהודה שרף: ואני רוצה לומר משהו קטגורית לגבי מה שנאמר כאן על ההעדפה לרוסים.

<יהודה שרף: אני מודיע לכם ונמצאים כאן

<יהודה שרף: החברים שלי ממשרד העלייה והקליטה, זה פשוט לא נכון נקודה.

<יהודה שרף: אולי יש הרבה רוסים בארץ שאחד מקבל את השני יותר טוב.

<יהודה שרף: אבל מבחינת מה שמשרדי הממשלה, ואני לא ברדיצ'ה ולא הסנגור של משרד העלייה והקליטה.

<יהודה שרף: הם לא צריכים אותי לדבר הזה, אבל אנחנו עובדים ביחד ואני שומע את זה יותר מפעם אחת.

<יהודה שרף: מה שמקבל העולה מרוסיה, מקבל גם העולה מאנגליה ומארצות הברית ומארגנטינה ומברזיל.

<יהודה שרף: יש הרגשה אולי סובייקטיבית ואני יכולה להבין אותה.

<יהודה שרף: גם אני כשאני הולך לקנות בסופר מרקט, מפריע לי שעוזרים יותר, הקופאית שדוברת רוסית עוזרת יותר למי ש-.

<יהודה שרף: אני לא מדבר רוסית.

<משה עבאדי: אפשר להגיד מילה?

<משה עבאדי: אפשר להעיר הערה?

<יהודה שרף: מותר להגיד מה שאתה רוצה.

אברהם נגוסה: רק רגע.

אברהם נגוסה: אולי בתור שלך תגיד.

אברהם נגוסה: אתה רוצה לשאול נקודתית?

<משה עבאדי: כל מה שנאמר כאן מפי גלדיס ומישל וכו', היה לגבי העתיד, לא לגבי העבר.

<משה עבאדי: כאן האדון הזה מדבר על העבר.

<משה עבאדי: מה זה מעניין העבר?

<יהודה שרף: סליחה, אתה - - -

<משה עבאדי: מכאן והלאה יתוקן.

<יהודה שרף: אני כנראה לא הבהרתי את עצמי טוב.

<משה עבאדי: אנחנו רוצים לתקן.

<משה עבאדי: אתה לא יכול לדבר על העבר, תדבר על העתיד.

<יהודה שרף: כנראה שלא הבהרתי את עצמי טוב.

<יהודה שרף: אם אני מדבר על - - -

<משה עבאדי: בבקשה, תדבר יותר ברור.

<יהודה שרף: אז אני אסביר שאדוני יבין.

<יהודה שרף: אם אני מדבר על זה שאנחנו לוקחים עכשיו מישהו שמתעסק בתעסוקה בברזיל, זה לא עבר.

<יהודה שרף: זה הווה ועתיד.

<יהודה שרף: אם אני מדבר על זה שאנחנו הולכים לפתוח אולפנים - - -

<משה עבאדי: אתה דיברת הרגע שמאז ועד היום אף פעם לא היה אחד דובר פורטוגזית במשרד הקליטה.

<משה עבאדי: זה לא מעניין אותי.

<משה עבאדי: אני מבקש שמהיום והלאה יהיה - - -

<יהודה שרף: לא יהיה במרכזי הקליטה דוברי פורטוגזית בכל מרכזי הקליטה.

<יהודה שרף: אין.

<יהודה שרף: יש מתנדבים.

<יהודה שרף: ביחד, תבואו תעזרו לנו בדבר זה.

<משה עבאדי: אוקיי, תארגן את המתנדבים.

<יהודה שרף: אני חושב שאתה לא מכיר את ההתאחדות שלך.

<יהודה שרף: יש מתנדבים ואני עושה שאפו לעולה.

<יהודה שרף: זה ביחד.

<יהודה שרף: זה כולם ביחד.

<יהודה שרף: אני חושב שההתאחדות - - -

אברהם נגוסה: נא לסכם.

<יהודה שרף: אני חושב שאחת מהתאחדויות העולים המובילות בארץ, עם כל הכבוד לאס סי איי ואחרות, זו ההתאחדות שמריו עומד בראשה.

<יהודה שרף: גם בדאגה, גם בנידות, גם בתרומות וגם להכניס את היד לכיס ולשים.

<יהודה שרף: אני רק מצדיע להם, לכן אני מדבר מכאב.

<יהודה שרף: גלדיס, אם יש משהו שלא עניתי לך, אז רק תגידי לי.

אברהם נגוסה: הארגון של העולים מברזיל הם חברים במועצה?

<יהודה שרף: זה בתוך עולי, כן.

<מריו לב: העמותה זה התאחדות עולי אמריקה הלטינית ויש לנו 22 סניפים.

אברהם נגוסה: לא, ברזיל.

<מריו לב: יש קבוצה שזה בית ברזיל בתוך ההתאחדות, ששם כולם ברזילאים, בגלל שיש בעיה בשפה.

<יהודה שרף: הם מדברים פורטוגזית והם מדברים ספרדית.

<מריו לב: קשה להם להשתתף בהרצאה שהיא בספרדית, אז הם הקימו את הארגון בתוך ההתאחדות.

<מריו לב: זה עמותה אחת.

אברהם נגוסה: הם נמצאים בתוך המועצה?

<מריו לב: כן.

<יהודה שרף: רגע, רק שתבין, לגבי תכניות בברזיל, עתידיות, עתידיות אדוני, 1.1 מיליון שקלים הולכים להשקיע בתכניות בברזיל.

<יהודה שרף: אני פשוט שאלתי, לא היה לי את הסכום, באמצעות אופק ישראלי שזה יהיה אולפנים לעברית, סמינרים לעידוד עלייה, סמינרים להכנה לעלייה, רכז תעסוקה שנמצא שם ופסיכומטרי לסטודנטים.

<יהודה שרף: אגב, מי שמכיר את התקשורת בברזיל, רק שיראה מה מדברים שם על עתיד, על הווה ועל עתיד, לא על עבר.

<יהודה שרף: על מה קורה שם בעלייה.

<יהודה שרף: זה לא בא יש מאין.

<יהודה שרף: זה בא מזה שהבנו כולנו, יחד איתכם, שיש בברזיל היום התעוררות.

<יהודה שרף: תבין, אברהם, הם יודעים.

<יהודה שרף: זה לא קהילה של 5.5 מיליון יהודים.

<יהודה שרף: בתוך הקהילה הזו, 500 עולים בקירוב ובשנה הבאה מעל 600 עולים, זה המון.

<יהודה שרף: זה המון.

<יהודה שרף: זה פגיעה, והלוואי ותהיה כזו פגיעה, אוקיי?

<יהודה שרף: אני מדבר עכשיו כציוני, זו פגיעה בקהילה כי תהיה נהירה לפה.

<יהודה שרף: ואני כצבר בן ארצי רק מברך על הדבר הזה.

<יהודה שרף: אני חושב שבזה יש לנו תמימות דעים ואין לנו ויכוח.

אברהם נגוסה: כן, נכון.

<יהודה שרף: אז אנחנו הולכים להשקיע, ממשלת ישראל והתאחדות העולים, מעל מיליון שקלים בפעילות שכולה עידוד עלייה.

אברהם נגוסה: מה שאתה אומר זה גם מה שאכפת לנו, לכולנו ואנחנו מקיימים דיון, שהעולה שהחליט לעלות לישראל, שלא יתעכב שם ושלא יתייאש שם ושיהיה זירוז.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו רוצים.

<גלדיס ברזובסקי: אז בנושא הזה, יהודה תודה רבה על הבשורות הטובות.

<גלדיס ברזובסקי: אני לא ידעתי על כל הנושא הזה ואני רוצה לשאול אותך איך פותרים את הבעיה של חוסר המקום במרכזי הקליטה.

<יהודה שרף: אני אענה.

<יהודה שרף: אני חיכיתי לזה ואני אענה.

<גלדיס ברזובסקי: כן, זה חסר לי.

<גלדיס ברזובסקי: סליחה ששכחתי להגיד.

<יהודה שרף: אמרת מרכזי קליטה ואני שמח שלא אמרת מרכז קליטה.

<יהודה שרף: אז אני אומר לך, כל עולה שירצה לבוא לבאר שבע – נקבל אותו בשמחה, כי יש לנו מקום.

<יהודה שרף: רוצה טבריה – נקבל.

<יהודה שרף: אתם מדברים על רעננה.

<יהודה שרף: ברעננה יש לי תכניות מובנות.

<יהודה שרף: אגב, אני צריך שתבינו, אנחנו עם הפנים לצעירים.

<יהודה שרף: ככה אנחנו.

<יהודה שרף: אנחנו מכוונים לצעירים שהם בגילאי 18 – 35.

<יהודה שרף: תגידו לי רמלה, פתחנו עכשיו מרכז קליטה, מלון 5 כוכבים ברמלה.

<גלדיס ברזובסקי: ראיתי את התמונות.

<גלדיס ברזובסקי: מאד יפה.

<יהודה שרף: אתם רוצים טבריה?

<יהודה שרף: מחר טבריה.

<יהודה שרף: אבל הלחץ, ואני מבין, אני לא מתווכח, אני מבין.

<יהודה שרף: הלחץ זה על רעננה, רעננה, רעננה.

<יהודה שרף: אם תשאלו אותי, ויש כאן אנשים שגרים ברעננה, אני מוכן להתחיל בפרויקט ברעננה, פרויקט הקליטה ברעננה.

<יהודה שרף: בשמחה רבה.

<יהודה שרף: את יודעת מה, יתרה מזו, אז אני אומר את זה ואני חושב שלא שמע את זה ממני, הרי מה הבעיה שלכם?

<יהודה שרף: שלנו, סליחה, אני מתנצל, שלנו.

<יהודה שרף: מה הבעיה שלנו ברעננה?

<יהודה שרף: הבעיה היא מחירי הדירות לשכר דירה.

<יהודה שרף: ואם אנחנו נלך על הדבר הזה, אני לא רוצה להגיע למה שקרה לי בפרויקט דרום אפריקה.

<יהודה שרף: בפרויקט דרום אפריקה, אני לא יודע אם הוותיקים זוכרים, אכלנו אותה.

<יהודה שרף: בא המשבר הכלכלי בדרום אפריקה והאנשים שם לא היו מסוגלים לשלם את שכר הדירה.

<יהודה שרף: פשוט לא היו מסוגלים.

<יהודה שרף: אני מתחייב כבר עכשיו לשתי דירות כאלה לתוך מרכז הקליטה.

<יהודה שרף: סוגר לכם את הדבר הזה.

<יהודה שרף: מה יקרה לבן אדם יום אחרי שהוא יסיים את מרכז הקליטה?

<יהודה שרף: אני מדבר עם זאביק ביילסקי.

<יהודה שרף: הוא לא מוכן לסבסד.

<יהודה שרף: הוא חבר אישי, הוא היה המנהל שלי והוא חבר אישי שלי.

<יהודה שרף: הוא לא מוכן לסבסד.

<יהודה שרף: גם כשהעולה יקבל את סל הקליטה ממשרד הקליטה, דירה-.

<יהודה שרף: ואתה גר ברעננה אדוני, נכון?

<יהודה שרף: אתה יודע בדיוק כמה עולה שכר דירה למשפחה בדירה של 4 חדרים או 3 חדרים.

<יהודה שרף: סליחה, זה לא מספיק.

<יהודה שרף: אתה יודע בדיוק כמוני.

<יהודה שרף: העולים לא יעמדו בזה.

<יהודה שרף: אני נותן לך כבר עכשיו.

<יהודה שרף: אני הולך על פרויקט עם זאביק ונותן שתי דירות כדירות קלט.

<יהודה שרף: אבל מה יהיה אחר כך?

<יהודה שרף: אז אני אומר, בואו למקומות אחרים, בואו לפריפריה, אנחנו נעטוף אותם.

<יהודה שרף: ומריו יודע, ואתם התאחדות באמת, באשדוד, בבאר שבע, בכל מקום שאני מגיע, אני קודם כל פוגש וכשאני אומר עולה, אני מתכוון לכולם.

<מריו לב: בסדר גמור.

<יהודה שרף: אני רואה את החברה של עולה, זה פשוט תענוג.

<יהודה שרף: עכשיו מריו, עכשיו אתה רוצה פרויקט ברזיל, אם יואל לביא ראש העיר, אני אומר לך, הוא המתנדב הראשון שלך.

<יהודה שרף: אתה רוצה בטבריה?

<יהודה שרף: יש לי מרכז לתת לכם בטבריה.

<יהודה שרף: אתם רוצים בנורית בבאר שבע?

<יהודה שרף: או קצת ב - - -? בבקשה, עכשיו.

<יהודה שרף: יש לנו עוד הרבה.

<יהודה שרף: אתם רוצים בכרמיאל כמה דירות, למרות שיש שם רק צעירים, בבקשה.

<יהודה שרף: ומי כמוך יודע איך הם מחבקים את הארגנטינאים.

<יהודה שרף: בבקשה.

<יהודה שרף: אבל תוציאו את הדיסקט של רעננה.

<גלדיס ברזובסקי: אוקיי, אני מוציאה את הדיסקט של רעננה.

<גלדיס ברזובסקי: רק דקה, אני רוצה להציע לך הצעה.

<גלדיס ברזובסקי: בואו ניתן עידוד, כמו שקריית ים עשו לפני שנתיים.

<גלדיס ברזובסקי: כל עולה חדש היה נשאר שנה בקריית ים, היה מקבל בשנה 9,000 שקלים עידוד.

<יהודה שרף: ממי?

<גלדיס ברזובסקי: מהעירייה?

<אלה סבן: לא, מאיתנו.

<גלדיס ברזובסקי: ממרכז הקליטה.

<גלדיס ברזובסקי: בואו ניתן להם עידוד, לעודד את האנשים לצאת מרעננה.

<גלדיס ברזובסקי: גם אני אומרת.

<גלדיס ברזובסקי: אני עכשיו מעודדת אנשים.

<גלדיס ברזובסקי: אני אישית כותבת – תלכו לכרמיאל.

<גלדיס ברזובסקי: אני הייתי שם - - -

אברהם נגוסה: תיכף נשמע ממרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: בואו, הזמן שלנו מוגבל, אז כדי שנספיק להגיע לכל משרדי הממשלה.

<מיכאל עבאדי: אני רוצה להוסיף משהו מאד קצר למה שהוא אומר.

<מיכאל עבאדי: אני מסכים מבחינה רציונאלית שהעניין של רעננה זה עניין, אבל אתה צריך גם לקחת בחשבון שכל העולים מברזיל, רובם, 90%, באים מסן פאולו או מריו, שזה המרכז של המדינה.

<מיכאל עבאדי: אז לשנות מדינה, שינוי כזה זה כבר שינוי מאד מאד גדול.

<מיכאל עבאדי: עוד לשנות מזה שהם יוצאים מהמרכז לפריפריה זה עוד שינוי בשבילם.

<מיכאל עבאדי: זה לא סתם כי בא להם לגור ברעננה.

<מיכאל עבאדי: ככה הם רגילים, לגור במרכז, בערים גדולות.

<יהודה שרף: חברה, אבל רמלה קרובה לתל אביב יותר מסן פאולו.

<יהודה שרף: זה 20 דקות.

אברהם נגוסה: הבנתי, אני חושב שהנקודה ברורה.

אברהם נגוסה: סליחה, בואו נשמע את ההסתדרות הציונית.

אברהם נגוסה: עודד פורר, בבקשה, בקיצור, תעדכן אותנו.

<עודד פויר: כן, בקצרה.

<עודד פויר: יותר בקצרה זה עוד פויר, לא פורר.

<עודד פויר: פורר הוא חבר כנסת נכבד.

<עודד פויר: טוב, אלף ברכות לכולם, בית ברזיל עושה עבודה נפלאה יחד עם עולה, אנחנו עובדים ביחד.

<עודד פויר: יהודה אמר פה, אני חושב, דברים שאפשר לעמוד מאחוריהם.

<עודד פויר: גלדיס, את בעצמך היית איתנו בשני סיורי עידוד עלייה בברזיל.

<עודד פויר: אני רוצה רק לחזק מה שהולך לקרות בשנה הקרובה.

<עודד פויר: ייפתחו בין 15 ל-18 כיתות אולפן, כולל הכשרות מורים.

<עודד פויר: אנחנו נביא צוות מהארץ להכשיר מורים מקומיים בשביל שילמדו עברית ברמה הנאותה.

<עודד פויר: מעבר לכוח האדם הקיים, נביא כוח ייעודי לעידוד העלייה בנוסף ליועצי התעסוקה, גם בן אדם שכל מטרתו בחיים זה לעסוק בעידוד עלייה.

<עודד פויר: לא לטפל בעלייה אלא בעידוד עלייה, בכל הדברים שיביאו אותו לקבל את ההחלטה המושכלת והנכונה, כשהוא מוכן לזה.

<עודד פויר: ועוד דברים שלא היו בעבר.

<עודד פויר: זה גם לצאת קצת מאירוע בסן פאולו, ואנשים שמטרתם לבוא ולהסתובב בעיר האם שלך למשל, לעלות גם למעלה קצת, למקום שמזג האוויר נעים שם, בבלן וכל המקומות האחרים, להגיע אליהם ולטפל בהם בשביל להביא אותם לכאן וזה במסגרת התכנית הנפלאה של משרד הקליטה עם אופק ישראלי והמוסדות.

<עודד פויר: אז שיהיה לכולם בהצלחה ובהצעדה גדולה לכל העולים החדשים שנמצאים כאן.

<עודד פויר: יש כאן אנשים שרק נחתו מהמטוס לא מזמן, אז כל הכבוד, ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: תודה, תודה.

<ארנון גרונקראוט: סליחה, אני יכול לדבר?

<ארנון גרונקראוט: סליחה על העברית שלי.

<ארנון גרונקראוט: יש לי חודש אחד בארץ עכשיו.

אברהם נגוסה: צדקתי שלא עצרתי אותך, בסדר.

<ארנון גרונקראוט: אני לומד בארץ 10 שנים פעמים בשבוע.

<קריאה: 10 שעות.

<ארנון גרונקראוט: עשר שעות פעמיים בשבוע, כן.

<ארנון גרונקראוט: ועכשיו יש לי בעיה.

<ארנון גרונקראוט: למה ביקשו שאני אדבר כל כך.

<ארנון גרונקראוט: למה ביקשו ממני צילומים מתעודת הנישואין?

<ארנון גרונקראוט: כל הניירות שאני שלחתי מברזיל, אני עניתי ככה.

<ארנון גרונקראוט: כל מה שנתבקשנו מברזיל, תיקח את התנאים שלי ואני אכנס לקליטה.

<ארנון גרונקראוט: זה לא כאן.

<ארנון גרונקראוט: אבל זה השם שלי.

<ארנון גרונקראוט: זה לא טוב.

<ארנון גרונקראוט: 30 ו-40 שנה שאני לא יכול להתחתן בברזיל ואני רוצה להתחתן פה עם אשתי.

אברהם נגוסה: עוד פעם.

<גלדיס ברזובסקי: ארנון, תדבר בפורטוגזית.

<ארנון גרונקראוט: (הדובר מדבר בפורטוגזית).

אברהם נגוסה: תרגום מי יתרגם לנו?

<גלדיס ברזובסקי: הבנו.

<גלדיס ברזובסקי: הוא שואל אם הוא נשוי, למה הוא מקבל סל קליטה רק ליחיד.

<גלדיס ברזובסקי: אבל העניין הוא שהוא עלה לארץ כיחיד ואשתו עדיין בברזיל והוא רוצה - - -

<אירוס הומינר: כשהיא תבוא.

<גלדיס ברזובסקי: בדיוק, נכון.

<ארנון גרונקראוט: צריך נייר עם השם שלה, שאני לא לקבל שום דבר של הממשלה של ישראל.

<ארנון גרונקראוט: אחר כך.

<ארנון גרונקראוט: למה לא?

אברהם נגוסה: האישה פה או לא?

<ארנון גרונקראוט: לא.

אברהם נגוסה: היא בברזיל?

אברהם נגוסה: אז מה הבעיה?

אברהם נגוסה: הוא רוצה לקבל - - -

<גלדיס ברזובסקי: הוא רוצה לקבל את סל הקליטה ששייך לאשתו, אבל אשתו שם.

<גלדיס ברזובסקי: לא מקבלים סל קליטה אם היא נמצאת שם.

<ארנון גרונקראוט: אבל היא באה.

<ארנון גרונקראוט: היא באה לפה.

אברהם נגוסה: כשהיא תבוא היא תקבל.

<ארנון גרונקראוט: יש בת פה.

<ארנון גרונקראוט: יש תינוק פה.

אברהם נגוסה: טוב, תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הקליטה, בבקשה.

אברהם נגוסה: גבר אירוס הומינר, בבקשה.

<אירוס הומינר: כן, שלום.

<אירוס הומינר: שמי אירוס הומינר, אני מנהלת אגף יזמות עסקית ואחראית על הנושא של המיסוי וברשות

<אירוס הומינר: כם אני אתייחס רק לאספקט הזה, כי זה הופך להיות נושא מאד משמעותי.

<אירוס הומינר: משרד הקליטה מפעיל פרויקט גדול שנקרא ביזניס אי אל, שבעצם הפרויקט הזה מתחיל את כל התהליך, את כל מה ששייך לפתיחת עסק ורעיון להעתיק עסק או להשקיע במדינת ישראל, עוד לפני שמבצעים את התהליך של העלייה.

<אירוס הומינר: בשנה וחצי האחרונות אנחנו ראינו עלייה ממש דרמטית של פניות הולכות וגדלות כדי לקבל סיוע במובן של מידע.

<אירוס הומינר: אנשים מבקשים כל הזמן מידע כמובן בנושא הזה של העניין הפורטוגזי, עניין השפה הוא כאן מאד מאד משמעותי ובימים אלה אנחנו בתהליך של גיוס של יועצים עסקיים ורואי חשבון בשפה הפורטוגזית.

<אירוס הומינר: ראינו בעקבות פניות מרובות, הייתה לנו פגישה מאד מאד טובה עם בית ברזיל, יש לנו שיתוף פעולה מלא עם מועצת הארגונים ואנחנו בעצם סימנו בעקבות הפניות המרובות, וסיכמנו ששנת 2016 תהיה שנת מפנה במובן של כל מה ששייך להשקעות ועסקים של בעלי עסקים שמעוניינים להעתיק את העסק שלהם לישראל, באופן כזה שיהיה ליווי שיתחיל עוד לפני העלייה ובישראל ימשיכו לקבל את אותה תמיכה אישית צמודה, באופן כזה שייצור איזה שהוא רצף טיפולי שיתחיל מחו"ל וימשיך אחרי שהם יגיעו לישראל ויפתחו עסק.

<אירוס הומינר: במידה שהם לא ימצאו הרבה פעמים פתרונות תעסוקתיים, הנושא של היזמות העסקית מאד מאד מעניין אותם.

<אירוס הומינר: גם הנושא של הקמת סטארטאפים למשל הוא דבר שמאד מאד מעניין בקרב הצעירים במיוחד, ולכן אנחנו השנה ממש קיבלנו החלטה אסטרטגית בעקבות העלייה המרובה של הפניות, בעצם לבנות פרויקט ייחודי לנושא של דוברי הפורטוגזית ולהוביל את כל המהלך.

<אירוס הומינר: אני מקווה שגם השנה, גם דיברנו על זה שהשנה אנחנו גם נראה בעצם איזה צרכים, נגיע למצב שבאמת נאתר את הצרכים של אותם אנשי עסקים עוד משם.

<אירוס הומינר: אנחנו נלמד את זה ביחד, נלמד את זה בצורה, אני מדברת במובן המקצועי, כדי לתת להם את הפתרונות הטובים ביותר שיהיו ייחודיים עבור האוכלוסייה הזאת.

<אירוס הומינר: מדובר באנשי העסקים הברזילאים, שיש להם אלמנטים מאד מאד ייחודיים, שדווקא כן יכולים להתאים לכלכלה הישראלית.

<אירוס הומינר: התרבות העסקית אמנם לא מאד מתאימה, אבל יש רצון מאד מאד גדול לפתוח כאן עסקים ולקדם את הפעילות העסקית שלהם, והשקעות בישראל זה דבר שמאד מאד הולך וגדל כל הזמן.

<אירוס הומינר: כמו שנאמר כאן, יש פה בעיות כלכליות מאד מאד קשות והם מאד מאד מעוניינים לפתוח ערוץ כלכלי, לראות אם זה כדאי גם לפתוח השקעה כאן בישראל, וזו הזדמנות.

<אירוס הומינר: זה חלון הזדמנות שיכול להיות שהוא ייעלם.

<אירוס הומינר: וכמו שנאמר פה, היה ניסיון בעבר למדינות מסוימות שלצערנו הם הלכו לנתיבים אחרים, כי מדינות אחרות הבינו את הפוטנציאל ומהר מהר יצרו להם כלים שהם יוכלו לתת להם את המענה.

<אירוס הומינר: והתפקיד שלנו, אנחנו כמדינת ישראל, לעשות את הכל כלי לתת את הכלים הטובים ביותר גם באספקט כמובן של העלייה, כי זה האינטרס שלנו, אבל מעבר לזה העניין של האינטרס הכלכלי.

<אירוס הומינר: ברגע שנבין שכאשר יהיה לבן אדם את הכדאיות כלכלית הטובה ביותר, הוא גם יגיע לכאן עם משפחתו.

אברהם נגוסה: איך אתם מעבירים את המידע למי שמתלבט לעלות או לא לעלות, להעתיק את העסק שלי בברזיל או לא.

אברהם נגוסה: יש לכם דרך הסוכנות או דרך ההסתדרות הציונית דרך להעביר את המסר הזה?

<אירוס הומינר: כן, יש.

<יהודה שרף: אנחנו נמצאים בירידים.

<יהודה שרף: תאמין לי, יש נציגות של המשרד בירידים והדברים האלה נאמרים.

<יהודה שרף: וללא כל קשר, כל מה שאירוס אמרה כאן ומה שאלה תגיד, המידע הזה הם מעבירים אותו לגלובל ומי ששואל שאלות מקבל תשובות ואחרי זה הכוונה בין הגלובל לאירוס.

<יהודה שרף: זאת אומרת מנווטים את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<אירוס הומינר: אנחנו גם השנה, כמו שאמרתי, ניתן דגש לנושא הזה ואנחנו נעשה את הכל כדי לתת את השירות הטוב ביותר.

<אירוס הומינר: נקודה אחרונה לגבי מה שנאמר כאן.

<אירוס הומינר: עלתה כאן איזו שהיא נקודה ומאד חשוב לי להדגיש את הדברים.

<אירוס הומינר: בעקבות באמת הפניות ההולכות וגדלות, כמו ששמענו כאן ואנחנו ערים להן, יש לנו שישה מרכזים עסקיים לעולים ותושבים חוזרים, כאשר יש ליווי צמוד לאורך כל התהליך עד בניית העסק ועד הקמתו, ואפילו אפשרויות של מימון וכדומה ופעילויות נוספות, כמו למשל ייעוץ של רואה חשבון.

<אירוס הומינר: צר לי מה שאמרת.

<אירוס הומינר: אני כמובן אבדוק את זה.

<אירוס הומינר: הוצאתי הוראה מפורשת לנסות לאתר יועצים עסקיים ורואי חשבון דוברי פורטוגזית.

<אירוס הומינר: דרך אגב, מסתבר שלא כל כך קל לאתר.

<אירוס הומינר: אנחנו נשמח אם הארגונים, וזה בדיוק המקום של שיתוף פעולה, אנחנו נשמח מאד.

<אירוס הומינר: כמובן לגבי הנושא הספציפי שלך אני אבדוק את זה.

<אירוס הומינר: אין שום אפליה.

<אירוס הומינר: זה לא אמור להיות.

<ריקרדו ששון: הבעיה שלי היא עם השפה בכלל.

<ריקרדו ששון: צרפתי אחד תפס אותי, אבל זה לא - - -

<אירוס הומינר: לא, לא, אז אני אומרת, אם זה נאמר, אני מתנצלת בשם משרד הקליטה.

<אירוס הומינר: זה לא אמור להיות מה שנאמר.

<אירוס הומינר: אני אעשה בדיקה אישית.

<אירוס הומינר: אני אשמח לקבל את הפרטים שלך.

<אירוס הומינר: חד משמעית משרד העלייה והקליטה מימן באופן מאד מאד יפה את כל הפעילות של הנושא של יזמות, של הייעוץ העסקי ושל ראיית החשבון, לאו דווקא בתחום של הקמת עסק, אלא בכלל של כל הנושא של העברת הנושא של הכספים וכל מה ששייך לנושא המיסוי, הזכויות בנושא המיסוי ולכן זה מאד מאד חשוב לנו.

<אירוס הומינר: אני כמובן אברר לגבי הנושא הספציפי שלך, אבל חד משמעית, המשרד מעוניין לקדם את העניין, הוא מוביל, הוא הכפיל במקרים מסוימים אפילו יותר את גובה התקציב בהקשר הזה.

<אירוס הומינר: חד משמעית הנושא הזה מטופל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש שאלה למשרד הקליטה ואני רוצה לקבל תשובה.

אברהם נגוסה: שאלה שעלתה פה בעניין של תמריצים על מנת שהעולים במקום רעננה ילכו גם למקומות אחרים.

<אלה סבן: כן, אז אני לא רציתי דווקא להגיד את זה, אבל אין לי כל כך ברירה.

<אלה סבן: אנחנו מדי שנה יוצאים בתכניות לעידוד עלייה.

<אלה סבן: שנה שעברה, בשנת 2015, בגלל העדר תקציב אז לא יצאנו בתכניות לעידוד עלייה.

<אלה סבן: אני מאמינה שבשנת 2016 ואנחנו עובדים על זה כבר עכשיו - - -

<יהודה שרף: במאי, במאי.

<אלה סבן: מה במאי?

<יהודה שרף: יוצאים ביריד במאי.

<אלה סבן: לא, לא על זה.

<אלה סבן: התכוונתי ורציתי להגיד משהו אחר.

<אלה סבן: אנחנו כבר עובדים על זה בימים אלה ממש ואני מקווה שבסוף מרס כבר נוכל לצאת עם תכנית לעידוד עלייה, שזה לא יכלול דווקא את המרכז הזה, אלא יכלול קצת יותר צפונה, דרומה, גליל, נגב, פריפריה, דברים כאלה.

<אלה סבן: ואז אנחנו נוכל לעודד עולים מכל העולם, לאו דווקא מברזיל, לצאת מהמרכז ולהתיישב באזורים שהם פחות מבוקשים.

<אלה סבן: כמו שצרפתים רגילים לעבור לנתניה, הברזילאים לרעננה ואנחנו רוצים קצת לפזר את אוכלוסיית העולים ולהושיב אותם במקומות שהם פחות אטרקטיביים אולי גם לאזרחי מדינת ישראל, ולחזק את הנגב והגליל גם, כמו שאנחנו נעשה את זה ואתם - - -

<גלדיס ברזובסקי: אם יש תעסוקה, הבן אדם ילך לשם.

<אלה סבן: התכנית תכלול סיוע בכמה רמות.

<אלה סבן: סיוע בשכר דירה, סיוע בתעסוקה, סיוע ביזמות עסקית, פנאי ותרבות, באמת לנסות לשלב אותם בתום הקהילה ביישוב הספציפי שבו הם יעברו לגור.

<יהודה שרף: בטבריה יש אפס אחוז, זאת אומרת אין עולה שלא עובד.

<יהודה שרף: אין עולה.

<יהודית אורנשטיין: השאלה במה?

<יהודה שרף: רופא.

<יהודה שרף: אז אני אענה לך.

<ארנון גרונקראוט: אני שף.

<יהודה שרף: שף?

<ארנון גרונקראוט: אני הלכתי לחמישה מקומות.

<יהודה שרף: תבוא לטבריה, רימונים יקבל אותך.

<יהודה שרף: אם אתה רוצה, אני אסדר לך עבודה.

<ארנון גרונקראוט: אמרו לי אתה זקן.

אברהם נגוסה: הנה, הוא רוצה לתת לך עבודה.

<ארנון גרונקראוט: אתה לא יכול ברגל.

<ארנון גרונקראוט: אתה לא צעיר.

אברהם נגוסה: טוב, אוקיי.

אברהם נגוסה: בואו, הזמן שלנו מוגבל.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע גם את נציגת משרד החינוך, הגברת מאיה שריר, מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים, בבקשה.

<מאיה שריר: טוב.

<מאיה שריר: בשנת 2015 הגיעו לישראל, אל תוך מערכת החינוך, 6,588 תלמידים עולים, מהם 112 עלו מברזיל.

<מאיה שריר: אני שמחה שהילדים שלך מרגישים טוב ומרגישים רצויים.

<מאיה שריר: כל תלמיד עולה שמגיע למערכת החינוך מקבל בראש ובראשונה שעות ללמוד עברית.

<מאיה שריר: קודם כל עברית כשפה שנייה ולאחר מכן השלמת פערים בכל מקצועות הלימוד.

<מאיה שריר: כמו ששמענו, לעולים מברזיל יש פערים גם באנגלית ולא רק בעברית ואנחנו מודעים לזה ועושים את העבודה בכל מגוון התכניות.

<מאיה שריר: התכנית שציינת, אדוני, היא החלטת ממשלה מספר 2446, שאנחנו שותפים למשרד העלייה והקליטה בתכנית.

<מאיה שריר: היא הייתה תכנית תוספתית נוספת לטיפול בעולים מצרפת, בלגיה ואוקראינה והיא תכנית לשנה אחת בלבד.

<מאיה שריר: היא מסתיימת ובגלל זה היא גם אחרי שעות הלימודים והיא באמת צבועה מאד לאוכלוסייה מאד ייעודית, בהתאם להחלטת הממשלה.

<מאיה שריר: אבל כפי שראית, המענה בבית הספר הוא כולל.

<מאיה שריר: הוא גם שעות ובבית הספר יש אחריות של המנהלת, אחריות של המורים.

<מאיה שריר: יש מגוון של תכניות ואנחנו עושים את העבודה.

<מאיה שריר: אם אנחנו נראה באמת שיש התגברות של עלייה של דוברי פורטוגזית, אנחנו נבדוק לשנה הבאה אפשרות להוסיף גם מגשרים.

<מאיה שריר: יש לנו היום מגשרים דוברי רוסית, צרפתית, ספרדית, אמהרית, טיגרית, בני מנשה.

<מאיה שריר: אנחנו נבדוק את האפשרות אולי להוסיף גם מגשרים חינוכיים בין תרבותיים, דוברי פורטוגזית.

אברהם נגוסה: תודה.

<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה לציין משהו.

<גלדיס ברזובסקי: זה שאיזו החלטת ממשלה, בסדר, אולי אין לנו מה לעשות כנגד.

<גלדיס ברזובסקי: אבל אני רוצה להגיד שזה עושה פרסום מאד לא טוב בקהילה היהודית בברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: מר ריקרדו ששון יכתוב לחברים שלו שזה קרה לו וככה מערכת החינוך עונה, שזה תכנית ייעודית לזה ולזה.

<גלדיס ברזובסקי: הוא, מה הוא יכול להגיד?

<גלדיס ברזובסקי: אל תבואו לארץ.

<גלדיס ברזובסקי: לא רוצים אותנו, לא צריך אותנו פה.

<גלדיס ברזובסקי: ואני רוצה להגיד עוד משהו.

<גלדיס ברזובסקי: קרן היסוד בברזיל, בסן פאולו, הוא המקום השלישי בעולם לתרומות למדינת ישראל.

<גלדיס ברזובסקי: המקום השלישי.

<גלדיס ברזובסקי: אתם יכולים - - -

אברהם נגוסה: טוב, גברת ברזובסקי - - -

<גלדיס ברזובסקי: בתוך קרן היסוד, אני לא מדברת על תרומות בכלל.

<גלדיס ברזובסקי: אז אני מבקשת שמשרד החינוך יחשוב על זה טוב טוב.

<מאיה שריר: זה לא של משרד החינוך.

<גלדיס ברזובסקי: סליחה, אז צריך להעלות את זה.

אברהם נגוסה: בואו נעשה ככה.

אברהם נגוסה: קודם כל את צודקת.

אברהם נגוסה: אני מסכים איתך.

אברהם נגוסה: דבר שני, זה לא משרד החינוך אחראי לעניין.

<גלדיס ברזובסקי: כן, כן, סליחה.

אברהם נגוסה: זו החלטה של הממשלה, זה הממשלה.

<גלדיס ברזובסקי: אוקיי, אז הממשלה.

אברהם נגוסה: ולכן אנחנו באמת נעביר מסר לממשלה – אל תעשו את זה בין הילדים.

אברהם נגוסה: אל תפלו בין הילדים.

אברהם נגוסה: אז זה מה שהממשלה צריכה לקבל מסר ואנחנו באמת דרך הפרוטוקול וגם נכתוב מכתב.

אברהם נגוסה: אנחנו מעודדים שהממשלה תקבל החלטה ותעשה פרויקטים, תעודד עולים, אבל לא להפלות.

אברהם נגוסה: לכן את זה אפשר ללכת ולבקש.

<ריקרדו ששון: אפשר להגיד שבאמת הילדים מרגישים את זה.

<ריקרדו ששון: אפילו הילדים שמקבלים את התכנית הזאת אומרים – אתם לא שייכים, מה אתם עושים פה?

<ריקרדו ששון: זה משהו שהולך מעבר ומגיע הביתה.

<ריקרדו ששון: מגיע לבית של האנשים.

<ריקרדו ששון: הילדים שלי באים הביתה, ועכשיו, בגלל שהם רק שניים בבית הספר, איך שהוא הצלחנו לסדר את זה, אבל זה צריך להיות משהו יותר גדול.

אברהם נגוסה: אני בטוח.

<יהודית אורנשטיין: הם לא צריכים לקבל את זה כטובה מיוחדת.

<יהודית אורנשטיין: הם צריכים לקבל את זה בזכות.

אברהם נגוסה: לא, לא, לא, אף אחד לא מקבל את זה.

אברהם נגוסה: אתם צודקים.

אברהם נגוסה: אני בטוח גם שהממשלה שקיבלה את ההחלטה לא התכוונה לזה, אני חושב.

אברהם נגוסה: אז אני חושב שבמהלך עבודה תמיד יש טעויות ולכן אני חושב שזה תפקידנו עכשיו בדיון, כתוצאה מהדיון הזה, מההחלטה שאנחנו מקבלים, נפנה לממשלה.

אברהם נגוסה: אנחנו שמענו גם שזאת תכנית שנתית וזה לקראת סיום ואני חושב שאם יש כוונה להאריך אותה, שיכללו גם את העולים האחרים.

<גלדיס ברזובסקי: את כל העולים.

אברהם נגוסה: כן, זה כל העולים.

<יהודית אורנשטיין: זה כל העולים, בוודאי.

אברהם נגוסה: כל העולים.

אברהם נגוסה: אז לכן אני חושב שאנחנו נפנה את זה לממשלה.

אברהם נגוסה: אני חושב שקיימנו דיון ותודה לכל המשתתפים, לארגוני העולים.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו נגמר.

<מריו לב: אני רוצה לומר מילה.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה, מילה.

<מריו לב: אני חושב שהדיון היה מאד מאד חשוב.

<מריו לב: שמענו הרבה תשובות על כל מיני בעיות ואני חוזר, אני חושב שכדאי לעשות ועדה קטנה עם הסוכנות היהודית, משרד הקליטה והגופים ששייכים.

<מריו לב: אם בברזיל יהיו אנשים שנמצאים בשטח, הם יוכלו לפתור את הבעיות.

<מריו לב: כאן זה פורום גדול, אז יש בעיות שצריכים לטפל במקום יותר קטן ולבנות תכניות.

<מריו לב: אני חושב שזה מאד חשוב מצד ועדה כזאת, שנוכל להתחיל לעבוד.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני חושב שבדיון הזה אנחנו הבנו שהסוכנות היהודית תצטרך לדאוג שיהיה תרגום במרכזי קליטה, שיהיו הודעות בפורטוגזית.

אברהם נגוסה: אנחנו גם שמענו מיהודה, שיש מעל מיליון שקלים השקעה בתכנית חדשה בברזיל, כדי לחזק, לעודד, לזרז את העלייה מברזיל.

אברהם נגוסה: שמענו גם מנציג ההסתדרות הציונית שגם הם עושים את העבודה - - -

<יהודה שרף: זה ביחד, זה ביחד.

<אלה סבן: המיליון?

אברהם נגוסה: שלו זה יותר נשמע כמו חינוך.

אברהם נגוסה: הוא לא מטפל בעלייה.

אברהם נגוסה: הוא אומר שזה לקראת עלייה.

<יהודה שרף: אולפן לעברית זה הכנה לעלייה.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: הוא מכין, אתה מעלה.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: אתה רוצה את כל התפקידים?

<יהודה שרף: לא, לא, לא.

<יהודה שרף: הוא מעלה גם.

<יהודה שרף: אמרתי - - -

אברהם נגוסה: הוא אמר בדבריו שהוא לא עלייה אבל הכנה לעלייה.

אברהם נגוסה: זה מה שאני הבנתי.

אברהם נגוסה: עידוד עלייה, הכנה לעלייה, חינוך לעברית.

<אלה סבן: התכנית הזאת משותפת למשרד העלייה והקליטה - - -

אברהם נגוסה: של אופק.

אברהם נגוסה: אוקיי, מצוין.

אברהם נגוסה: מה שחשוב הוא שמה שאנחנו הבנו פה - - -

<יהודה שרף: אין לי - - - הבכורה.

אברהם נגוסה: ואני מבין שגם עכשיו משרד הקליטה אמר שהוא מוכן לשתף פעולה עם הארגונים כדי לקבל גם את דוברי השפה במקצועות שונים ולכן אני חושב שבזה התקדמנו מאד.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: סיימנו את הדיון.

<גלדיס ברזובסקי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.