ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 240, 2016-06-01 10:20

איתן כבל: אנחנו מתחילים את הישיבה הבאה.

איתן כבל: השר לא חתם עדיין – שלחו לו את זה בדואר ים.

<ברוריה מנדלסון: אולי לא שילמו אפילו את השלושה שקלים, אז החזירו את זה.

איתן כבל: ברשותכם, אני פותח את הדיון.

איתן כבל: תקנות דואר (השירותים הכספיים – תנאי כשירות לנושא משרה בחברה ובחברה הבת).

איתן כבל: מישהו מוכן להסביר לי את המשפט הזה?

<ברוריה מנדלסון: בהתאם לחוק יש סמכות לשר, באישור שר האוצר, לקבוע תנאי כשירות לנושא משרה בחברת הדואר, בחברת בנק הדואר.

<ברוריה מנדלסון: התקנות האלה נועדו לקבוע תנאי כשירות לחלק מנושאי המשרה בחברת בנק הדואר, ובתקופה מסוימת גם לנושאי משרה בחברת הדואר, עוד דקה נסביר באיזו תקופה.

<ברוריה מנדלסון: את אישור הוועדה אנחנו צריכים בעצם לתקנה האחרונה.

איתן כבל: 4(2), היא אומרת לי.

<אורן לביאן: 4.

<ברוריה מנדלסון: היא עכשיו 4(3) בנוסח החדש, עוד דקה ניכנס למספור, אבל את אישור הוועדה הפורמלי – הוועדה אומנם מסתכלת על כל התקנות כמכלול – אבל את האישור הפורמלי אנחנו צריכים לתקנה האחרונה, שעוסקת בסוג של פיקוח על חברת הדואר.

<לאה ורון: עורכת-הדין מנדלסון, אני רק רוצה לברר שנמצאים בחדר נציגים של משרד האוצר, כמו גם של רשות החברות הממשלתיות.

<ברוריה מנדלסון: אני לא רואה אותם.

<דורון ארבלי: הם לא נמצאים.

<ברוריה מנדלסון: רשות החברות, אני יודעת בדרך.

<לאה ורון: והנציגים של האוצר?

<דורון ארבלי: אני הבנתי שהם ביקשו לדחות את הדיון הזה ולכן הם לא - - -

איתן כבל: כן, זה גם מה שאני הבנתי.

<דורון ארבלי: אני לא הדובר שלהם אבל ככה הבנתי.

<לאה ורון: מי אתה?

<דורון ארבלי: אני מנכ"ל בנק הדואר.

<לאה ורון: סליחה, לא זיהיתי אותך.

<דורון ארבלי: לא, את לא צריכה להתנצל.

איתן כבל: הוא חדש, זה דיון שני שלו אצלנו.

איתן כבל: אני מכיר אותו ממקומות אחרים.

<לאה ורון: הנציגה של רשות החברות – שאם אני לא טועה שמה יפעת – צלצלה בערך ארבע פעמים לברר אם הדיון נדחה או לא, והתשובה שהיא קיבלה, שלא.

<דורון ארבלי: כי הם אמרו ששר האוצר כנראה - - -

איתן כבל: אני רוצה לשאול שאלה אחרת.

איתן כבל: כדי לקיים את הדיון הזה, הם חייבים להיות פה לדעתך?

<לאה ורון: בוודאי.

<לאה ורון: הם צד לתקנות.

<לאה ורון: בוודאי רשות החברות הממשלתיות.

איתן כבל: אז למה ננהל את הדיון הזה?

<לאה ורון: אתה לא תנהל את הדיון בהיעדר הנציגים.

איתן כבל: נכון, זה מה שאני אומר.

איתן כבל: אין לנו חתימה של שר.

<לאה ורון: לא.

<לאה ורון: השר נענה לבקשה והסכים לחתום.

<לאה ורון: המנכ"ל הודיע לי בטלפון שהם תומכים בתקנות.

<ברוריה מנדלסון: אז הנוסח הזה מוסכם.

<אורן לביאן: הנוסח הזה מוסכם על רשות החברות.

<ברוריה מנדלסון: וגם על משרד האוצר, ורשות החברות בדרך.

<ברוריה מנדלסון: קיבלתי טלפון מאביטל שהיא בדרך.

<ברוריה מנדלסון: היא הייתה במשרד המשפטים, היא בדרך.

<ברוריה מנדלסון: הנוסח - סליחה, רק נדייק, לא הנוסח שפורסם באתר הוועדה, יש לנו נוסח אחר מאוחר יותר שגם ראתה אותו היועצת המשפטית של הוועדה – הוא נוסח מוסכם.

<לאה ורון: אז אני מציעה לאדוני לעשות הפסקה של עשר דקות.

<לאה ורון: אני מניחה שהסיבה שהם מאחרים לדיון זה משום שהיו ספקות אם הדיון יתקיים, לחדש את הדיון ב-10:30, ונראה מה יקרה, אולי תספיק לדון בתקנות.

איתן כבל: למה שאני לא אדחה את זה?

<לאה ורון: אני אגיד לך למה, זה בדיוק מה שרציתי לומר לאדוני.

<לאה ורון: על שולחן ועדת הכלכלה מצויים עשרות הצעות חוק ודברי חקיקת משנה.

איתן כבל: אז כל זה ילך לסוף.

<לאה ורון: מה שזה אומר, שהוועדה מבטלת את זמנה.

איתן כבל: את צודקת.

<לאה ורון: לכן, אני בשיניים מנסה איכשהו להוליך את העובדה שבמקום שהתקנות האלה, לא יהיה בהן דיון או יהיה בהן דיון וזה יתפוס זמן של תקנות של משרד אחר, אדוני ידון בתקנות עד השעה 11:00, מה שנשאר.

<לאה ורון: אם אתה מוצא לנכון לבטל את זה תבטל את זה.

<לאה ורון: זכותך, זאת החלטה שלך.

איתן כבל: לא, אני לא בא מהמקום של זכותי או לא זכותי.

<לאה ורון: אני יודעת שלא, אבל אני מנסה איכשהו להביא לסיום של נושאים שמגיעים לשולחן הוועדה.

<ברוריה מנדלסון: למה הם חשבו שזה התבטל?

<ברוריה מנדלסון: 50 פעם אמרנו להם שזה לא התבטל.

<ברוריה מנדלסון: כי הם רצו שזה יתבטל, אבל זה לא התבטל.

<קריאה: הם כל הזמן חשבו שהנוסח שפורסם באתר זה הנוסח.

<ברוריה מנדלסון: הם יודעים שלא.

<ברוריה מנדלסון: הם יודעים טוב מאוד, הם גם קיבלו את הנוסח והנוסח מוסכם על כולם ועבר לכולם.

<אורן לביאן: הם שאלו.

<אורן לביאן: עשינו עם רשות החברות ימים ולילות.

<אורן לביאן: זה עבר למשרד המשפטים.

<קריאות: - - -

<לאה ורון: אם היית אומרת לי שגורמי חוץ, יש להם מה להגיד על זה – מה שלא – הם כן בקשר איתם והם כן מודעים.

<אורן לביאן: עם רשות החברות?

<אורן לביאן: הנוסח מוכר וידוע ומוסכם על רשות החברות.

<לאה ורון: כשמשנים סמכויות של מפקח, יש לציבור מה לומר?

<לאה ורון: הציבור צריך לתרום את תרומתו לשינוי הסמכויות של המפקח?

<ברוריה מנדלסון: זה לא רלוונטי לאף גורם - -

<לאה ורון: זה לא רלוונטי, בוודאי שלא.

<ברוריה מנדלסון: - - חוץ מחברת הדואר ובנק הדואר.

<ברוריה מנדלסון: אין אף גורם במשק שזה רלוונטי לגביו.

<דורון ארבלי: אם יורשה לי להעיר כמה דברים.

<דורון ארבלי: אני לא נכנס לפינה עם משרד האוצר ורשות החברות, אני רק רוצה לומר לחברי הוועדה וליושב-ראש הוועדה שמדובר פה בתקנות או בפיקוח שאין על חברות ממשלתיות אחרות, רק ספציפית על חברת בנק הדואר.

איתן כבל: ולמה?

<דורון ארבלי: זה משרד התקשורת כבר יסביר.

<דורון ארבלי: אלה הוראות אחרות ושונות מכל ההוראות על כל החברות הממשלתיות.

איתן כבל: אתם בעדן?

איתן כבל: אתם תומכים בהן או שזה נכפה עליכם?

<דורון ארבלי: אני הייתי מעדיף שנראה.

<דורון ארבלי: הרי אתה זוכר את הדיון הקודם, אדוני, ויש בסביבות ספטמבר-אוקטובר דד ליין לחברת הבת.

<דורון ארבלי: חברת הבת צריכה לקום, לפי ההתחייבות שהייתה פה בוועדה הקודמת.

<דורון ארבלי: אז אני לא כל כך מבין את המהירות בתקנות כי אם זה עוד ארבעה חודשים, כבר יש חברה חדשה, אז בואו נדון בכול יחד.

<אורן לביאן: אנחנו נסביר.

<אורן לביאן: אני אסביר.

איתן כבל: בבקשה, דורון.

<דורון ארבלי: אבל לעצם העניין, כשאני עובר על התקנות אחת לאחת, אין לי שום הערה מהותית, למעט הערה אחת.

<דורון ארבלי: אם אדוני ירצה ניכנס לזה כבר עכשיו, להערה הספציפית, אבל היא לא מהותית בכלל.

<אורן לביאן: אפשר לענות, להסביר?

איתן כבל: כן.

<אורן לביאן: בנק הדואר הוא גוף פיננסי.

<אורן לביאן: כגוף פיננסי הוא מחזיק בכספי ציבור.

<אורן לביאן: כמקובל בכל הגופים הפיננסיים, בין אם חברות ממשלתיות ובין אם לא, מוטלות חובות תנאי כשירות על נושאי משרה.

<אורן לביאן: ככה על הבנקים המסחריים יש חובות הרבה יותר גבוהות מהתקנות פה, וככה יש על כל הגופים שמפוקחים על-ידי אגף שוק ההון.

<אורן לביאן: לכן, אנחנו חושבים שזה נכון שיהיו תנאי כשירות על גוף שמחזיק כספי ציבור.

איתן כבל: אני לא מתווכח אתך.

איתן כבל: אני חושב שכן, אבל אני סבור שזה מסוג הדברים שצריך להיות מובא – אני אגיד לך, אני הקשבתי לדורון, ודורון זה אדם שמוערך על-ידי, הוא לא הגיע לתפקיד שלו רק ככה והוא לא נתפס כמי שמחפש להקל בתנאי כשירות כאלה ואחרים.

איתן כבל: ואני שומע אותו והוא אומר בשפה עדינה, מכובדת, שדעתו – אם אני מפרשן אותו בחייו – שדעתו לא בדיוק נוחה מהתהליך.

<ברוריה מנדלסון: למה?

<ברוריה מנדלסון: לא הבנו.

<ברוריה מנדלסון: זה מה שהוא חושב?

איתן כבל: אני מודיע לגברתי שאת יכולה לשאול אותו כמה שאת רוצה, הוא לא יענה לך כלום.

איתן כבל: הוא אמר בצורה מכובדת – יש לי רק הערת אחת, אבל אני, איך אומרים, למרות הירידה בשמיעה שלי, יש לי הבנה מה שנקרא בגוף הסרט.

איתן כבל: והבנתי מתוך הדברים שלו שהוא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה קורא גם תרגום, לא רק תמונות.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כל התהליך עצמו, האמת, מבחינתי הוא די מביך כי אני מתעסק בו מאתמול – שר חתם, הוא לא ראה, משרד האוצר – למרות שאתם אומרים לי, וגם השר, מנהלת הוועדה, באמת, זה לא תפקידה בכל הכבוד.

איתן כבל: האמת, אנחנו עושים את זה כבר לא בגללכם.

איתן כבל: בגללנו, בגלל הזמן שמושחת לשווא מבחינתנו.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה, גברתי.

איתן כבל: זה מביך בכלל שאני יושב ככה בתוך דיון, ונכון ששעה נשרפה לנו, אבל אני לא מוכן להמשיך כך.

איתן כבל: הישיבה נעולה.