ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 239, 2016-06-01 09:30

איתן כבל: חברים, בוקר טוב.

איתן כבל: אני מתחיל את הדיון, ברשותכם.

איתן כבל: מנהלת הוועדה, יועצת משפטית, דובר, בוקר טוב לרשמת, אורחים נכבדים.

איתן כבל: על סדר-היום צו הדואר (תיקון התוספת לחוק).

איתן כבל: אז אנא, מי פותח?

<ברוריה מנדלסון: עורכת-דין מנדלסון, מחליפה את עורכת-דין פאדיה זידאן, שבדרך ואמורה להגיע כל שנייה.

<ברוריה מנדלסון: היא טיפלה בתיקון הזה.

איתן כבל: אז מה אנחנו אמורים לעשות עד לרגע זה?

<ברוריה מנדלסון: אני מתחילה, אני אתן את הרקע הכללי.

איתן כבל: לא, עזבי רקע כללי.

איתן כבל: אנחנו לא בקטע של חיפוי.

<ברוריה מנדלסון: לחכות, להמתין.

<ברוריה מנדלסון: אני מבינה.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אמרתי, לא בקטע של לחפות עליה.

<ברוריה מנדלסון: אני לא מחפה עליה, אני אסביר עד שהיא תגיע.

איתן כבל: לא.

<ברוריה מנדלסון: אוקיי.

<ברוריה מנדלסון: אז נחכה לה חצי דקה?

<ברוריה מנדלסון: שמעון יתחיל.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: קודם כול, אני חושב שאת נכנסת ל"סטרס" מיותר, בכל הכבוד לך.

איתן כבל: מיותר לחלוטין.

איתן כבל: כל אחד תפקידו לייצג, זה לא תפקידך במקרה הזה.

איתן כבל: אני לא כועס עלייך ולא שום דבר.

איתן כבל: כל מה שקורה פה היום מהבוקר – את לא אשמה בזה, אין לי טענות כלפייך – הוא לא מן העניין.

איתן כבל: לכן אני אומר, אם צריך לחכות נחכה.

<ברוריה מנדלסון: לא, אנחנו יכולים להתחיל.

<ברוריה מנדלסון: שמעון ממשרד התקשורת יציג.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אז שמעון יכול להציג.

<שמעון שהם: שמעון שהם, מנהל תחום בכיר באגף הדואר, משרד התקשורת.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: מה הצו הזה?

<שמעון שהם: שירות דואר ים ויבשה - - -

איתן כבל: יש לי רק בקשה.

איתן כבל: אל תשעמם אותנו למוות בנתונים האלה.

איתן כבל: אני אומר את זה, שתשים לנו את הנתונים – מה המצב היום, מה המחירים, מה בעצם אנחנו מבקשים ומה הולך להיות.

<מרב תורג'מן: מול מי יש תחרות.

<שמעון שהם: קצת רקע מבחינת השירותים שיש בכלל בישראל לחברת הדואר לגבי השירותים לחוץ-לארץ.

<שמעון שהם: יש שני שירותים מרכזיים כשמדובר על שירות דואר אוויר, ויש שירות באמצעות ים ויבשה.

<שמעון שהם: הייתה ועדת רייך שהמליצה להסיר את שירות דואר ים ויבשה מתוך השירותים - שירות דואר ים ויבשה, כמו שאמרתי, הומלץ על-ידי ועדה ציבורית, ועדת רייך, ואחר כך אומץ על-ידי השרים - להסיר אותו מהשירותים המפוקחים, ובין היתר גם את הסרת פיקוח התעריפים.

<לאה ורון: איזה שירות להסיר?

איתן כבל: דואר ים ואוויר.

<שמעון שהם: דואר ים ויבשה.

איתן כבל: ים ויבשה, סליחה.

איתן כבל: לא יודע איך הגעתי לאוויר.

איתן כבל: אוויר אתם לא מעבירים?

<קריאה: יש גם דואר אוויר.

איתן כבל: הוא כל הזמן מתקיים.

<שמעון שהם: מתקיים לגמרי.

<שמעון שהם: כשהוועדה בחנה את השירות, בחנו את השירות של דואר ים מול דואר אוויר מבחינת תחרות.

איתן כבל: זה כולל חבילות, נכון?

<שמעון שהם: כרגע מה שאנחנו מדברים זה עד 250 גרם.

<שמעון שהם: חבילות, לצורך העניין, זה בכלל תחום שהוא פתוח לתחרות מלאה, יש המון מתחרים בתחום הזה.

איתן כבל: ואתם חייבים לעבור איזה שתי מדרגות לפחות.

<שמעון שהם: מה הכוונה?

איתן כבל: להשתפר.

<שמעון שהם: זה חברת הדואר.

<לאה ורון: זה המשנה למנכ"ל, בר-מג.

<שמעון שהם: אנחנו מפקחים על החברה ואנחנו גם דואגים - - -

איתן כבל: עדיין, חברת הדואר, הקשר שלה אליכם הוא יותר גדול מכל חברה אחרת.

איתן כבל: זו הייתה כוונתי.

איתן כבל: העובדה היא שהוא נמצא פה והוא בעל האינטרס המרכזי, ולא רואים פה עוד חברות נוספות.

<שמעון שהם: נכון.

<שמעון שהם: כי במקרה הזה זה שירותים - - -

איתן כבל: ברור, כי עדיין הרצון שלנו לתת לחברת הדואר את מירב הכוח, ולכן לא אמרתי זאת סתם.

<פאדיה זידאן: אם יורשה לי, סליחה.

<פאדיה זידאן: עורכת-דין פאדיה זידאן, לשכה משפטית, משרד התקשורת.

<פאדיה זידאן: חברת הדואר היא היחידה הנמצאת כאן היום כי התקנות האלה חלות רק על חברת הדואר.

<פאדיה זידאן: מבחינת החקיקה היום, השר יכול לקבוע תעריפים עבור שירותים שבעל הרישיון הכללי נותן, ונכון להיום זה רק חברת הדואר.

<פאדיה זידאן: בגלל זה הם היותר רלוונטיים לצו הזה.

איתן כבל: אל"ף, תודה על ההערה.

איתן כבל: בי"ת, מה זה עושה לתחרות?

<פאדיה זידאן: התחרות קיימת.

איתן כבל: אמרת את זה ככה כמעט – התחרות קיימת.

איתן כבל: "הקיימת" נבלע.

<פאדיה זידאן: לא.

<פאדיה זידאן: אני אומרת שזה היה חלק מהשיקולים שנשקלו.

איתן כבל: ברשותך.

איתן כבל: הרי לא את זו שקבעת את המדיניות.

<פאדיה זידאן: נכון.

איתן כבל: אני מכיר את זה.

איתן כבל: אני רק אומר, אם את יודעת, הרי אין הכרח שאת יודעת לתת לי את התשובות על כל השאלות שלי.

איתן כבל: השאלה שאני שואל – אם מישהו אחר גם יודע – בסוף-בסוף נכון שחברת הדואר, יש לנו עניין, ומי כמוני, אני לא חושב שיש מישהו בתוך הבית הזה שעמד ועומד בחזית למען חברת הדואר כמו שאני עומד – יורשה לי, איך אומרים, להעיד את זה בצניעות רבה, או אפילו לא בצניעות.

איתן כבל: אני באמת מאמין ואני חושב שזה עניין חשוב, אבל אני לא רוצה בדרך הזו שנמצא את עצמנו הורגים תחרות.

איתן כבל: אנחנו רוצים שחברת הדואר תהיה סמל לתחרות שתגרום לאחרים להיות עוד הרבה יותר טובים כדי להתחרות בכם.

איתן כבל: זו הכוונה.

איתן כבל: זה לא שזו תהיה תחרות ממקום של אפס, אז גם אם אתה אחד אז אתה כבר יותר טוב, אז השירות רע.

איתן כבל: הכוונה היא שככל שחברת הדואר תהיה טובה יותר, היא תגרום לכך שכל השוק יהיה בתחרות עוד הרבה יותר גדולה, כי עדיין אתם הכוח המרכזי, וזו הכוונה שלי.

איתן כבל: אני רואה פה לפעמים כל מיני דברים, וזה בלי משים.

איתן כבל: אתה יכול לייצר מצב שאם אתה לא מתמודד עם גופים אחרים בתחרות אמיתית, אז אתה הורג אותם ברגולציה.

איתן כבל: הבנת מה אני מתכוון?

<פאדיה זידאן: אני מבינה.

איתן כבל: בבקשה.

<הרצל בר-מג: הרצל בר-מג, דואר ישראל.

<הרצל בר-מג: כמה נתונים שאולי יבהירו את הפרופורציות.

<הרצל בר-מג: בשוק המשלוחים לחו"ל, דואר ים מהווה, אני לא רוצה להגיד נתונים מדויקים אבל פחות מפרומיל.

<הרצל בר-מג: מדובר בשוק שהוא הולך ונעלם.

<הרצל בר-מג: יש מדינות שכבר הפסיקו את השירות הזה לחלוטין.

איתן כבל: מה ההיגיון בו, דרך אגב?

איתן כבל: בעיקר אם זה דואר שהוא מעטפתי כזה.

<הרצל בר-מג: אני אסביר.

<הרצל בר-מג: לא תאמין, אבל מחצית מדואר הים מוטס, עד כדי כך הוא לא משתלם.

<הרצל בר-מג: מחצית ממנו נקראת SAL – Surface Airmail.

<הרצל בר-מג: זה שירות בין-לאומי.

<הרצל בר-מג: אגב, דואר ים זה השירות עם האיכות הכי נחותה, בכל העולם אני מדבר, בבין-לאומי, ויצרו שירות שהוא קצת יותר טוב, הוא נקרא SAL, מחצית מדואר הים כבר עברה אליו, והשירות שם ניתן באיכות של דואר ים בזמן שהוא יוצא ומגיע.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: אני לא מתכוון להיות ימאי.

איתן כבל: מי עוד שולח?

<הרצל בר-מג: אין כמעט כאלה, וגם אצלנו – אני רוצה שתדע את הנתונים – אנחנו מדברים על פחות מ-400,000, אנחנו לא יודעים כמה פחות משום ששולחים את זה עם בולים.

איתן כבל: 400,000 זה הרבה.

<הרצל בר-מג: 400,000 שקלים בשנה, וזה כל הזמן פוחת והולך, זה ממילא כנראה יגווע בקרוב כי יפסיקו עם זה.

איתן כבל: אתה יודע לאפיין מי שולח דואר, רוצה לשלוח לאהובתו מעבר לים מכתב והוא רוצה שזה יגיע אחרי כל כך הרבה זמן?

<הרצל בר-מג: יכול להיות עובדים זרים, אני לא יודע, אבל זה פוחת והולך כל הזמן וממילא ייעלם.

איתן כבל: סתם עניין אותי לנסות למצוא אפיון.

<הרצל בר-מג: ואני אומר לך עם יד על הלב.

<הרצל בר-מג: התיקון הזה לא ממש יעזור לחברת דואר ישראל.

איתן כבל: את זה הבנתי, אבל אני אומר, סתם מעניין.

איתן כבל: אני בכלל אפילו לא האמנתי שיש מישהו שעוד שולח דואר בים, אני חשבתי שזה שירות שכבר נגמר.

איתן כבל: דואר, אתה רוצה שיגיע מהר, לא יתעכב.

<הרצל בר-מג: נכון, ולכן הוא מהווה פסיק שבפסיק.

איתן כבל: אני לא מדבר עכשיו על הכמות, אני סתם מתעניין.

איתן כבל: אם לא יודעים, לא יודעים.

איתן כבל: סתם מתוך ידע אישי.

<הרצל בר-מג: אפשר רק להעריך.

<הרצל בר-מג: אני לא יודע, אבל אפשר להניח שזה עובדים זרים ששולחים למדינות המוצא שלהם.

<שמעון שהם: זה בעיקר לגבי חבילות.

<הרצל בר-מג: לא, לא רק חבילות.

<הרצל בר-מג: אנחנו מדברים פה על עד 500 גרם.

איתן כבל: 500 גרם, מה אתם יכול לשלוח מפה?

איתן כבל: זה כלום שבכלום.

איתן כבל: אבל זה סתם מעניין אם יום אחד תבואו ותגידו לי את המאפיינים – לא צריך עכשיו לעזוב ולשלוח שליחים לברר, אבל סתם מעניין.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: תנו לנו קצת נתונים עכשיו.

<מרב תורג'מן: מי בכל זאת נותן היום את השירות הזה, דואר ים?

<שמעון שהם: השירות הזה ניתן היום רק על-ידי חברת הדואר.

<שמעון שהם: באופן, נקרא לזה תיאורטי, התחום הזה הוא פתוח לתחרות.

איתן כבל: רק אף אחד לא נכנס בו.

<שמעון שהם: אבל אף אחד לא נכנס בו, נכון.

<מרב תורג'מן: אז מה הטעם בהסרת הפיקוח?

<מרב תורג'מן: מה הרציונל שעמד מאחורי ההחלטה הזאת?

<שמעון שהם: הרציונל העיקרי הוא שיש אלטרנטיבה טובה יותר, שזה דואר האוויר.

<מרב תורג'מן: אז הכיוון הוא העלאת מחירים?

<שמעון שהם: אם תהיה העלאת מחירים?

<שמעון שהם: לא בהכרח, אבל זה כבר חברת הדואר יכולה להגיד.

<הרצל בר-מג: זה יהיה תלוי מאוד בצד השני, זאת אומרת אם מדינות היעד יעלו את המחיר – עיקר העלויות שלנו נגזרות מכמה עולה ההובלה בים למדינות היעד.

<הרצל בר-מג: אם ההוצאות האלה יעלו, אז המחיר יעלה; אם ההוצאות האלה ירדו, המחיר ירד, אבל מה שאני חוזה זה שפשוט זה ייעלם לחלוטין.

<מרב תורג'מן: כיום זה משקף את ההוצאות שלכם?

<מרב תורג'מן: המחיר משקף את ההוצאה, את העלות האמתית של אותו שירות?

<שמעון שהם: זה משקף את העלויות שלנו נכון לשנת 2014.

<שמעון שהם: אני לא חושב שמאז חלו שינויים גדולים.

איתן כבל: האמת היא – אני לא מבין מה אתם רוצים מאתנו פה בצו.

<הרצל בר-מג: ועדת רייך הגיעה למסקנה שהשירות הזה גווע והולך.

איתן כבל: עד פה הבנתי.

<הרצל בר-מג: אז השרים פשוט ביצעו את מה שוועדת רייך המליצה.

איתן כבל: שמה?

<הרצל בר-מג: להסיר את הפיקוח.

<הרצל בר-מג: היום יש פיקוח - -

<ברוריה מנדלסון: כל עוד זה בתוספת, יש פיקוח על התקנות האלה.

<הרצל בר-מג: - - על השירות הזה.

<הרצל בר-מג: בחלק מהדברים עד 250 גרם ובחלק - - -

איתן כבל: חבר'ה, אני רוצה להעיר הערה.

איתן כבל: אני מנסה להבין.

איתן כבל: כל דבר צריך שיהיה לו תכלית ראויה, איזה רציונל.

איתן כבל: מה מרוויחים מזה עכשיו?

איתן כבל: סתם אני שואל, לא שזה משנה לי – כבר התכנסנו פה, אז שיהיו לי כבר כמה שאלות גם להבין.

איתן כבל: אני מנסה להבין מה זה משרת את המערכת.

איתן כבל: לא שזה חשוב, אני אומר, לפחות בשביל הדיון – שיום אחד מישהו יפתח, יעשה עבודה על מה שאנחנו מדברים.

<אורן לביאן: אני אסביר.

<אורן לביאן: שמי אורן לביאן, אני המפקח על בנק הדואר במשרד התקשורת.

<אורן לביאן: הייתי חבר בוועדת רייך.

<אורן לביאן: ועדת רייך דנה בקשת רחבה של דברים, בין היתר היא דנה בתעריפים המפוקחים ובשירותים האוניברסליים.

<אורן לביאן: דואר ים היה בשירות אוניברסלי, הוועדה מצאה לאפשר שירות אוניברסלי שיינתן בכל רחבי הארץ לכל התושבים, האפשרות של דואר אוויר.

<אורן לביאן: לגבי דואר ים ראינו ירידה בכמויות, ראינו יותר משלוח של חבילות וראינו – ממערך התמחיר שהוועדה הכינה לעצמה – שהוא בהפסד.

<אורן לביאן: המשרד לא מוצא לנכון לפקח על התעריף.

איתן כבל: עכשיו זה נשמע יותר טוב.

<אורן לביאן: בגלל זה, אני חושב שהבקשה היא להוציא את זה מהצו כדי שאפשר יהיה להסיר פיקוח תעריפי.

איתן כבל: אתה יודע, אני יודע לשנן את מה שאתה אמרת.

איתן כבל: אתה יכול להגיד שההסרה של התעריף זה לגרום להעלות מחיר כדי שאנשים יתאפשר להם, זה לא יהיה בפיקוח ואז יהיה אפשר למנוע מהם – אם זה 400,000 שקלים – לגרום לכך שכולם יעברו לדואר אוויר שזה יותר זול ויותר חסכוני עבורכם.

איתן כבל: זה לגיטימי להגיד את זה.

<אורן לביאן: אדוני היושב-ראש, אני אמרתי במפורש – להסיר את הפיקוח התעריפי.

<אורן לביאן: יחד עם זאת, גם אני אציין - - -

איתן כבל: אתה אומר, להסיר פיקוח תעריפי.

איתן כבל: כל דבר יש לו תכלית ראויה.

איתן כבל: במקרה יושב פה בן-אדם – אתה יודע, אני מבין, אני אתכם, אבל לפחות "כולה חארטה", זה נשמע כאילו זורקים לי כל הזמן רימוני עשן בהסבר.

<אורן לביאן: לא.

איתן כבל: אתה יכול להגיד לי, דואר הים מת.

איתן כבל: אני בכלל חשבתי שהוא מת כבר מזמן.

איתן כבל: פותחים את זה, לא משתלם, לגרום לאנשים לעבור לדואר אוויר או דואר אחר שהוא גם פחות בעייתי מבחינתכם, ושלום עליכם.

<הרצל בר-מג: הם עוברים ממילא.

<אורן לביאן: הרצל, עוד דבר להוסיף, תקנו אותי אם אני טועה.

<אורן לביאן: למיטב זיכרוני מאז הוועדה כשבדקנו, מצאנו שבדואר ים בדרך כלל משתמשים בעיקר שני סוגי אוכלוסיות – אוכלוסיות של העובדים הזרים ששולחים מטענים הביתה, חבילות, ואזרחים שעושים פעילות עסקית, מזמינים או שולחים סחורות לחוץ-לארץ.

איתן כבל: כן, אבל זה עד חצי קילוגרם.

<אורן לביאן: בדואר ים.

<אורן לביאן: ואנחנו חשבנו להשאיר את האלטרנטיבה.

איתן כבל: דרך אגב, מה הפער המתקיים היום אם אני שולח עד חצי קילו דרך הים או דרך האוויר?

<אורן לביאן: אוויר יותר יקר, למיטב זיכרוני.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: כמה?

איתן כבל: 100 שקלים?

איתן כבל: 200 שקלים?

<הרצל בר-מג: לא, לא.

<הרצל בר-מג: יש קשת של תעריפים.

<הרצל בר-מג: בקבוצה הראשונה, עד 100 גרם, אם שולחים מכתב בדואר ים זה 3.20 שקלים ואם שולחים אותו בדואר אוויר לאותה קבוצת מדינות זה 8.27 שקלים.

איתן כבל: תשמע, זה דרמטי.

איתן כבל: זה לא הוגן, אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אני אגיד לך מה זה אומר.

איתן כבל: שיש אנשים שבשורה התחתונה זה התחתית של התחתית – זה יכול להיות מעובדים זרים ועד אנשים שאין להם, פשוט אין להם – בן-אדם שעכשיו צריך לעלות לו מ-3 שקלים לשלוח מכתב או לשלוח חבילה, וזה עולה לו לשמונה שקלים – שמע, זה יותר מפי שניים.

איתן כבל: לא נראה לי.

איתן כבל: חברים יקרים, בכל הכבוד.

<הרצל בר-מג: אבל אנחנו לא מבטלים את השירות, אנחנו ממשיכים לתת אותו.

<ברוריה מנדלסון: השירות עדיין יישאר.

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: אף אחד לא אמר שאתה מבטל את השירות.

איתן כבל: לא מעניין אותי עכשיו השירות.

איתן כבל: המחיר של השירות.

איתן כבל: יש תכלית ראויה לצו.

איתן כבל: התכלית הראויה – ואמר את זה גם כן אורן – זה שהשיח היה שיח של מכונת כביסה, ערבלתם אותי קצת, זה דיון אחר.

איתן כבל: אני מדבר בעברית ברורה ופשוטה.

איתן כבל: יש צו שמונח, הצו בא לפתוח את השוק או התחרות או את הפיקוח על משלוח דואר "פושטי" דרך הים.

איתן כבל: אין שם תחרות.

איתן כבל: אני מבין למה.

איתן כבל: חלק מרכזי – אני רוצה שתבינו – מהעובדה שיש חברת דואר שעדיין זוכה לחיבוק מהמדינה, ובצדק, הוא כדי שגם יתאפשר לאנשים כאלה לשלוח.

איתן כבל: דרך אגב, זה יכול להיות חבר'ה מהאוכלוסיות החרדיות, יכול להיות מהמגזר הערבי, יכול להיות יהודים, זה כל העשירון התחתון הזה.

איתן כבל: בשבילו לשלוח מחר חבילה של 100 גרם שעולה משלושה שקלים ל-8.20 שקלים זאת דרמה.

אורי מקלב: וזה ששולחים כל מיני דברי קודש לקהילות, כל מיני עלונים כאלה.

אורי מקלב: ברגע שאתה נותן מחיר כזה הוא לא יוכל לעשות את הדברים האלה, הוא מפסיק את הפעילות הזאת.

איתן כבל: בבקשה, אני אתך.

<פאדיה זידאן: רציתי לציין שהשירות יינתן אבל בתעריף שהוא לא מפוקח.

איתן כבל: הרי מה אני אמרתי?

<פאדיה זידאן: אני רוצה לציין רק שזה לא תחום שהוא פרוץ, יש גם כללים שחלים על התחום הזה.

<פאדיה זידאן: גם אם חברת הדואר באה לקבוע מחיר שהוא לא קבוע בתקנות, חלות עליה הוראות שהיא חייבת לתת - - -

איתן כבל: אני שואל אותך שאלה.

אורי מקלב: הוא לא דיבר על השירות.

<פאדיה זידאן: והמשרד מפקח על זה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אנחנו כנראה מדברים בקווים מקבילים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משדרים לא באותו גל.

איתן כבל: אנחנו לא באותו תדר.

<ברוריה מנדלסון: אני לא חושבת.

<ברוריה מנדלסון: עדיין המחיר צריך להיות סביר.

אורי מקלב: הוא לא מדבר על השירות, הוא מדבר על המחיר.

איתן כבל: למה גברתי חושבת שלא הבנתי אותה?

איתן כבל: למה את מעליבה אותי?

<ברוריה מנדלסון: חס ושלום.

איתן כבל: אבל כן, את מנסה להסביר לי.

איתן כבל: סליחה, זה שאני לא מסכים אתה, לא אומר שלא הבנתי.

אורי מקלב: הוא לא מדבר על השירות, הוא מדבר על המחיר.

<ברוריה מנדלסון: זה מה שהיא אמרה.

<ברוריה מנדלסון: המחיר עדיין צריך להיות סביר.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: במחילה.

איתן כבל: לא סתם אני אומר, אנחנו מדברים ככה.

איתן כבל: אני מבין כל אות, כל הברה שיוצאת מפי כל אחת ואחד מכם.

איתן כבל: חד-משמעית.

איתן כבל: פשוט יש לנו מחלוקת בתפיסה, יש לנו מחלוקת תפיסתית.

איתן כבל: אם אני הייתי בוועדה שישב בה אורן, אני הייתי מתקומם.

אורי מקלב: אני בחצי דקה הבנתי.

אורי מקלב: הוא אומר, גם אם אתם מפסידים, אני חושב שאת השירות הזה צריך לתת.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: מה אני מנסה להגיד?

איתן כבל: יש מכלול שלם שחברת הדואר נותנת שירותים, בגלל זה היא גם מקבלת הגנות.

איתן כבל: הרי מה זה לפתוח?

איתן כבל: למה כולם נזעקו?

איתן כבל: רוצים לפתוח את זה כי רוצים להרוג את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: להוסיף או לגרוע - - -

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: ברגע שהמחירים יעלו זה כבר לא ישתלם.

אורי מקלב: לא יעשו את זה.

איתן כבל: לא יעשו את זה, ישלחו כולם דרך האוויר.

אורי מקלב: או שלא יעשו.

אורי מקלב: או שיפסיקו את הפעילות.

איתן כבל: כן, בשמונה שקלים ל-100 גרם.

איתן כבל: תעשה את זה כפול חצי קילוגרם.

<אורן לביאן: אדוני היושב-ראש, אבל לא בהכרח שהתעריף יעלה לדואר אוויר.

<אורן לביאן: מדובר בשירות אחר.

איתן כבל: אורן.

איתן כבל: בן כמה אתה?

איתן כבל: ברשותך, אם יותר לי לשאול.

<אורן לביאן: 42.

איתן כבל: עברת הרבה.

<אורן לביאן: נכון.

<אורן לביאן: בימים האחרונים אני עובר לא מעט.

<אורן לביאן: בעיקר הבוקר הזה.

<לאה ורון: זה לא התחיל קודם?

איתן כבל: אורן, כוונתי כמה פעמים ישבת בדיונים, זו כוונתי, לא נכנסתי לענייניך האישיים.

<אורן לביאן: אני אנסה עוד יותר להסביר ולהגן על עמדת המשרד, שלדעתי היא נכונה וזה אימוץ המלצות ועדת רייך, שאומצו על-ידי השרים.

איתן כבל: משה רבנו ישב שם?

<אורן לביאן: לא.

<אורן לביאן: ישבנו אנשים - - -

איתן כבל: כי גם משה רבנו שירד מהר סיני, חלקו עליו.

<אורן לביאן: לא, לא, אפשר לחלוק, אבל אדוני היושב-ראש, צריך לדעת שבחוק הדואר, גם אם אתה מסיר פיקוח משירות – ויש הרבה שירותים שאין עליהם פיקוח – חברת הדואר, ותקנו אותי אם אני טועה, מחויבת לתת את השירות בתשלום סביר, היא לא יכולה להתפרע.

<אורן לביאן: אם לדוגמה דואר אוויר עולה עשרה שקלים - - -

איתן כבל: אורן, לא, לא, עשה לי טובה.

איתן כבל: אני אוהב שמדברים איתי פה בעברית ברורה.

איתן כבל: אתם יכולתם לבוא ולהגיד, סליחה, השירות שעומד היום על שלושה שקלים הוא מבחינתנו שירות הפסד והוא מצריך מאתנו שינוי, ואנחנו מבקשים להעלות את זה לשישה שקלים.

איתן כבל: סתם אני אומר.

איתן כבל: הכפלה, לא אמרתי לך שמונה שקלים, אמרתי הכפלה.

<אורן לביאן: אני אסביר.

איתן כבל: אורן, תן לי קודם כול להבין.

איתן כבל: אתם חושבים שאתם עונים לי.

איתן כבל: אתם משכנעים את עצמכם שאתם צודקים, זה כל ההבדל.

איתן כבל: אני מנסה לדבר אתכם על עיקרון.

איתן כבל: אתם יכולים לבוא להגיד – כמו שהמנכ"ל שאני פונה אליו אומר לי: אדוני, סניף הדואר ברמת אביב צריך להיסגר כי הוא חלק מההתמודדות הגדולה שמצילה את הדואר.

איתן כבל: תשובה.

איתן כבל: אפשר לאהוב אותה, אפשר לא לאהוב אותה אבל היא תשובה שצריך להתמודד אתה.

איתן כבל: ובעניין הזה תמכתי בעמדתו כי אי-אפשר הכול לרצות, אבל לפחות התשובה שקיבלתי ממנו הייתה תשובה על השולחן, עניינית, מכובדת.

איתן כבל: מי שרוצה לשנות את זה, שיביא כסף ממקום אחר, אם הוא יודע.

איתן כבל: אי-אפשר הכול – גם להשאיר, גם את כל העובדים ושהכול יהיה בסדר.

איתן כבל: מה אני מנסה לומר?

איתן כבל: הצו פה, אני לא מקבל הסרה לגמרי.

איתן כבל: אני מקבל את זה שדואר ים הוא דואר נחות, הוא דואר ברמה נמוכה, לא לחינם חברת הדואר היא הפעילה היחידה בתוך התחום הזה, אבל הוא עדיין צורך שהסך הכול הכללי השנתי שלו הוא 400,000 שקלים.

איתן כבל: תן לי 400,000 שקלים, תראה מה אני עושה איתם.

איתן כבל: מה אני מנסה לומר לכם בשורה הנוספת?

איתן כבל: שאני לא מקבל הסרת פיקוח.

איתן כבל: אם אתם רוצים לבוא ולהגיד, אנחנו רוצים לגרום לכך שדואר ים – אין בעיה, תבואו תציעו לי - - -

אורי מקלב: להסיר את הליין הזה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני לא מוכן שאתם תעשו לו מה שנקרא "מיתת נשיקה".

אורי מקלב: "ירעה עד שיסתאב", יש מושג כזה.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: הרי מה יקרה?

<אורן לביאן: למה מיתת נשיקה?

איתן כבל: אני אסביר לאדוני.

איתן כבל: איתן כבל לא יושב פה עכשיו, אין לי תוכניות לשבת פה תקופה ארוכה.

איתן כבל: ואז, למרות רצונה של הנהלת הוועדה - - -

<לאה ורון: כן.

<לאה ורון: מה זה הכרזה כזאת?

איתן כבל: את, נתתי לך יותר מזה.

<לאה ורון: לא רוצה.

<לאה ורון: אני רוצה שתישאר.

<לאה ורון: אתה יכול לקרוא לי מזכירת הוועדה.

אורי מקלב: שר התקשורת נשאר בשביל המחנה הציוני.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: שר התקשורת, אתה לא מבין.

איתן כבל: אני רק אמרתי שר התקשורת, הוא כמעט נחנק, יצאו לו קוצים מהפה.

אורי מקלב: מה הוא אמר אתמול לכחלון?

אורי מקלב: אני משאיר את זה למחנה הציוני, אני לא נותן לך את המשרד הזה.

איתן כבל: נותן את זה למחנה הציוני.

איתן כבל: תשאיר את זה למשה הס.

איתן כבל: למחנה הציוני השאיר את זה...

איתן כבל: יבלות נהיו לו בגרון כשהוא אמר את המשפט.

אורי מקלב: היה צריך קלינאית תקשורת.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: כי בסוף-בסוף אני אומר לך, החיים בנויים כך.

איתן כבל: הפקידוּת נשארת, אנחנו מתחלפים, ואז כל פעם אתם מציגים את הסיפור מחדש, אבל בפעם הבאה אתה תציג אותו כבר לא משלושה שקלים, כבר מחמישה שקלים.

איתן כבל: ואחרי כן, בקיצור, יגידו לך: נו מה אתה צריך את זה, תבטל את זה, חבל על הזמן.

<אורן לביאן: אבל אדוני היושב-ראש, אני חוזר ואומר, השירות לא מבוטל.

<אורן לביאן: חברת הדואר ממשיכה לתת את השירות.

איתן כבל: כן, אבל במחיר אחר.

<קריאות: - - -

אורי מקלב: הבנו, אבל מה מאפיין?

אורי מקלב: מי שולח?

אורי מקלב: אולי אפשר לקבל?

איתן כבל: ניסיתי, הם אמרו - - -

אורי מקלב: הם יודעים בדיוק.

<ברוריה מנדלסון: לא יודעים.

איתן כבל: היא לא יודעת עכשיו, זה לא שאין דבר כזה.

איתן כבל: בסוף, הרי אנשים מגיעים.

איתן כבל: זה פילוח אוכלוסייה מאוד מוגדר.

איתן כבל: חזרתי ואמרתי, מי ששולח בים, הוא עושה את זה מסיבות של מחיר.

<ברוריה מנדלסון: או שזה לא בוער לו.

<ברוריה מנדלסון: לא כולם מסכנים, יש גם אנשים שפשוט לא בוער להם.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בסדר.

<לאה ורון: נכון.

<לאה ורון: כמו משלוח ספרים או משהו כזה.

אורי מקלב: ספרים זה לא חצי קילו, אבל יש עלונים.

<אורן לביאן: גאדג'טים ודברים כאלה.

איתן כבל: הכול נכון, אבל אנשים ששולחים משהו – גם אם זה גאדג'טים – הוא לא רוצה שעד שזה יגיע הוא כבר יצטרך לשלוח אחד חדש כי התחלף.

<אורן לביאן: אבל אדוני היושב-ראש, אני לא מבין.

<אורן לביאן: יש להם אלטרנטיבה, לכל אזרח יש אלטרנטיבה לשלוח את המכתב ליעד – נניח לאיזו מדינה מסוימת, ארצות-הברית – בשירות דואר אוויר, שהתעריף הוא מפוקח.

אורי מקלב: דרך אגב, כמה זה באוויר היום?

איתן כבל: שמונה שקלים ל-100 גרם.

<מרב תורג'מן: 8.27 שקלים.

אורי מקלב: זה יהיה אותו מחיר, ב-100 גרם.

<אורן לביאן: לא, לא, לא.

<אורן לביאן: אני אנסה להסביר.

<אורן לביאן: התעריף המפוקח של דואר אוויר - - -

איתן כבל: איך הפכנו נושא משמים לנושא מעניין.

אורי מקלב: באוויר, בים וביבשה.

<אורן לביאן: אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה, אני רוצה להסביר לכם.

<אורן לביאן: התעריף המפוקח לדואר אוויר היה מבוסס עלות, דהיינו הקצינו את כל העלויות ואת העלויות לשירות והוספנו לזה רווח נורמטיבי לחברת הדואר, כך שאדם שולח בדואר אוויר הוא מקבל את השירות במחיר מבוסס עלות, שזה מחיר שווה לכל נפש, דרך האוויר.

איתן כבל: יפה.

אורי מקלב: ושהוא יהיה תחרותי גם.

<אורן לביאן: אוקיי.

<אורן לביאן: עכשיו לגבי דואר ים.

אורי מקלב: וגם את זה לקחת בחשבון.

איתן כבל: בוודאי, כי יש תחרות.

איתן כבל: גדולה היום.

<אורן לביאן: יש תחרות, ועדיין החלטנו – ידענו שיש תחרות גם באוויר, יש עוד חברות – החלטנו עדיין להשאיר את זה גם בפיקוח תעריפים וגם אוניברסלי.

<אורן לביאן: לגבי הים לא מצאנו לנכון, ולגבי זה שיעלו את התעריף לשמונה שקלים - - -

איתן כבל: למה - - -

<אורן לביאן: אני אסביר למה זה לא יכול להיות שישוו את זה לדואר אוויר.

<אורן לביאן: כי חברת הדואר מחויבת בסעיף מסוים בחוק, שעורכות-הדין יציינו, בתעריף סביר.

איתן כבל: תגדיר לי עכשיו תעריף סביר.

<אורן לביאן: תעריף סביר זה תעריף מבוסס עלות, עם רווח נורמטיבי סביר.

איתן כבל: אורן, עם איזו חברה אתה עובד במכבסה?

איתן כבל: מה אתה מכבס אותי?

<אורן לביאן: לא, זה לא נכון.

איתן כבל: אתה מכבס אותי, סליחה.

איתן כבל: אתה יכול לבוא ולהגיד לי, אורן – המחיר הנוכחי הוא לא סביר.

<אורן לביאן: של דואר ים?

איתן כבל: תקשיב, ההבדל הוא – אני מעריך אותך, אז אני מקשיב למה שאתה אומר.

איתן כבל: אני לא בטוח שאתה מקשיב לכל מה שאתה אומר.

<אורן לביאן: מקשיב מאוד.

איתן כבל: אני אסביר לך.

איתן כבל: כשאתה אומר לי את הדבר הבא – יש לי דואר ים, הוא היום בפיקוח, ואז אתה אומר לי, הוא לא יכול לעלות יותר מ-, אז אתה יכול לבוא ולהגיד לחברי הכנסת: המחיר היום הוא מפוקח, אנחנו לא מצליחים לקבל – הוא גם שירות מאוד נמוך, הוא קוץ עבורנו, סתם לא שווה כלום, אנחנו אולי מפסידים עליו ואנחנו רוצים לשפר.

איתן כבל: פשוט עשינו תמחור חדש וזה כבר לא שלושה שקלים, אנחנו מבקשים להעלות את זה ל-4.28 שקלים.

איתן כבל: יותר קל לי להתחבר לזה.

<מרב תורג'מן: למרות שזה לא יגיע לוועדה.

איתן כבל: בסדר, אבל יש מפה רוח דברים גם כן.

<אורן לביאן: אנחנו לא צריכים ועדה לזה.

איתן כבל: חבר'ה, אני יודע.

איתן כבל: אם אתם לא צריכים, קחו את זה, לכו.

<אורן לביאן: אבל אתה אומר - - -

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: הרי איך אומרים, כל דבר בונים אותו מהלבנה הראשונה.

איתן כבל: זה לא הקפיטריה בטבריה מהגג.

איתן כבל: אתם לא יכולים להתחיל להניע את המערכת אם אנחנו לא מאפשרים את זה.

<אורן לביאן: נכון.

איתן כבל: זה בדיוק בדיוק בדיוק לדברים האלה, כשאנחנו מתעקשים בוועדה שדברים יעברו, בדיוק לדברים הקטנים האלה.

<לאה ורון: גם לגדולים.

איתן כבל: ברור, זה בקל וחומר.

<לאה ורון: שלא תוותר על הגדולים.

איתן כבל: לא, זה בקל וחומר.

איתן כבל: אני מדבר אתך גם על הדברים שהם נראים לכאורה קטנים.

איתן כבל: הרי זה דיון שהם ציפו שיהיה דקה וחצי.

אורי מקלב: עד היום הם ביקשו להוריד את התחרות, את המגבלה, כדי להוריד מחירים.

אורי מקלב: אתם ביקשתם בכמותי להוריד מחירים כדי שתהיו תחרותיים.

אורי מקלב: עד היום, רוב הדברים שאתם הבאתם לפה לוועדה היו להוריד את הפיקוח על המחירים כדי שתוכלו להוריד את המחירים, לא להעלות את המחירים.

<אורן לביאן: נכון.

איתן כבל: למה אתם רוצים להסיר לגמרי את הפיקוח?

<אורן לביאן: אני אנסה להסביר, זה צעד אחד לפני.

<אורן לביאן: אם אתם מציעים לנו לפקח על התעריפים, הרי מתי מפקחים על התעריפים?

<אורן לביאן: בדרך כלל בשני מקרים קיצוניים.

<אורן לביאן: כשיש מונופול או כשיש איזשהו כשל שוק מהותי.

<אורן לביאן: בתחום משלוח דברי דואר לחוץ-לארץ - - -

איתן כבל: אין מונופול.

<אורן לביאן: אין מונופול, אנחנו לא מצאנו כשל שוק מהותי.

<אורן לביאן: לכן אנחנו רוצים להסיר את הפיקוח.

<אורן לביאן: גם שתהיה לחברת הדואר הגמישות לעדכן את התעריף.

<אורן לביאן: ברגע שזה קבוע בתקנות, ואנחנו הפקידים צריכים לעדכן את זה אחת ל-X שנים, אין להם את הגמישות הניהולית לעדכן את התעריף.

<אורן לביאן: אנחנו לא מוצאים שיש מונופול בתחום משלוח דברי דואר לחוץ-לארץ ולא מוצאים כשל שוק, לכן רוצים להסיר את הפיקוח.

<אורן לביאן: לחשש שלכם, שאמרתם שהם יעלו את התעריף לתעריף מוגזם, אל"ף, זאת חברה ממשלתית; בי"ת, היא מדווחת למשרד; גימ"ל, היא תהיה חשופה לתביעות ייצוגיות; דל"ת, היא כל הזמן נתונה לפיקוח המשרד, זה לא יכול לקרות.

איתן כבל: חבר'ה, "בחייאת", אורן, "סיידת" אותי מלמעלה עד למטה.

איתן כבל: תביעות ייצוגיות.

איתן כבל: אתה מבין?

איתן כבל: על ה-100 גרם האלה עכשיו יגישו תביעה ייצוגית.

<אורן לביאן: הם חשופים, אני לא אמרתי - - -

איתן כבל: עזוב אותי, "בחייאת".

<הרצל בר-מג: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך כבר, אנחנו מוכנים שייקבע מחיר מקסימום.

<הרצל בר-מג: אין לנו בעיה עם זה, בסדר?

<הרצל בר-מג: אבל, ברמה העקרונית - דיברת על עיקרון, נכון?

<הרצל בר-מג: – לא יכול להיות שכאשר מדובר בשוק שאין בו תחרות, יכפו עלינו לתת שירותים במחירים נחותים, ובשוק הגדול שהוא פתוח לתחרות, בדואר היוצא לחו"ל בדרך האוויר, יגידו לנו לא.

<הרצל בר-מג: שם זה פתוח לגמרי לתחרות, והחלק שלנו בשוק הוא פחות מ-50%, לא יכול להיות ששם יגידו לנו, המחירים שלכם מפוקחים.

<הרצל בר-מג: בוא נהיה עקביים עד הסוף.

איתן כבל: הרצל, יש לי תשובה מצוינת.

איתן כבל: הכנסת הייתה עקבית במשך שנים לתת לכם את כל מה שרציתם, אל מול כל המערכות.

איתן כבל: כל כך הכנסת נתנה לכם את כל מה שרציתם, עד שהמערכת התמוטטה.

איתן כבל: אני רוצה קודם כול להזכיר את זה, עוד לפני שנגענו באזרחים.

איתן כבל: עוד לפני שפנינו אליהם, עוד לפני שדיברנו איתם, אני אומר את זה ללא מגע יד אדם.

איתן כבל: זאת אומרת, המערכת עצמה – אני מדבר עכשיו בשם כל חברי הבית - בדרך כלל, לעתים נדירות לא נמצא קונצנזוס מקיר אל קיר, אני אומר את זה, מהמפלגות הערביות ועד קואליציה-אופוזיציה, שלאורך השנים נתנו את הגב כמעט באופן אוטומטי, אז קודם כול בואו נזכיר את זה.

איתן כבל: אתה יודע את זה, הרצל, אבל אני כבר הרבה שנים פה ואני זוכר עוד את הדואר מהחדר הקטן למטה בבניין, שהיו מגיעים.

איתן כבל: אני זוכר את המלחמה הגדולה כשהתחלנו לדבר על פתיחת השוק אל מול קיבוץ בארי, אל מול גברעם.

איתן כבל: בארי, אני לא אשכח בחיים שלי איזה קרב.

<לאה ורון: אכן.

איתן כבל: קרב ענקים היה.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד – אני מבין, הרצל, את השאלה שלך, והיא לא שאלה מופרכת, אני לא בא ואומר.

איתן כבל: עובדה היא שלאורך כל הדרך, במקום מתוקן היו אומרים לכם, חבר'ה, לכו תשברו את הראש, מה אתם רוצים מהמדינה.

איתן כבל: לכו תתייעלו, לכו תעשו מה שאתם רוצים, למה המדינה צריכה לבוא?

איתן כבל: תתנהלו כמו כל גוף.

איתן כבל: גם זו לא תפיסתי, אתה יודע את זה.

<הרצל בר-מג: נכון.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה מהמקום הזה.

איתן כבל: אני מבקש, אני לא מביא לאישור את הצו הזה, אני מצטער מאוד.

<לאה ורון: אז אפשר לסגור את הדיון ולעבור לדיון הבא.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני רוצה שתבואו ותסבירו לי למה נדרש העניין הזה, כי אגיד לכם משהו.

איתן כבל: כל עוד החלטנו שהשירות הזה הוא שירות נדרש, אני לא מבין למה להסיר את הפיקוח בו.

איתן כבל: הסרת פיקוח משמעותה העלאת מחירים, ואני לא יודע להגיד שאני מוכן ביחס לאוכלוסיות האלה.

איתן כבל: תבינו, חבריי, אם עדיין יש אנשים ששולחים בדואר ים – עזבי את הספר וכו' – הכוונה שלי, זה 100 גרם כפול חמש, ובטח הוא שלח עוד חבילה, פתאום זה עולה לו עוד 30, 40, 50 שקלים.

איתן כבל: זו לפעמים יכולה להיות החלטה אם לשלוח או לא לשלוח.

אורי מקלב: אולי נבקש מהם כפשרה, נבקש מהם לאפיין מי שולח דרך הים.

אורי מקלב: אם זה חברות מסחריות, שאולי המשמעות לא תהיה גדולה, יכול להיות - - -

איתן כבל: אני אבקש לדעת פילוח.

אורי מקלב: אבל אם זה אזרחים - - -

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני רוצה לקבל פילוח.

<אורן לביאן: איך אפשר לדעת?

<קריאה: אנשים קונים בולים.

איתן כבל: הרצל, אנשים כבר נחתו על הירח.

איתן כבל: אם אתם תרצו לדעת, אפשר לדעת את זה על-פי סניפים, מאיפה הסניפים.

איתן כבל: אני מבטיח לך שכמעט ולא תמצא אחד כזה בסניף בצהלה או בסניף בשכונות החדשות בראש העין, הסיכויים שתפגוש מישהו שאומר, אני רוצה את זה דרך הים, זה נדיר.

אורי מקלב: שנדע מי שולח את זה – אם זה חברות מסחריות, אנשים פשוטים, עולים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אז אני מבקש לקבל.

איתן כבל: יכול להיות שאתם לא יודעים, תגידו לי, גם זאת תשובה.

אורי מקלב: לאיזה מדינות יעד.

אורי מקלב: אתם יודעים את היעד?

<אורן לביאן: אפשר לדעת.

<הרצל בר-מג: אבל אני לא מבין.

<הרצל בר-מג: אני אומר שאני מוכן אפילו להשאיר את התעריפים איך שהם, אבל תנו לנו להתחרות.

<מרב תורג'מן: זה חייב להיות בפיקוח.

<הרצל בר-מג: לא יכול להיות שלא נותנים לנו להתחרות.

<הרצל בר-מג: אני מדבר על השוק הבין-לאומי – השוק הבין-לאומי, לחוץ-לארץ.

איתן כבל: סליחה, עד עכשיו לא הייתה בקשה שבאתם אלי ולא אישרתי לכם אותה.

איתן כבל: כשתביאו, אחרי שתעברו דרך משרד התקשורת - -

<הרצל בר-מג: זאת הבעיה.

איתן כבל: - - ותנהלו את הדיון מול משרד התקשורת, תבואו לפה, נדבר.

איתן כבל: אני לא קובע את מדיניות משרד התקשורת.

<לאה ורון: אורן הוא איש של משרד התקשורת.

איתן כבל: אני הבנתי.

איתן כבל: אני מדבר אליו, והם מקשיבים כי בעצם דרכי הוא שאל אותם.

איתן כבל: כי מה אני יכול להגיד לו?

איתן כבל: אפילו אנחנו לא קובעים את המדיניות הזאת.

איתן כבל: אנחנו יכולים לפקח עליה, אנחנו יכולים להעיר עליה, אנחנו יכולים להתייחס אליה.

איתן כבל: לכן, אני מבקש פילוח, אם יש, אפיון של השולחים, בוודאי לקבל איזה מדינות.

<אורן לביאן: ארצות יעד.

איתן כבל: ארצות יעד, ואני רוצה לדעת האם אתם מפסידים מהשירות כפי שהוא מתקיים היום, ומה לדעתכם המחיר הסביר שצריך שיהיה, כי לא מסירים פיקוח רק שיהיה כתוב – היינו בצו והסרנו את הפיקוח.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: ידע אישי שיהיה לנו.

<אורן לביאן: למה אתה מתכוון סביר?

איתן כבל: אורן, זה לא שאתה באת עכשיו – יאללה, בוועדת הכלכלה אצל כבל קיבלנו את האישור, שמנו אותו במגירה.

איתן כבל: אתה עושה את זה בשביל לשנות.

<קריאות: - - -

<קריאה: לפי עלות.

<אורן לביאן: עלות, תגידו, כי סביר - - -

<מרב תורג'מן: שישקף את העלויות.

איתן כבל: אורן, אני מבקש לדעת מה בעיניכם שיקוף העלות החדש.

איתן כבל: תבואו תשימו לי את הדברים האלה, תכתבו לי מכתב, תגידו לי כך וכך, אלה הנתונים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת האם שיקוף העלויות הסביר יהיה פתאום משלושה שקלים לשבעה שקלים, נדבר כמו אנשים בוגרים.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.