ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 146, 2016-02-22 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 22 בפברואר 2016, י"ג אדר א' תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: טיפול המל"ג בסטודנטים יוצאי אתיופיה והנושא השני, הצעה לסדר בנושא "משרד הקליטה אחראי על טיפול בילדים צברים שנולדו למשפחות עולים מאתיופיה" של חברת הכנסת מירב בן ארי וחבר הכנסת אלעזר שטרן.

דב חנין: וגם אני, אדוני, הייתה טעות במזכירות.

יעקב מרגי: אז אני מקבל זאת "כהווייתה, מפי הגבורה" וחבר הכנסת דר' דב חנין.

יעקב מרגי: רבותי, הסוגיה הזו, של יוצאי אתיופיה או בנים לעולי אתיופיה, הגיע הזמן שאנחנו נשים לזה כבר סוף פסוק ונתחיל להתנהל כמדינה, עם המערכות, להתנהל בצורה נכונה.

יעקב מרגי: לידינו פה אברהם נגוסה, יו"ר ועדת הקליטה, יושב בשקט, ככה, תתכבד, תתקרב אלינו.

אברהם נגוסה: עוד לא התחלנו.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: יש גופים, אתם יודעים, אני אומר ככה בהומור, כששואלים אותי: 'מה נשמע?' אז מסתכלים עלי כעל בחור דתי ומצפים שאני אענה 'ברוך השם' אבל לא, אני עונה 'ברוך השם' כששואלים אותי 'מה שלומך', כששואלים אותי 'מה נשמע?

יעקב מרגי: ' אני אומר: תלוי איפה אתה שם את האוזן.

יעקב מרגי: גם בקרב בני העדה יש כאלה שרוצים את המסגרות הייחודיות האלה, למה?

יעקב מרגי: אתם יודעים שהמרגלים במדבר, אחת הסיבות שהם הוציאו דיבה רעה על הארץ, לפי המפרשים היא שהם אמרו: תקשיבו, אנחנו במדבר כל אחד נשיא שבט.

יעקב מרגי: ניכנס לארץ ישראל כבר כולם עם אחד ואין תפקידים יותר, אין ג'ובים, אז בוא נאריך את השהות שלנו במדבר, אז אני לא יודע, אם אתם שואלים אותי, הגיע הזמן, עם כל הכבוד, בנים לעולים הם לא עולים, הם נולדו פה בארץ, הם 'צברים', הם צריכים להיכנס למסגרות והמדינה יודעת להתמודד עם סוגיות כבדות יותר, או – ואני לא מהסס לומר את זה, אני לא חי בחששות ואיני קונספירטיבי, שיש כאלה שנהנים מהמצב הזה.

יעקב מרגי: וצריך לשים את זה.

יעקב מרגי: אני חושב שהמדינה צריכה להעצים כל ילד מישראל, בין אם הוא בן לעולים או לא וכל שכן אם יש צרכים מיוחדים אבל, קודם לעשות את זה.

יעקב מרגי: למה צריך את ההחרגה הזו?

יעקב מרגי: צריך לבטל אותה.

יעקב מרגי: זו דעתי אלא אם כן אשתכנע בסוף הדיון.

יעקב מרגי: הממ"מ שזה מרכז המחקר והמידע של הכנסת, הכין מסמך, אני אתן לו ברשות חברי הכנסת, ניתן לו לומר סקירה ואחרי כן אתן לכם את דברי הפתיחה שלכם.

יעקב מרגי: בבקשה.

<צחי בן יהודה: תודה ליושב ראש הועדה, חברי כנסת.

<צחי בן יהודה: אני צחי בן יהודה, חוקר במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<צחי בן יהודה: בממ"מ נכתבה בנובמבר 2015 סקירה אודות סטודנטים ממוצא אתיופי באקדמיה ובמכינות הקדם אקדמיות.

<צחי בן יהודה: לפי הנתונים שאספנו בשנת הלימודים האחרונה תשע"ה, למדו בכל המוסדות להשכלה הגבוהה כ 312,000 סטודנטים, מתוכם קצת פחות מ-3,000 סטודנטים ממוצא אתיופי, שהם סך הכל כ-1% מכלל הסטודנטים בישראל.

<צחי בן יהודה: בקרב הסטודנטים ממוצא אתיופי כ-88% למדו לתואר ראשון, 11% לתואר שני, 0.5% לתואר שלישי ו 0.3% למדו לימודי תעודה.

<צחי בן יהודה: חלקם של הסטודנטים יוצאי אתיופיה אמנם נמוך מחלקם באוכלוסייה אבל, ניתן לראות מגמה של גידול בשנים האחרונות בחלקם מכלל הסטודנטים.

<צחי בן יהודה: גידולו של מספר הסטודנטים יוצאי אתיופיה באוכלוסיית הסטודנטים גדול מן הגידול של מספר כלל הסטודנטים בישראל.

<צחי בן יהודה: מן הנתונים שבסקירה עולה שמשנת תש"ע עד תשע"ה גדל שיעורם של הסטודנטים ממוצא אתיופי, בקרב כלל הסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה מ- 0.76% ל-1% בעוד ששיעור כלל הסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה, גדל בשנים הללו ב 8.6%.

<צחי בן יהודה: שיעור הסטודנטים ממוצא אתיופי גדל ב-33.8%.

<צחי בן יהודה: מנתוני הלמ"ס עולה שבעוד ששיעור הסטודנטים לתארים מתקדמים –שני ושלישי, מכלל הסטודנטים גדל משנת תש"ס ועד תשס"ה מ-18.7% ל- 22.5%, שיעור הסטודנטים ממוצא אתיופי גדל מ-6.7% ל-11.2%.

<צחי בן יהודה: עיקר הסיוע לסטודנטים ממוצא אתיופי ניתן על ידי גורמים אחרים ולא על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

<צחי בן יהודה: הסיוע ניתן בעיקר על ידי המינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה.

<צחי בן יהודה: עיקר הסיוע ניתן במהלך לימודי התואר ראשון כשהמינהל מעריך את הסכום שהוא מעניק לכל סטודנט בכ-60,000 שקלים.

<צחי בן יהודה: חלק מקבלים גם סיוע ללימודי התואר השני בסכום של כ-27,000 שקלים.

<צחי בן יהודה: לפי המינהל כ-2,300 סטודנטים ממוצא אתיופי מקבלים ממנו סיוע כזה או אחר.

<צחי בן יהודה: הסיוע כולל מימון שכר לימוד, מילגות קיום, קורסי אנגלית, שיעורי עזר, חונכות ותמיכה אקדמית, יעוץ והכוונה, בחירת מקצועות לימוד, פעילות חברתית, תרבותית ועוד.

<צחי בן יהודה: בעבר נמסר על ידי נציגי המל"ג כי המל"ג אינה מטפלת בסטודנטים ממוצא אתיופי, וזאת כדי להימנע מכפל סמכויות ומכפל תיקצוב, היות שאוכלוסייה הזו מטופלת על ידי המינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה.

<צחי בן יהודה: במסמך גם סקרנו את הסיוע שניתן לסטודנטים ממוצא אתיופי במכינות הקדם-אקדמיות, מפאת קוצר הזמן אני לא ארחיב, אני רק אציין שסטודנטים במכינות הקדם-אקדמיות מקבלים סיוע גם ממשרד החינוך, מן היחידה להכוונת חיילים - - -

יעקב מרגי: אבל זה לא שונה מאחרים, מסטודנטים אחרים.

יעקב מרגי: זה לא מייחד את בני העדה.

<צחי בן יהודה: כן.

<קריאה: נותנים לכל מי שהולך לזה.

יעקב מרגי: כן.

<צחי בן יהודה: יש נתונים נוספים שבעבר לא הספקנו לבחון אותם ויש מקום אולי להרחיב אותם, כשמדברים על מצב הסטודנטים ממוצא אתיופי כמו למשל, מהם שיעורי הנשירה העדכניים שלהם או אם חל שינוי באיכות תעודת הבגרות שהם משלימים לקראת הלימודים הגבוהים.

<צחי בן יהודה: כמובן שיש מקום לבחון מה השתנה מאז דוח מבקר המדינה משנת 2013 שבו נתונים ישנים יותר, משנת 2010.

<צחי בן יהודה: אם תרצו נוכל להרחיב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: תודה אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: נקבל בברכה את חבר הכנסת אלעזר שטרן, אחד המציעים.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: ביקשתי את ההצעה לסדר וקודם כל, דנו בזה במליאה וביקשתי דיון מסוים כאן בשל הנתונים הנמוכים שנחשפנו אליהם.

מירב בן ארי: כל הדיון בבני העדה האתיופית או צעירים ממוצא אתיופי, היה בכמה וכמה דיונים כאן, הייתי גם בוועדת הביקורת שהייתה סוערת ודנו בה בנושא אחר אבל גם הוא כמובן, קשור לבני העדה האתיופית ומה שראינו בנתונים היה שבעצם, בעיניי – וגם בעיני הועדה, יש איזושהי בעייתיות.

מירב בן ארי: יש הרבה פעמים שבאים בכל מיני תלונות למל"ג ולמשרדים הממשלתיים, אנחנו יודעים שיש עבודה ופה אני, אתם מכירים אותי, מי שראה אותי בדיון על - - - ראה שאני יודעת שאמנם מוסדות מתנהלים בצורה לא אחראית ולא ראויה, אנחנו יודעים את זה אבל, אני יודעת שיש כאן איזושהי עבודה, גם של המל"ג, גם של המכינות וגם של האוניברסיטאות אבל עדיין, ולכן ביקשתי את הדיון הזה, משהו לא מסתדר לי עם הנתונים.

מירב בן ארי: זאת אומרת שאם אנחנו, אדוני היושב ראש, יודעים, שבקרב היהודים יש לנו 40% שמסיימים, אז הנה, "שיעור - - - בקרב יהודים שאינם ממוצא אתיופי עומד על 40%", לעומת זאת, כשאנחנו לוקחים את אותו מספר אנשים, אז אנחנו יודעים שאצל יהודים ממוצא אתיופי יש לנו רק 19.7 ומי שעלה אחרי גיל 12, זה 5.7% זאת אומרת, 40 מול 5, כאן משהו לא מסתדר.

מירב בן ארי: אין ספק שהנושא של הדוקטוראט הוא משהו שדורש 'דרשני', הוא משהו שאנחנו – והמל"ג תסביר לי, מהו הסיוע בעצם שאנחנו נותנים לצעירים ממוצא אתיופי בנושא של דוקטוראט, כי הנתונים ממש מביכים וכמובן הנושא של לימודי רפואה.

מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס ללימודי רפואה כי היה על זה דיון.

מירב בן ארי: לא קל ללמוד רפואה בארץ, זה נכון - - -

יעקב מרגי: לא, לא קל להתקבל.

מירב בן ארי: לא קל להתקבל, גם לא קל ללמוד, אדוני היושב ראש, גם לא קל ללמוד רפואה, זה לא חיים קלים, ההתמחות, השכר, הכסף, לא קל, כך שלבוא ולהגיד ששבעה או שמונה בסך הכול צעירים ממוצא אתיופי לומדים, זה מספר נמוך מאוד, נמוך מאוד, אבל אני עוד פעם אסייג את זה כי יש בעיה עם לימודי הרפואה.

מירב בן ארי: מה שמטריד אותי הוא שרוב הצעירים ממוצא אתיופי לומדים או מדעי הרוח או משפטים ואגב, במשפטים ומינהל עסקים ראיתי ששם דווקא הנתונים טובים, מטריד אותי הנושא שיחסית לאוכלוסייה בארץ הם במקום יותר נמוך ומטריד אותי הנושא שכל פעם שאתה מדבר על צעירים ממוצא אתיופי, אז כל פעם חוזרים למשרד הקליטה.

מירב בן ארי: עכשיו, אני לא מזלזלת, אני מעריכה את עזרתו של משרד הקליטה אבל, משהו בנו כחברה חייב להשתחרר וחייבים להבין שמדובר בחבר'ה שנולדו כאן, גרו כאן, לומדים כאן ואני חייבת לספר סיפור אחד אחרון לסוף.

מירב בן ארי: אני ניהלתי לפני עשר שנים מרכז נוער בסיכון בנתניה.

מירב בן ארי: כולם יודעים שבנתניה אחוז הפשיעה בקרב צעירים ממוצא אתיופי הוא גבוה.

מירב בן ארי: דיברנו על זה גם בוועדת ביקורת ואני - - -

<זיוה מקונן דגו: אחוז פתיחת התיקים, סליחה.

מירב בן ארי: אחוז פתיחת התיקים, תודה רבה על התיקון הראוי, יפה.

מירב בן ארי: נפגשנו גם בביקורת, אני יודעת כמה שאת עושה.

מירב בן ארי: אני כבר אומרת לךָ שהיא תיתן הערות ביניים, שתדע, ואני רק רוצה להגיד לָך שחבר הכנסת מרגי הוא יותר קשוח, אז קחי בחשבון אבל, ההערה נכונה על אחוז פתיחת התיקים וזו תופעה שהתמודדתי איתה, אבל מה אני כל הזמן באתי ואמרתי לחבר'ה וגם למדריכים הסטודנטים, אמרתי להם שכשפתחתי את המרכז ב-2006, הצעירים בני העדה האתיופית כולם קראו להם שמואל, אברהם, יצחק, של אז, כן?

מירב בן ארי: תחשבו, ב-2005 הם היו בני ארבע עשרה, היום הם כבר אחרי צבא והיום, כשאתה רואה חבר'ה צעירים בני העדה האתיופית, אז יש - - - היה לי ניב והיה לי רוני, זאת אומרת, משהו בתהליך של ילידי העדה האתיופית הבין "הנה, אנחנו מתחברים, אנחנו חלק מהאוכלוסייה" ודווקא אנחנו כחברה, כָּשַלנו בלקבל באמת את השינוי שנכנס אל הצעירים ממוצא אתיופי.

מירב בן ארי: ולכן ביקשתי את הדיון הזה בוועדה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין ולאחר מכן אלעזר שטרן.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש, אני אשתדל להיות קצר.

דב חנין: קודם כל אני רוצה להצטרף לדברי חברתי, חברת הכנסת מירב.

דב חנין: אני רוצה להתמקד בארבע נקודות.

דב חנין: הנקודה הראשונה היא הנקודה של הנתונים.

דב חנין: למרות התקדמות מסויימת שנעשית יש פחות סטודנטים יוצאי אתיופיה מאשר השיעור שלהם באוכלוסייה והתמונה נעשית עוד פחות טובה, כשאנחנו מדברים על סטודנטים לתארים מתקדמים.

דב חנין: רבע מן הסטודנטים בישראל היום בכלל הם סטודנטים לתארים מתקדמים.

דב חנין: בקרב יוצאי אתיופיה השיעור הזה הרבה יותר נמוך.

דב חנין: אנחנו נמצאים היום במצב שבו ההשכלה גבוהה משמעותית אומרת: "לא רק תואר ראשון", היא אומרת: "לא רק תואר ראשון" וכשמספר יוצאי אתיופיה בתארים המתקדמים נמוך באופן משמעותי אז אנחנו צריכים להיות מוטרדים.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על שיעור מאוד קטן של יוצאי אתיופיה שלומדים תואר שלישי - - -

מירב בן ארי: 14.

דב חנין: ארבעה עשר בני אדם.

דב חנין: כשאנחנו מסתכלים על הנתונים של מספר יוצאי אתיופיה שלומדים רפואה בישראל התמונה מדאיגה והדבר הזה מחייב שינוי מערכתי.

דב חנין: הדבר הזה מחייב שינוי מערכתי והשינוי המערכתי הזה יש לו כתובת, יש מי שאחראי במדינת ישראל על ההשכלה הגבוהה.

דב חנין: וראייה נכונה של השכלה גבוהה היא ראייה חברתית, ראייה שצריכה לראות לא רק את הצדדים האקדמיים, אלא גם את הצדדים החברתיים, את קבוצות האוכלוסייה השונות, את הצרכים השונים, את הכלים שבהם צריך לגשת לקבוצות ולאוכלוסיות שונות וזה המל"ג.

דב חנין: המל"ג היא גוף עם הרבה הרבה זכויות וכמי שבא, שבאתי מעצמי מן האקדמיה, אני מאוד מעריך את עבודתה של המועצה להשכלה גבוהה.

דב חנין: אני קצת מוטרד ממה שקורה בה בימים האחרונים, קצת מוטרד, קצת מודאג, אנשים טובים התפטרו, הם חוששים שקורים שם דברים - - -

יעקב מרגי: יבואו טובים אחרים.

דב חנין: אני לא בטוח אבל בוא נקווה שהמל"ג - - -

יעקב מרגי: כולי תקווה.

דב חנין: כן, כן, זה בטח יגיע לשולחנה של הועדה בדיון אחר אז אני לא רוצה להקדים את המאוחר, אבל בנושא הזה אני חושב שהמל"ג – ואני אומר את זה בצער, כמי שהמל"ג קרובה לליבו ומעריך מאוד את העבודה של המל"ג, לא מבצעת את התפקיד שהוא צריך להיות התפקיד שלה, הוא צריך להיות התפקיד שלה.

דב חנין: העברת האחריות למשרד הקליטה היא שגיאה מהרבה מאוד מובנים.

דב חנין: קודם כל, כל ההתייחסות לסוגיית יוצאי אתיופיה בישראל כאל סוגיה של קליטה, היא סוגיה מוטעית, זו התייחסות מוטעית.

דב חנין: מדובר בחלק אינטגרלי מן החברה הישראלית.

דב חנין: נכון, הוא סובל מאפליה, הוא סובל מעוני, הוא סובל ממצוקות, הוא סובל לפעמים מפגיעות חברתיות מסוגים שונים אבל, זו לא שאלה של קליטה, האנשים האלה הם חלק מהחברה הישראלית, איך הקליטה נכנסה לתוך הדיון הזה?

דב חנין: אני מבין כשמדובר על אנשים שחודש, חודשיים, שלושה חודשים, שנה בארץ, בסדר, אבל אנשים שנולדו בארץ ועדיין מסווגים תחת הקטגוריה קליטה יש בזה גם משהו משפיל, כאילו האנשים האלה הם עדיין מחוץ לחברה, הם צריכים לעבור את תהליך הכניסה שלהם לתוך החברה, זה איזשהו סוג של תיוג מאוד מאוד מרגיז, מאוד מקומם, אין לו שום הצדקה, אין בו שום הגיון ואין בו שום צדק.

דב חנין: אלה הם ישראלים בדיוק כמו כל הישראלים האחרים.

דב חנין: אם יש בעיות ואם יש צרכים ואם יש נושאים מיוחדים שצריך לטפל בהם אז בואו נטפל בהם.

דב חנין: זה חלק מהחברה שלנו, זה לא משהו חיצוני שאנחנו עכשיו צריכים להתחיל להכניס אותו ולקלוט אותו.

דב חנין: זה פשוט דבר שהוא כל פעם מצמרר אותי, ההתייחסות הזו.

דב חנין: נקודה נוספת שאני רוצה להתייחס אליה, אדוני היושב ראש, היא הארגונים.

דב חנין: נמצאים כאן בחדר גם נציגויות של התארגנויות הקהילה של יוצאי אתיופיה בישראל, גם חבר'ה צעירים שהייתה לי הזכות את חלקם לפגוש ולשמוע, אני בטוח שנשמע אותם וגם נציגים של התאחדות הסטודנטים ואני רוצה לברך את שלושתכם, את שלושת הגורמים השונים האלה, על ההתגייסות למאבק הזה, אתם הבאתם בפנינו את הסוגיות האלה, כל הכבוד ואני מקווה שביחד אנחנו נצליח לעשות סוף סוף את השינוי.

דב חנין: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לפני שאתן לאלעזר אני אומר התייחסות קצרה.

יעקב מרגי: העליתם, גם מירב וגם אתה, דב, העליתם סוגיה של לימודי הרפואה.

יעקב מרגי: ולא לחינם המצב הוא כזה אם באוניברסיטה, לאחר שאתה מביא ציון בפסיכומטרי גבוה לעילא ולעילא ואחרי שאתה עושה את ההערכה אז יש גם ועדה אנונימית שעובדת בעל- פה, היא לא אנונימית, אלה אנשים שבודקים לך את האישיות, לפי אילו כללים – לא ברור, אין תשובות.

יעקב מרגי: לא יעמוד לך לזכותך הציון הפסיכומטרי, כי אם לא באת להם טוב בעיניים לא תהיה רופא.

יעקב מרגי: זו סוגיה שאני מתלבט, אנחנו לא אוהבים לחוקק דברים בסוגיה הזו אבל לא ייתכן שלקורס טיס, כדוגמה, אלעזר, אלוף, ראש אכ"א, לקורס טיס - - - אני זוכר את כל השלבים.

יעקב מרגי: היה מבחן פסיכוטכני ראשון, אחר כך שני יותר גבוה, שלישי, ואחר כך אתה הולך לפסיכולוג, איש מקצוע, הוא לא היה טייס.

יעקב מרגי: לא הייתה איזו ועדה פנימית של טייסים בדימוס או טייסים מן המועדון, שיבדקו אם אתה מתאים למועדון או לא מתאים למועדון, וברפואה יש את זה בכמה קמפוסים וצריך לעקור את זה מן השורש.

יעקב מרגי: אדרבה, אתם רוצים לבחון אישיות –צריך לבחון אישיות, אם הוא מתאים או לא אז שיהיה מרכז הערכה מקצועי.

יעקב מרגי: אנחנו היום יודעים לייצר בחינות כדי לשלוף מהן את האישיות שלך ובקורס טיס, לפני שהגעת לפסיכולוג דפקו לך שם איזה שלש מאות שאלות רוטיניות ואם בשלש ארבע 'החליק לך', מה שנקרא 'יצא לך מרוקאי' – הם עלו על זה.

יעקב מרגי: הם יודעים לעלות על זה.

יעקב מרגי: פתאום, ברפואה, יש ועדה של בני אדם, בעל פה.

יעקב מרגי: "באת טוב בעיניים" או "לא באת טוב".

אלעזר שטרן: אל תזלזל בזה.

יעקב מרגי: אני לא מזלזל במבחני אישיות, בטייס, אני שמח, אני אומר לך, הלוואי והיו עושים גם ברפואה כך.

<קריאה: היו מפסידים אותך, היית טייס היום.

יעקב מרגי: נהג מטוס, מה אתה רוצה?

יעקב מרגי: בוא, אני רק אומר לכם, זה בקטע של רפואה.

יעקב מרגי: דבר שני, למרות דברי הפתיחה שאמרתי, יש פתגם במרוקאית שאומר –ויכול להיות שיש גם בשפות אחרות, כי הם לא המציאו את זה, "לא תכיר בערך של אימא שלך עד שתבוא אשת אביך".

יעקב מרגי: מה הכוונה?

יעקב מרגי: אנחנו היום רוצים למחוק מסדר היום את הדיונים הייעודיים על בני העדה כי פעם היה, בתקופתנו, עולה חדש שלש שנים, הייתה מסגרת לבנה סביב המספר ברכב, אתה זוכר, אלעזר?

יעקב מרגי: אתה צעיר, שלש שנים עולה חדש, אחרי שלש שנים אתה לא עולה חדש לא משנה מאיפה באת.

יעקב מרגי: מספיק כבר.

יעקב מרגי: היום גם עשרים שנה עולה חדש.

יעקב מרגי: עלה בשנות התשעים בגל העלייה הגדול – עולה חדש.

יעקב מרגי: מספיק.

יעקב מרגי: אבל מה, אני לא רוצה, אני אומר לכם, אני אכה על חטא אם נצליח בסוף ללכת ליעד שאנחנו מדברים עליו, ואותם דברים טובים שיש במשרד הקליטה ובמשרד החינוך ייעלמו, ואנחנו צריכים להיות קשובים.

יעקב מרגי: כן, צריך לתת דחיפה מאחור לבני העדה, צריך להביא אותם לנקודת זינוק שווה, אחידה, של החברה הישראלית – כן, אבל לא שמתוך הרצון הזה נזרוק מעצמנו את כל גופי התמיכה והדחיפה, צריך "לא לזרוק את התינוק עם המים".

יעקב מרגי: אלעזר, בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, אני, ברשותך, אתחיל במה שאולי רמזת עליו.

אלעזר שטרן: בצה"ל החלטנו לנסות לעשות מיון תעסוקתי, בשביל לגייס אנשים ולוותר על טירונות, ישר לשלוח למקצוע.

אלעזר שטרן: לצורך המיון הזה אספנו את כל המאבחנות והיה יום מרוכז.

אלעזר שטרן: זה היה באור יהודה, באתר ההנצחה של חיל החימוש, והגיעו כל המאבחנות של צה"ל שהיו זמינות באותו היום מכל המקומות.

אלעזר שטרן: בין השאר ישבה מאבחנת של קורס טיס, בגלל זה אני מסביר, בחורה אתיופית - - -

יעקב מרגי: ממוצא אתיופי.

אלעזר שטרן: ממוצא אתיופי.

אלעזר שטרן: הסתכלתי מה היא עושה ושאלתי את האחראית, את הרס"ן שבאה מחיל האוויר, מי המאבחנת הכי טובה שלה.

אלעזר שטרן: היא מצביעה על הבחורה ממוצא אתיופי, אז אני הולך אל הבחורה ממוצא אתיופי ואומר לה: מה שלומך?

אלעזר שטרן: איך את מרגישה?

אלעזר שטרן: והיא אומרת לי: לא כל כך טוב.

אלעזר שטרן: אמרתי לה: למה?

אלעזר שטרן: היא אומרת לי: בגלל שאני לא מספיק טובה.

אלעזר שטרן: ולמה אני אומר את זה?

אלעזר שטרן: הבחורה הזאת שם באה אחרי שאני גיליתי עוד בתפקידים קודמים שלי, את הבדלי התרבות שלנו.

אלעזר שטרן: יש פה למעשה שני דברים שהם בבסיס הדיון.

אלעזר שטרן: אחד הוא ידע והשני הוא המבחנים שאנחנו עושים להם.

אלעזר שטרן: אני בכוונה אומר 'להם'.

אלעזר שטרן: ויסלחו על ה'להם', לרגע, סליחה?

<זיוה מקונן דגו: יש עוד אוכלוסיות שהאבחונים האלה לא מתאימים להם.

אלעזר שטרן: נכון, נכון.

יעקב מרגי: ולכן הוא הלך, לכן הוא הלך דווקא ל'להם'.

אלעזר שטרן: כן, אבל עכשיו התכנסנו פה לדיון מסוים.

אלעזר שטרן: באו אלי פעם להרחיק צוער מקורס קצינים.

אלעזר שטרן: שאלתי את המפקדים שלו: למה אתם מרחיקים אותו?

אלעזר שטרן: אמרו לי: חוסר בטחון עצמי.

אלעזר שטרן: בחורצ'יק ממוצא אתיופי.

אלעזר שטרן: אמרתי: תביאו אותו אליי.

אלעזר שטרן: בא אלי, אמרתי למפקדים: איך אתם יודעים שאין לו בטחון עצמי?

אלעזר שטרן: אז הוא אומר: הוא ארבעה חודשים בקורס ואף פעם לא הסתכל לנו בעיניים.

יעקב מרגי: צניעות, הוא לא חוצפן.

אלעזר שטרן: אמרתי לו: למה לא הסתכלת בעיניים, אתה כבר ארבעה חודשים פה?

אלעזר שטרן: הוא אומר: לאבא שלי, עשרים ואחת שנה לא הסתכלתי בעיניים.

אלעזר שטרן: אצלנו זה כבוד.

מירב בן ארי: אני זוכרת שסיפרת את זה במליאה.

אלעזר שטרן: נכון, עכשיו, למה אני אומר את זה כאן?

אלעזר שטרן: בגלל שאין ספק שהיעד שאנחנו צריכים להגיע אליו הוא בוודאי לא עולים חדשים ולא אתיופים וכואב לי, אני משתדל להתעלם מן הבושה בפתח תקווה שנחשפנו אליה הבוקר.

יעקב מרגי: צריך להעמיד לדין שם.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: אולי לבדוק איך מינו את הרבנים האלה יהיה יותר טוב, ואני מציע את זה.

אלעזר שטרן: אחרי זה נבדוק ואנחנו נבדוק, שלא יהיה חילול השם פה.

יעקב מרגי: שם זה בחירה, לא מינוי, בוא תקשיב.

יעקב מרגי: תקשיב מאחר ואני הייתי השר בתקופה שהם נבחרו, יש אחד מוצלח ואחד כישלון אז השיטה הצליחה באחד, נכשלה בשני.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך משהו כיוון שהיית - - -

יעקב מרגי: הם נבחרו שניהם, מאחר - - -

אלעזר שטרן: בוא, זה אותו דין פוליטי.

אלעזר שטרן: "מצליח".

יעקב מרגי: תקשיב, תקשיב רגע.

אלעזר שטרן: אחת עשרה שנים לא היה שם אף רב ולא קרה כלום.

יעקב מרגי: הרב מיכה הלוי, איכות מבחינתי, הוא הצליח, השני כשל וראינו את התוצאה, אז השיטה היא טובה, נגעת בסיבה.

אלעזר שטרן: אמרתי לך, אחת עשרה שנים לא היה שם אף רב ולא שמעתי תלונות.

יעקב מרגי: להזכיר לך את הרב סלומון עליו השלום?

אלעזר שטרן: לא אבל אחריו, אחת עשרה שנים לא היה שם אף רב.

<קריאה: גם בירושלים.

אלעזר שטרן: אחת עשרה שנים שם.

אלעזר שטרן: שנים שאין רבנים בערים ואנחנו לא סובלים.

יעקב מרגי: הלאה.

יעקב מרגי: תגיש הצעת חוק לבטל את הנישה הזו.

יעקב מרגי: יללה, בוא נחזור לצרות.

אלעזר שטרן: בוא נחזור, תראו, החבר'ה שהגיעו לפה מאתיופיה, אנחנו אשמים מפני שבאמת היום נתנו למשרד הקליטה להתעסק בזה.

אלעזר שטרן: עזבו עכשיו את הכותרת, עולים חדשים, לא עולים חדשים, הנחת המוצא –והיא צריכה להיות הבסיס, שהנתונים הטבעיים שיש להם, שבאו מאתיופיה, הם כמו אלה של הילדים שלנו שנולדו פה.

אלעזר שטרן: חכמים אותו דבר - - - אותו דבר, כל מה שאתה רוצה.

אלעזר שטרן: הבעיה היא שני דברים, האחד, ידע, ושניים, כמו שאמרתי קודם, מי מחבר את המבחנים, מאיזו תרבות בא מי שמחבר את המבחנים.

אלעזר שטרן: ודרך אגב, כך גם תקענו את בני עיירות הפיתוח מכל העדות, כשבמירכאות אני אגיד "חבר'ה מצפון תל אביב" מחברים את המבחנים אז זה נראה אחרת.

אלעזר שטרן: פרויקט "עתידים" על זה בא לגשר, על זה שאנחנו הרגשנו שבגלל המבחנים אנחנו מפספסים איכויות, מן המקום שמחברים את המבחנים, בצה"ל, חלק מזה שהתגברנו וחלק גדול מן הסטודנטים לרפואה, עם מכון פוירשטיין ומה שבעצם עשינו, עשינו מן טרנספורמטור בין הכישורים האמיתיים לבין הבחינות, ואני לא אומר 'לכישורים שלנו' אלא 'לבחינות שלנו' בהקשרים האלה.

אלעזר שטרן: זה צד אחד.

אלעזר שטרן: אחרי שאמרנו את זה, זה ענין של משרד הקליטה.

אלעזר שטרן: יש רצף.

אלעזר שטרן: המל"ג יושבת במשרד החינוך, אתה צריך להסתכל, פתאום לא "נולד סטודנט", סטודנט נולד על רצף, מנהל בית הספר התיכון רוצה להסתכל איפה אחר כך יהיו הבוגרים שלו, לשם הוא צריך להסתכל.

אלעזר שטרן: משרד החינוך, שהמל"ג תחתיו, הוא צריך להסתכל על הילדים שאצלו בגן, כי הם התוצרים שיוצאים מן המל"ג.

אלעזר שטרן: עכשיו, אני אומר לך, אדוני היושב ראש, זה לא ענין של כסף, לפני שזה בכלל נהיה ענין של כסף זה ענין של הסתכלות על רצף ועל אחריות.

יעקב מרגי: זו הנחת העבודה.

אלעזר שטרן: לכן, מה שאנחנו צריכים לעשות ודרך אגב, עכשיו אין אף אחד שזה האתגר שלו, משום שאחראים על זה משרד הקליטה פה ומשרד החינוך שם אז כל אחד אומר: אני את שלי עושה אבל, הבעיה היא כאילו שם ולכן כשאתה שם אותם על רצף, חוץ מההסתכלות הנכונה של 'העברת המקל' ולכן אני חושב דרך אגב, זה לא טובת האוכלוסייה האתיופית שבאה מאתיופיה, נאמר את האמת, זה טובת מדינת ישראל.

אלעזר שטרן: כבר ברוך השם, הילדים שלנו מתחתנים יחד - - -

יעקב מרגי: אמרנו, צריך לשים את זה אחרי זה כבר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אברהם נגוסה, בבקשה, יו"ר ועדת הקליטה.

אברהם נגוסה: תודה אדוני היושב ראש, קודם כל, אני מאוד מודה לך על שאתה מקיים את הדיון הזה, זה דיון חשוב.

אברהם נגוסה: הדיון התקיים גם אצלי בוועדה והסוגיה הזו דיברנו עליה גם בוועדת השרים, בתכנית של שילוב יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אני מדבר עכשיו כבוגר מינהל הסטודנטים שגם נהניתי ממינהל הסטודנטים.

אברהם נגוסה: הסוגיה שדיברנו עליה, עם כל התכניות והרצון לקדם את שילוב הקהילה לכל המערכות, כשהסכמנו, גם השרים שהסכימו, על נושאים אחרים, על הנושא הזה לא הייתה הסכמה, כולל בתוך הקהילה, חלק מתוך הקהילה.

אברהם נגוסה: אני אומר את זה כחלק מן הקהילה.

יעקב מרגי: השרים – אני מבין אותם.

אברהם נגוסה: אבל מתוך - - -

יעקב מרגי: אף שר לא אוהב לוותר על סמכויות.

אלעזר שטרן: אני אפילו מבין - - -

יעקב מרגי: אמרתי, לא שמעת את הסיפור על חטא המרגלים.

יעקב מרגי: למה הם לא רצו, למה הוציאו דיבה רעה?

יעקב מרגי: בבקשה, בבקשה.

אברהם נגוסה: מירב חזרה - - -

יעקב מרגי: סליחה שהפרעתי לך.

אברהם נגוסה: דב חנין הלך - - -

מירב בן ארי: אני אתך תמיד.

אברהם נגוסה: אז אני אומר, פה הנושא הוא למה הנושא הזה נשאר כפי שהוא בוועדת השרים?

אברהם נגוסה: מכיוון שאנחנו ראינו פה, הפרדנו את הנושא הטכני מן הנושא המהותי.

אברהם נגוסה: הנושא הטכני הוא זה שמינהל הסטודנטים נותן סיוע כספי לסטודנטים יוצאי אתיופיה גם אם נולדו וגדלו פה בישראל, זה סיוע כספי כדי להקל על המשפחות לשלם שכר לימוד ודמי קיום כשהסטודנט לומד, אם זה תואר ראשון, אם זה תואר שני.

יעקב מרגי: האם המל"ג לא יודע לעשות את זה?

אברהם נגוסה: תיכף, תיכף אסביר את זה.

עודד פורר: הנושא הטכני נוגע בסוף בסוגיה מאוד מהותית.

אברהם נגוסה: רגע, רגע, בואו - - -

יעקב מרגי: אני בכוונה שאלתי כדי שתכניס גם את זה, בבקשה.

אברהם נגוסה: אני הזמנתי גם את משרד הקליטה וגם את המל"ג.

אברהם נגוסה: נציגי המל"ג שישבו בדיון אמרו שאי אפשר, אנחנו לא יכולים ליצור כפל, גם ממינהל הסטודנטים וגם מאתנו, ואם המל"ג צריך לתת אז שמשרד הקליטה יעביר את זה ממינהל הסטודנטים למל"ג ואילו אני אומר, שאם לא יהיה מעוגן בחוק אז אנחנו מסכנים את האפשרות שהסטודנטים יקבלו את הסיוע.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: כי אז המל"ג יוכל להגיד: מה, אני צריך להפלות בין האזרחים?

אברהם נגוסה: הרי אם אני נותן לאתיופים אז אני צריך לתת גם לחרדים וערבים וכל הדברים האלה.

אברהם נגוסה: אני הבנתי מן המל"ג שיש את הסוגיה הזו.

אברהם נגוסה: ואל תבינו אותי שלא נכון, אני בעד שהמל"ג תטפל בכל, אבל, לפני זה לעגן את זה בחוק.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה לסכן.

אברהם נגוסה: אתם יודעים מה, מי שנולד פה בארץ הוא מקבל סיוע בשכר לימוד ובדמי קיום כמו עולה חדש יוצא אתיופיה ואם אתה אומר לי להעביר את זה הנושא הזה למל"ג, אז אני רוצה קודם כל הגנה חוקתית, כדי שהמל"ג אחר כך לא יגיד לי: אני לא יכול לתת, אני לא יכול להפלות בין האזרחים.

אברהם נגוסה: זו הנקודה - - -

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

מירב בן ארי: חבר הכנסת עודד פורר מכיר את הסוגיה.

יעקב מרגי: מיד, עודד מדבר אחריו.

אברהם נגוסה: מהו המהותי?

אברהם נגוסה: המהותי הוא שהמל"ג יכול לחזק את הסטודנטים בלימודים.

אברהם נגוסה: אם זה שיעורי עזר, אם זה הסללה למקצועות יוקרתיים מדעים טכנולוגיים, מל"ג יכולה לעשות את זה בתיאום עם האוניברסיטאות, עם המכללות וכך יכולה לטפל בדבר המהותי.

אברהם נגוסה: מה שמינהל הסטודנטים נותן הוא הדבר הטכני כמו שהורים משלמים את הכסף, כמו שהורים מסייעים לילדים שלהם, אז מינהל הסטודנטים מעביר את הכסף למכללות ולאוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: מה פוגע בהשתלבות שלנו?

אברהם נגוסה: אני לא מבין.

אברהם נגוסה: מה שפוגע זה שהכסף עובר לאוניברסיטה, למכללה, דרך בנקים, לסטודנט איקס שלומד פה, איפה פוגע בהשתלבות?

אברהם נגוסה: דווקא כדי לקדם את ההשתלבות המל"ג צריכה לטפל במהות, בחינוך, בהסללה למקצועות יוקרתיים ואלה הדברים שצריך לעשות.

יעקב מרגי: דִברי טעם ונראה אם יש לנו הגנה לחששות שלך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר שיש לו מה לומר "קצת" על קליטה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: אני חייב לומר וצריך למקד פה טיפה את הדיון, גם לנושא שהעלה חבר הכנסת נגוסה.

עודד פורר: תראה, לצערי, יש תחושה בקרב משרדי הממשלה שהנושא של קידום שילובם של יוצאי אתיופיה הוא הביזנס הפרטי של משרד העלייה והקליטה.

עודד פורר: "שהם יטפלו בזה", זורקים עליהם, "שהם יתעסקו בזה ואותנו זה לא מעניין".

עודד פורר: וזאת סוגיה מצויינת, כי אי אפשר להציג לנו נתונים כל הזמן "יוצאי אתיופיה, יוצאי אתיופיה", תאר לך שהיו מציגים נתונים על יוצאי מרוקו, מי שעלה והילדים שלהם, שאלה היו נתונים ולפי זה היינו צריכים להתייחס לעלייה ולקליטה של עולי מרוקו או רוסיה או כל מקום אחר.

עודד פורר: ההפרדה הזו – וזה מה שניסינו לעשות בתכנית שהתחילה הממשלה הקודמת, של "הדרך החדשה", להפריד בין ילידי הארץ בהתייחסות לילידי הארץ לבין עולים וזה פשוט יפשט את כל התהליך.

עודד פורר: כי יש מישהו שהוא צריך להיקלט כעולה ויש מישהו שצריך לסייע לו כאזרח מדינת ישראל שנולד פה, זה בכלל לא קשור וזה לא מעניין אותי מה צבע העור שלו.

עודד פורר: מה עושים?

עודד פורר: מייצרים אפליה שהיא מובנית.

עודד פורר: כשאני שולח מישהו שנולד בארץ לגשת למשרדי משרד העלייה והקליטה כדי לקבל את המילגה למימון התואר הראשון שלו – והוא מקבל תשלום מלא, וזה בסדר, זה ראוי, כי אם המדינה חושבת שדור שני של עולי אתיופיה צריכים לקבל תשלום לתואר הראשון אז שתתן את זה אבל למה דרך משרד העלייה והקליטה?

עודד פורר: ומה אתה חושב, שהטענות של המל"ג לא תקפות לגבי משרד העלייה והקליטה?

עודד פורר: זו אותה אפליה.

עודד פורר: מה זה משנה איזה משרד נותן את זה?

עודד פורר: זו אותה ממשלה.

עודד פורר: זו אותה ממשלה.

עודד פורר: ריבונו של עולם, האם המל"ג לא מסוגל לבנות תכנית - - -

אברהם נגוסה: צריך לברר - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, אברהם, חבר הכנסת נגוסה.

אברהם נגוסה: להפלות בין ילדים של אברהם לילדים של אופיר - - -

עודד פורר: ומשרד הקליטה יכול?

יעקב מרגי: חבר הכנסת נגוסה, אתה צודק, עודד, אני רק חושש, רגע, אברהם, רגע.

יעקב מרגי: זה לא דיון אישי.

עודד פורר: אני רוצה להסביר בהקשר הזה, כי מה מרגיז בהקשר הזה?

עודד פורר: מה שמרגיז בהקשר הזה הוא שהמועצה להשכלה גבוהה פשוט בורחת מאחריות בעניין.

<קריאה: נכון.

<קריאה: נכון.

עודד פורר: זה הכול.

יעקב מרגי: לא לעזור.

עודד פורר: והיא לא מבקשת בעצמה להיכנס ולטפל בעניין הזה.

עודד פורר: להגיד: יש פה סוגיה, צריך לטפל בה, בואו נידרש לה והכלים, אגב, הכלים שיש למועצה להשכלה גבוהה, לעשות עם התקציב הזה, ואני כמנכל הייתי מוכן להעביר אותו למועצה להשכלה גבוהה אבל, אני לא העברתי כי אמרתי: אני לא רוצה לדעת שאני אעביר אותו לאף אחד.

עודד פורר: אבל הכלים שיש למל"ג לטפל ולסייע לקידום שילובם של יוצאי אתיופיה, בסכום הזה, שזה סכום לא מבוטל, אתה מדבר על סכום של כארבעים אלף שקל לסטודנט, זה הרבה כסף ומה שהמל"ג יכולה לעשות הוא גבוה לאין ערוך ממה שיכול לעשות משרד העלייה הקליטה, ביכולת שלו לשלב את אותם עולים בתוך המערכת ואין סיבה שהממשלה הזו לא תיקח את העניין הזה, כמו שהיא עשתה עם נושאים אחרים, גם קורס - - בצה"ל, הבינו שצריך לבטל אותו, כי לא יכול להיות שילד שנולד בארץ הולך לקורס נפרד.

אברהם נגוסה: זה בוטל.

עודד פורר: אז אני אומר, הבינו את זה, זה גם היה נראה שאי אפשר להחליט את זה אבל החליטו.

עודד פורר: לא יקרה שום דבר אם יעשו תכנית, בדיוק כמו שצריך לעשות במערכת החינוך - - -

אברהם נגוסה: חבר הכנסת עודד, אתה, לפני שנה היית מנכל משרד הקליטה, למה לא עשית את זה?

יעקב מרגי: הוא אמר שהוא היה מוכן.

יעקב מרגי: אברהם, אברהם.

עודד פורר: הובלתי את התהליך שמוביל לזה היום.

עודד פורר: אני אומר לך, הממשלה יכולה להחליט, יש לה את כל הפררוגטיבה, יש לה את הגיבוי הציבורי לאור התהליך שנעשה בעניין הזה, והיא יכולה לבוא ולהגיד: סליחה, אני, כממשלת ישראל חושבת, שאני יכולה לסבסד עוד ארבעים אלף שקל לסטודנט שהוא יוצא אתיופיה שנולד בארץ, ולא לעשות את זה דרך משרד העלייה והקליטה.

עודד פורר: מה, הם כספומט?

עודד פורר: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תראו, פחות או יותר כולם אומרים את אותם דברים, מי שלא חושב בסוף, מתוך חשש, כמו גם חבר הכנסת נגוסה, כמו החשש שאני העליתי לכאן ולכאן.

אברהם נגוסה: אני באותו חשש.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: ושאלת אותו למה הוא לא עשה אז הוא אמר לך, מאותו החשש.

יעקב מרגי: ואנחנו יודעים שהמל"ג בתחומים אחרים הוא יותר מתוכנת וחד מסלולי וצריך לשמוע - - - .

יעקב מרגי: משרד הקליטה אני מבין שהם נמצאים כאן והמל"ג נמצאים כאן.

יעקב מרגי: משרד החינוך כאן?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: והארגונים.

יעקב מרגי: אני אומר לכולם, תקשיבו.

יעקב מרגי: מה אני בא לומר?

יעקב מרגי: יש פה צורך אמיתי.

יעקב מרגי: קודם כל, די.

יעקב מרגי: שילוב, שילוב, חד משמעי.

יעקב מרגי: על כל היוצא מכך.

יעקב מרגי: בכל מה שזה מתבטא, שילוב, הסתכלות אחידה.

יעקב מרגי: נכון, אנחנו, החברה הישראלית יודעת והממשלה יודעת להעצים ולתת דחיפה במקומות שצריך לתת דחיפה.

יעקב מרגי: צריך - - -

עודד פורר: זה גם לקבל את החלטת הממשלה - - -

יעקב מרגי: זה כבר מהות.

יעקב מרגי: זה הדיון המהותי היום.

יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לבוא ולומר, סליחה, אנחנו לא רוצים שיתנו יותר את אותה עזרה או את אותה תמיכה ליוצאי אתיופיה שנולדו בארץ, לא.

יעקב מרגי: עד שלא נדע ונגיע למסקנה שהם הגיעו לנקודת הזינוק האחידה והשווה, אז מה לעשות, מה לעשות, שהם סוחבים, אפילו עולי מרוקו עוד סוחבים את הכשלים של הממשלה עד היום.

יעקב מרגי: וגם עולים ממדינות אחרות.

יעקב מרגי: לכן, עד שלא נדע שהגיעו לנקודת זינוק שווה בחברה הישראלית, צריך לתת את הדחיפה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לוודא, בשינוי המהותי שכולנו רוצים לעשות, שאכן המערכות שאמורות לעשות יודעות ורוצות לעשות את זה.

יעקב מרגי: שלא לבוא עם תפיסת עולם מסויימת, לפיה "אצלי זה כולם שווים בפני החוק" ובזה הוא מרחיק אותם בקטעים האלה.

יעקב מרגי: צריך לוודא שאכן המל"ג לא כך.

יעקב מרגי: גם משרד הקליטה רוצה לשחרר את זה ממנו, ותשמע, אני מקווה שזו גם עמדת השר.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לסטודנט באוניברסיטה העברית, ג'ג'או בִּימְרוֹ.

<ג'ג'או בימרו: קודם כל רוצה להגיד תודה רבה לכל מי שהגיע לדיון.

יעקב מרגי: מנקודת מבטך אני רוצה שתתייחס לשינוי שאנחנו מבקשים לעשות.

<ג'ג'או בימרו: אנחנו נמצאים לקראת סגירת תכנית החומש - - -

מירב בן ארי: רגע, מה אתה לומד?

<ג'ג'או בימרו: אני סטודנט באוניברסיטה העברית, בפקולטה לחקלאות.

מירב בן ארי: תואר ראשון בחקלאות?

<ג'ג'או בימרו: תואר שני.

<קריאה: כי אתה נדיר, כמו צמח נדיר התואר השני שלך.

<ג'ג'או בימרו: אני בכוונה לא רוצה להגיד - - -

עודד פורר: אתה יליד הארץ, נכון?

<ג'ג'או בימרו: לא.

עודד פורר: לא נולדת בארץ?

<ג'ג'או בימרו: לא נולדתי בארץ.

עודד פורר: בן כמה היית כשעלית?

עודד פורר: סליחה, אם אנחנו כבר בזה.

<ג'ג'או בימרו: ארבע.

יעקב מרגי: חלק 'הארי', אם כבר נגעת בשאלה הזאת אז כ-72% מהסטודנטים הם ילידי אתיופיה.

יעקב מרגי: לא, לא, מיעוטם, 27% הם - - -

עודד פורר: תבין באיזה - - -

יעקב מרגי: לכן לא קלעת, לכן כשאמרת לו "נולדת בארץ" לא קלעת.

עודד פורר: הוא עלה בגיל ארבע, אתה מבין?

<ג'ג'או בימרו: ואתה שואל את עצמך למה אין ילידי הארץ, אז זה כנראה בגלל - - -

יעקב מרגי: גם בדיון כזה נכחתי.

<ג'ג'או בימרו: יש הרבה - - - כאלה לצערי, אז אנחנו לקראת סגירת תכנית חומש של המל"ג ששם הם מגבשים את כל המטרות שלהם בחמש השנים הבאות ואנחנו, כסטודנטים יוצאי אתיופיה ואלה שמועמדים להיות סטודנטים, צריכים להיות חלק מן התכניות של המל"ג, זו המטרה של הועדה הזאת.

<ג'ג'או בימרו: תוך כדי שאנחנו נעשה את המהלך הזה אנחנו צריכים לשים לב שאנחנו לא פוגעים במצב שאנחנו נמצאים בו היום.

<ג'ג'או בימרו: אנחנו, יוצאי אתיופיה, לא כולם, כן?

<ג'ג'או בימרו: לא כולם זכאים לשכר לימוד כמו שטוענים, יש כאלה שנופלים בין הכיסאות, יש אלה שההורים שלהם - - -

יעקב מרגי: למה?

<ג'ג'או בימרו: כי יש קריטריונים, אתה צריך להיות יליד משנת 80' והלאה, אתה צריך עד גיל 28 לתואר ראשון, עד גיל 40 לתואר שני, יש לך פרק זמן בין תואר ראשון לשני, יש הרבה קריטריונים נוקשים, שהרבה נופלים ולא מקבלים את הסיוע הזה, אז להגיד שכל האתיופים זכאים לשכר לימוד מלא זה לא אמת, זה פשוט לא נכון.

יעקב מרגי: תודה על התיקון.

<ג'ג'או בימרו: אז שוב - - -

מירב בן ארי: מי קבע את הקריטריונים?

עודד פורר: חשוב לציין שהקריטריונים האלה הם - - - גם מבחינת הגיל, שבו הוא יכול לגשת, גיל הרבה יותר מבוגר - - -

אברהם נגוסה: לגבי מי שעלה, שההורים שלו עלו עד 1980, הוא אמר את זה.

<ג'ג'או בימרו: אז שוב, כמו שאמרתי, אנחנו צריכים להיות בתכנית החומש הקרובה, זאת הנקודה.

<ג'ג'או בימרו: רגע, רגע - - -

יעקב מרגי: רגע, תנו לו.

יעקב מרגי: בוא, בוא, אני אעזור לך.

יעקב מרגי: אם הבנתי אותך, אתה אומר, אם הולכים לשנות אז זה חייב להופיע בתכנית החומש.

<ג'ג'או בימרו: זה חייב להיות בתכנית החומש, ברור.

<ג'ג'או בימרו: המל"ג עובדים לפי תכנית החומש שנקבעת עכשיו.

<ג'ג'או בימרו: הדיון הזה מתקיים - - -

יעקב מרגי: כשהם רוצים הם יודעים לענות - - -

<ג'ג'או בימרו: זו הדרך ולהיכנס לתכנית המל"ג כבר עכשיו ולא אחרי שסוגרים אותה ואז איכשהו - - - או משהו כזה.

<ג'ג'או בימרו: בגלל זה הדיון הזה מאוד מאוד חשוב ומאוד קריטי, מבחינת הזמן.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאני והיושב ראש היינו בפגישה במל"ג עם יפה זילברשץ והעלינו את העניין הזה של האוכלוסייה של צעירים יוצאי אתיופיה, דיברנו על קידום יוצאי אתיופיה והעלינו את זה והובטח לנו שכחלק מתכנית החומש זה גם ייכנס.

מירב בן ארי: תדע שאנחנו שמנו את זה ב-front בלי קשר לוועדה, כי עשינו את זה בחודש האחרון.

יעקב מרגי: בוא אני אומר לך, זה אינטרס - - -

מירב בן ארי: אינטרס.

יעקב מרגי: יש דיון ציבורי, אני אתן לך, כך גם תקח אויר.

יעקב מרגי: יש דיון ציבורי עכשיו – והזכיר את זה חבר הכנסת דב חנין, המל"ג, ההתפטרות, שתבינו טוב טוב, זה לא בוואקום, יש ירידה במספר הסטודנטים ואתה יודע מה, יש מדע מדויק, לא צריך אפילו לחקור את זה, מה הסיבות, אבל, אף אחד כנראה, זה לא זה, לא אומרים משהו ועושים דברים אחרים, יש שם ריאקציה במל"ג, יש החלטות ממשלה ויש מישהו אחר שחושב אחרת.

יעקב מרגי: יש "בטן" כזו בשנים הבאות בירידה במספר הסטודנטים.

יעקב מרגי: הדרך היחידה ליישר את "הבטן" הזו היא אוכלוסיות שלא נמצאות בהשכלה הגבוהה, שהן חרדים, ערבים ולהגדיל את מספר יוצאי בני העדה, להגדיל את הכמות, אין משהו אחר, כי מה לעשות, בשנתונים של החברה הכללית במדינת ישראל יש את המיצוי.

יעקב מרגי: זה שאנחנו בכלל החברה מגיעים 50% לאקדמיה זה רק אומר לכם, עם החרדים והערבים, זאת אומרת, שאנחנו נמצאים שם עם שבעים ומשהו או שמונים אחוז.

יעקב מרגי: הדרך היחידה למלא את "הבטן" הזו בגרף, היא רק עם האוכלוסיות האלה, זה אינטרס של המל"ג אבל, היה במל"ג מישהו שלא חשב ככה.

יעקב מרגי: בשנתיים האלה של הוואקום הזה, הלכו והעמיסו רגולציה קשוחה והקפידו, הוסיפו מבחני אנגלית והוסיפו מבחנים והגביהו את הרף לקבלה, כי חשבו שהגענו למיצוי.

יעקב מרגי: מה פתאום שבמועדון הזה יהיו כולם, במועדון הזה לא כולם צריכים להיות.

יעקב מרגי: סליחה שהפרעתי לך.

<ג'ג'או בימרו: כמו שאמרתי - - -

יעקב מרגי: אני בדרך כלל חושב בקול.

עודד פורר: גם בלימודי ליבה צריך לעשות את זה.

<ג'ג'או בימרו: נכון.

<ג'ג'או בימרו: כמו שאמרתי קודם, המהלך הזה הוא הכרחי, הוא צריך לקרות אבל, הנקודה החשובה שצריך לשים לב אליה היא, כמו שאמרתי, שהתנאים של הסטודנטים לא ייפגעו כתוצאה מהמהלך הזה.

יעקב מרגי: הבהרת, אמרת ואמרנו, תודה.

יעקב מרגי: גלעד ארדיטי.

יעקב מרגי: יו"ר התאחדות הסטודנטים, מה אתה תורם לנו לדיון?

<גלעד ארדיטי: אני אהיה מאוד קצר וממוקד.

<גלעד ארדיטי: נאמר פה, וזה ברור, יש פחות מדי סטודנטים יוצאי אתיופיה, יותר מדי אנשים שנושרים, הומוגניות גדולה מדי בלימודים ופחות מדי הטרוגניות, גם במקום בו לומדים וגם מה לומדים וגם כמות לא מספיק גדולה בתארים המתקדמים, ומוצג פה בדיון ש"האויב של הטוב מאוד זה המצוין".

<גלעד ארדיטי: מדברים פה על איך אנחנו יוצרים תהליך אחד שבסופו כל הכסף יעבור ממשרד הקליטה והכול יהיה מאוד מדויק, אבל, מהיכרותי המועטה עם המיגזר הציבורי, תהליך כזה, אנחנו מדברים על שלש, ארבע, חמש שנים - - -

<קריאה: מה פתאום?

<גלעד ארדיטי: אני אומר לך, מהיכרותי הצנועה עם הדברים, של דברים שנתקעים - - -

יעקב מרגי: לא, תן לי רגע, יש החלטת ממשלה על המכינות הקדם-אקדמיות, אתה יודע כמה שנים זה לקח?

יעקב מרגי: מה שלש שנים?

<גלעד ארדיטי: אתה אומר חמש שנים במינימום.

יעקב מרגי: במינימום.

<קריאה: הכסף בדרך ייעלם.

<גלעד ארדיטי: לכן אני חושב שהדבר הנכון הוא – ואני חושב שזה גם הדבר הנכון שהוועדה צריכה לעשות, זה להגיד שהכסף שיושב במשרד הקליטה יישאר כדי לתת את התמיכה הבסיסית של מלגות ושל דמי קיום, ובעצם להכניס רק את הסטודנט לתוך המערכת, כשהמל"ג תייצר, בתוך התכנית הרב שנתית הקרובה, תכנית עם יעדים מדידים, שברור איך היא לוקחת את האחריות האמיתית על מה שקורה בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה, על איך היא דואגת שפחות סטודנטים ינשרו, על איך היא דואגת ליצור הטרוגניות, על איך היא דואגת להעלות את מספר הסטודנטים, ועם הזמן כשהדבר הזה יעבוד אז יהיה הרבה יותר קל ואני חושב שיהיה גם בתוך העדה עצמה, הרבה יותר בטחון במל"ג להעביר את הכסף ממשרד הקליטה.

<גלעד ארדיטי: צריך לראות את זה כתהליך מדורג ואני חושב שהדבר החשוב הוא באמת, ואני מחזק פה את מה שג'ג'או אמר, הדבר החשוב הוא: יש לכם תכנית רב שנתית אז שזה יהיה בפנים עם יעדים מדידים ברורים, וזה מבחינתנו הדבר שהוא מעל הכול כדי להגיע למטרה הזאת.

יעקב מרגי: אתה יודע שהמל"ג יודע לעשות את זה אם הוא רוצה?

<גלעד ארדיטי: אני אמרתי ואני אומר עוד פעם, אני מכיר את החסמים שיהיו בדרך.

יעקב מרגי: דוגמה, יש אוכלוסייה בחברה הישראלית שהתנאי היחיד לקבלת המלגה זה שהוא שייך לאותו מיגזר, המיגזר הבדואי, וזה הצליח, אני לא נגד זה, זה טוב, זה הצליח, תראה את הכמות.

<קריאה: לא כולם מקבלים.

יעקב מרגי: בסדר - - -

<אורנן פודם: מבחן סוציואקונומי.

יעקב מרגי: תקשיב, הוא צריך לעבור את המבחנים אבל, הקריטריון היחיד, יש סעיף בתקציב שהקריטריון היחיד זה שהוא בן המיגזר הבדואי, אז יש את זה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לדעת, היעד הוא נקודת זינוק שווה.

יעקב מרגי: זה אינטרס של החברה, לא אינטרס של בני העדה, זה אינטרס שלנו.

יעקב מרגי: אנחנו בחוסר של מקצועות רבים, חוסר של אקדמאים, 50% מגיעים להשכלה הגבוהה בחברה הישראלית, זה נתון נמוך.

יעקב מרגי: לצערי הרב, אל תתפלאו, במל"ג היה מי שאמר לי: הגענו למיצוי.

יעקב מרגי: כן, כן, אמר לי את זה.

יעקב מרגי: הוא מתחרט שהוא אמר את זה, הוא התחרט שהוא אמר לי.

יעקב מרגי: אלדד פוסטן, בקצרה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

<אלדד פוסטן: אלדד פוסטן, אני יו"ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.

<אלדד פוסטן: אני חושב שיש איזשהו פער בין הצד הזה של השולחן לצד הזה של השולחן, זה נראה - - -

יעקב מרגי: השולחן עגול – איזה צד?

<אלדד פוסטן: בחצי.

<אלדד פוסטן: כמו תפוח שחותכים אותו לחצי, עדיין זה חצי ואני חושב שהפער הוא בכך שאנחנו מדברים על 'גם וגם' לפחות בתקופת הביניים ואילו אתם מדברים על מעבר טוטלי - - -

יעקב מרגי: אנחנו לומדים, אנחנו לא מדברים.

<אלדד פוסטן: חלק מן הלמידה שגם אנחנו עשינו בחודשים האחרונים - - -

עודד פורר: אלדד, העניין הוא שאין אפילו תקופת מעבר, אפילו לא התחיל תהליך.

<אלדד פוסטן: אני מסכים, אני מסכים ואנחנו אפילו אומרים - - -

עודד פורר: ברור שהתהליך הזה לא קורה ביום אחד.

יעקב מרגי: השאלה אם צריך לקרות.

<אלדד פוסטן: חד משמעית צריך לקרות ואני חושב שעצם זה שהיום מינהל התלמידים נותן את המלגות זה בעצם מביא את הסטודנטים להר נבו, הם מסתכלים על הארץ אבל הם בעצם נושרים ישר אחרי שהם יורדים מן ההר וחד משמעית, צריך להיות פה תהליך הדרגתי שאומר 'גם וגם', גם טיפול של המל"ג בתכניות, במחקר ובכל מה שהמל"ג יודע לעשות בצורה מצויינת וגם תיקצוב מטעם משרד הקליטה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: פנטהון אספה.

<פנטהון אספה-דוויט: פנטהון אספה דוויט, אני מנכ"ל עמותת "טבקה" ויושב ראש - - -

אלעזר שטרן: שניה רגע, יכול לענות על מה שנאמר פה קודם על הרגולציה?

יעקב מרגי: לא הבנתי את השאלה.

אלעזר שטרן: זה מייתר את הרגולציה.

מירב בן ארי: מה מייתר?

אלעזר שטרן: שמשרד הקליטה יעביר את התקציבים לסטודנטים שאחראיים על הכול.

יעקב מרגי: אין ניטור של הרגולציה.

יעקב מרגי: המל"ג הוא רגולטור, הוא בעצמו גם רגולטור.

עודד פורר: משרד הקליטה מוכן להעביר, המל"ג לא מוכן לקבל.

עודד פורר: יש לך בעיה.

יעקב מרגי: אני לא מבין את השאלה, אלעזר, תחדד.

אלעזר שטרן: הרי קודם, מה היה החשש - - -

יעקב מרגי: החשש - - -

אלעזר שטרן: שאם יעבור התקציב, אם יעבור התקציב למל"ג אז זה יטבע בתוך כל התקציבים שיש - - -

יעקב מרגי: לא, תפיסת העולם שלהם שונה מתפיסת העולם של משרד הקליטה.

עודד פורר: המל"ג אומר:

עודד פורר: אני בכלל לא מוכן לקבל את התקציבים כי אני לא הולך לתת להם.

עודד פורר: לא יכול להעביר להם.

עודד פורר: זה מה שהמל"ג אומר.

עודד פורר: זו הבעיה.

אברהם נגוסה: הוא אומר:

אברהם נגוסה: אני לא רוצה לעשות אפליה בין אזרחים.

יעקב מרגי: אל תדברו בשמם, הם ידברו.

אלעזר שטרן: אני מבין - - -

יעקב מרגי: אז מה השאלה שלך עם רגולציה?

יעקב מרגי: לא הבנתי.

אלעזר שטרן: האם להעביר כסף למל"ג לא סותר את הסוגיה של האפליה בגלל, שהוא - - - קיבלתם במיוחד לאוכלוסיה זו.

יעקב מרגי: זה לא סותר.

אלעזר שטרן: אז זה מה שאמרתי, נו.

עודד פורר: אין בעיה של אפליה.

אלעזר שטרן: אבל חבר הכנסת נגוסה דיבר על השאלה שאם זה עובר לשם אז זה יטמע בין השאר בגלל שיגידו: יש לי ערבים ויש לי חרדים - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מהם תהליכי הטמעה?

יעקב מרגי: רגע, אברהם, אני אענה לו, אתה יודע מה זה תהליך הטמעה?

יעקב מרגי: בשנה הראשונה הם עוד יזכרו איך נראה משרד הקליטה, בשנה השנייה קהות, בשלישית קהות חושים ואתה נכנס עם זה, זה החשש, החשש הוא שבתכנית מסויימת, בשלב מסוים המל"ג יסתכל על כל ה'מַטְרְיה', בהסתכלות אחת ויחידה, אז נאבד את הקטע של העדה האתיופית.

יעקב מרגי: זה הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו לומדים, בואו, רבותי, זו מהות הדיון.

יעקב מרגי: בבקשה, הפסקנו אותך.

<פנטהון אספה-דוויט: אדוני היושב ראש, יש תמימות דעים פה בעניין של תכנית אקדמית, שזה צריך להיות מטופל על ידי המל"ג כמו עם שאר הסטודנטים במדינת ישראל - - -

יעקב מרגי: גם אם תרצה שזה יהיה אחרת לא נוכל, כי יש תכנית אקדמית למל"ג.

<פנטהון אספה-דוויט: לגבי ענין המימון צריך לשקול את זה בכובד ראש ואפילו להיות זהירים מאוד, לפני שנוגעים בעניין הזה.

יעקב מרגי: אתה גם חושש מן החשש שדיברנו עליו.

<פנטהון אספה-דויט: אנחנו מזכירים תכניות, אפילו בתכנית החדשה שמדוברת, כבר עכשיו, בשם השילוב של יוצאי אתיופיה, ישנם ילדים יוצאי אתיופיה שמונעים מהם להשתתף בתכניות, כי מסתכלים על תכנית חדשה משלבת וההטבות, אין מה לעשות, אני גם בוגר מינהל הסטודנטים, בוגר טכניון, ואלמלא הסיוע הזה המיוחד לא הייתי מגיע בכלל לשם ולא הייתי מסיים.

<פנטהון אספה-דויט: אם אנחנו מדברים עכשיו על מיעוט מספרי של יוצאי אתיופיה באוניברסיטאות ובמכללות, אז כשהולכים ומעבירים את הכל למל"ג, המל"ג יעבור לביורוקרטיה מסובכת, כל אחד יצטרך לעבור שלבים בהגשת בקשות, למי יהיה את הכוח הזה ללכת לשם?

<פנטהון אספה-דויט: ההטבה המפליגה לא כולם מקבלים, נכון, אבל כרגע המצב הוא כזה, כל יוצא אתיופיה מקבל מימון בהגדרות כמו שג'ג'או ציין, ואפשר להרחיב את זה כמובן אבל, לגעת בזה זה לפגוע אנושות בסיכויים הקטנים שיש.

<פנטהון אספה-דויט: אם אנחנו נגיע לזה, המספרים ילכו וירדו.

<פנטהון אספה-דויט: אין לשום יוצא אתיופיה, אפילו אני, בתור אחד שעובד, לא יכול את ארבעת ילדיי לשלוח ולממן להם לימודים להשכלה גבוהה, אין מה לעשות, זה המצב, זה המצב.

<פנטהון אספה-דויט: ולכן, אסור לנו לגעת בנושא המימון ואם זה ייעשה אז זה צריך להיות מעוגן בחקיקה, כמו שחבר הכנסת אברהם נגוסה ציין, או שצריך להשאיר את המימון במקום, זה לא סותר, זה לא סותר, זה קדוש שאי אפשר לגעת בו, המקל אנחנו נמצא גם לו - - - תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זיוה מקונן.

<קריאה: נשמע את המל"ג.

מירב בן ארי: כן, כי אני חייבת ללכת - - -

יעקב מרגי: לא רוצה שתלכי כי אם אני אתן למל"ג לדבר - - -

<קריאה: אתה מחזיק אותנו פה.

מירב בן ארי: אז בואו נשמע את המל"ג.

יעקב מרגי: האנשים באו כדי לשמוע ואחר כך נשמע התייחסויות של משרדי הממשלה.

יעקב מרגי: זה הכי נכון.

יעקב מרגי: שומעים ושומעים קודם.

יעקב מרגי: אני לא יודע, אם הייתם מדברים בהתחלה, מה הייתם חוטפים פה, חכו, תשמעו, הכי טוב.

יעקב מרגי: ואני מקדם בברכה את התלמידים שבאו כאורחים לוועדה פה, יושבים ושומעים, חווים את התהליך הדמוקרטי בכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

<זיוה מקונן דגו: אדוני היושב ראש, אנחנו נפגשנו לפני כשנה עם המל"ג עם השאלה למה לא ניתן להכיר והתשובה שקיבלנו ממנכ"ל המל"ג היא, שמשרד הקליטה לא מוכן להעביר והם לא יכולים לקחת בכוח ממשרד הקליטה למל"ג.

<זיוה מקונן דגו: והמאבק הזה של זריקת האחריות בין משרד הקליטה לבין המל"ג הוא תמוה בעיניי, כי אחד אומר: לא נותנים לי, אני לא אקח בכוח והמשרד האחר אומר - - -

יעקב מרגי: בואי נאמר, זיוה, בכוונה אני מחדד, סליחה, אני מחדד.

יעקב מרגי: עוד לא שמענו את המל"ג, לו יצוין שעכשיו משרד הקליטה מוכן לשחרר והמל"ג מוכן לקלוט, בעינייך, מה דעתך?

יעקב מרגי: האם זה נכון?

יעקב מרגי: האם זה טוב שיהיה?

יעקב מרגי: את לא חוששת ממה שנאמר?

<זיוה מקונן דגו: לא, לא.

<זיוה מקונן דגו: זו אחריות של המועצה להשכלה גבוהה לדאוג גם להשכלתם של סטודנטים יוצאי אתיופיה, זו האחריות שלהם.

יעקב מרגי: אז היא תאמר לך, רגע, רגע, זיוה, אני בכוונה רוצה לעשות את הדיון תכליתי בסוף, לא לשחרר קיטור.

יעקב מרגי: תבוא אלייך המל"ג, תאמר לך, את אמרת: אחריותה לדאוג להשכלה אז היא תבוא: אני דואגת, אני דואגת ליוצאי אתיופיה, כמו שאני דואגת ליוצאי עירק ותוניס והחשש הוא, כמו שאמרתי לך, שבשנה הראשונה, עדיין החמימות של ההעברה של התקציב תהיה אבל, בחומש הבא כבר אתם תיעלמו, תיכנסו, ועוד לא הבאנו –סליחה שאני אומר בפטרונות, כמדינה, לא כיעקב מרגי, לא הבאנו את בני העדה האתיופית לנקודת הזינוק המיוחלת שכולנו רוצים להגיע אליה.

<זיוה מקונן דגו: אני מסכימה, אדוני.

<זיוה מקונן דגו: משרד הקליטה מטפל ביוצאי אתיופיה מאז תחילת העלייה שלנו בסוף שנות התשעים עד היום, ברוך השם, ב-2016 משרד הקליטה מעביר את הסמכויות שלו לכל משרד ומשרד, כולל משרד החינוך וגם למל"ג.

<זיוה מקונן דגו: אם הייתה הוראת שעה ותקנה במשרד הקליטה שאומרת: ליוצאי אתיופיה ולאוכלוסייה הבוכרית נותנים מלגות מלאות, לא משנה מתי נולדו, אז אני מצפה שההוראה הזאת תעבור גם למל"ג והמל"ג ימלא אותה.

<זיוה מקונן דגו: אני רוצה לתת נתונים לגבי האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה שלא נטעה, יוצאי אתיופיה, אחוז העובדים של יוצאי אתיופיה, הוא כמו כלל האוכלוסייה ואפילו קצת יותר.

<זיוה מקונן דגו: אנשים עובדים אבל אנשים עובדים עניים.

<זיוה מקונן דגו: השכר של יוצאי אתיופיה הוא נמוך ב-40% מהשכר הממוצע של כלל האוכלוסייה.

<זיוה מקונן דגו: ב-40% הנמוכים האלה אנחנו לא מצפים שהאנשים האלה ישלחו את הילדים שלהם לאקדמיה.

<זיוה מקונן דגו: ברור לנו שצריך להעביר את כל המענק המלא למל"ג והמל"ג צריך לנהל אותו.

<זיוה מקונן דגו: הבעיה שלנו היא המעקב, אותו טיפול שהמל"ג יודע לעשות אותו והמעקב, שמשרד הקליטה לא מסוגל לעשות אותו.

<זיוה מקונן דגו: זה הסיפור והמטרה בסופו של דבר היא להגדיל את מספר הסטודנטים יוצאי אתיופיה באקדמיה.

יעקב מרגי: תודה.

<זיוה מקונן דגו: כשאנחנו רואים את הנתונים, הנתונים האלה שנתתם, הם מאוד מאוד מטרידים, ש-72% הם ילידי אתיופיה ו- 27% בלבד הם ילידי הארץ באקדמיה.

<זיוה מקונן דגו: זה נתון מדאיג ביותר כי זה אומר - - -

יעקב מרגי: צריך גם חתכי גילאים, זה לא בהכרח - - -

<זיוה מקונן דגו: לא משנה אבל אם אנחנו מדברים על כך שקרוב לשמונים אחוז במערכת החינוך הם ילידי הארץ ואם אנחנו מדברים על שבעים אחוז בצבא שהם ילידי הארץ, אז אנחנו מאמינים שגם 50% או 60% באקדמיה יהיו ילידי הארץ.

<זיוה מקונן דגו: יש פה משהו רקוב במערכת החינוך שלא נתן לתלמידים האלה להגיע לאקדמיה.

<זיוה מקונן דגו: וזה דיון חשוב יותר - - -

יעקב מרגי: ואלה דברים גם לוועדה.

יעקב מרגי: אין ספק, אין ספק, אנחנו לפחות לפי הנתונים שהוצגו, חובה עלינו, לפחות לגדול, הלוואי, אנחנו מקדשים - - - לפי חלקם באוכלוסייה, המושג הזה, הלוואי ונעבור.

<זיוה מקונן דגו: שנגיע קודם כל לזה ואחר כך - - -

יעקב מרגי: אז אנחנו חסר לנו שליש, לפחות שליש, קצת יותר משליש.

<זיוה מקונן דגו: עוד נקודה אדוני יושב הראש - - -

יעקב מרגי: אחרונה.

<זיוה מקונן דגו: נקודה חשובה, בנושא של המעבר, כי אם שני המשרדים יצטרכו להתעסק, משרד אחד מעביר כסף ומשרד אחר כאילו לוקח אחריות אז אף אחד לא יקח אחריות.

<זיוה מקונן דגו: צריך להיות באחריות של המל"ג, כל האחריות של המל"ג - - -

יעקב מרגי: זיוה, זיוה בנקודה אחת הצלחת להטות את הכף כי אני באמת חושש, כי אני מכיר איך משרדי הממשלה עובדים והחשש קיים אבל, אמרת נתון אחד צודק, המל"ג יודעת לעקוב, יודעת לנתח נתונים, היא עושה את זה, היא בוחנת את עצמה, יש לי בעיה עם תפיסת העולם של המל"ג, אני מקווה שהדברים הולכים - - -

<זיוה מקונן דגו: עולי אתיופיה - - -

אברהם נגוסה: אני - - -

יעקב מרגי: רגע, אברהם, רגע, אני אתן לך סיבוב שני.

יעקב מרגי: צגה מלקו ואחר כך חבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

יעקב מרגי: אחר כך אנחנו עוברים למשרדי הממשלה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<צגה מלקו: קודם כל אני מברכת על זה, אני בוגרת מינהל הסטודנטים תואר ראשון, בזמני תואר שני לא היה, היום יש תואר שני, בזמני, רק תואר ראשון, ולתואר שני קיבלתי סיוע מארגונים של ישראלים ותיקים שהקימו את קרן - - - קיבלתי מילגה, למדתי שם ובעזרתם תואר שני, היום אני בהתנדבות יו"ר הקרן, הקרן חילקה במשך עשרים שנה קרוב ל-4,000 מלגות.

<צגה מלקו: אני הגעתי לפה משתי סיבות, האחת בתור בוגרת והשנייה שאני אימא לסטודנט לרפואה.

<צגה מלקו: הבן שלי לומד רפואה שנה ד' - - -

יעקב מרגי: אם מותר לשאול איפה?

<צגה מלקו: באוניברסיטה העברית במסגרת של עתודה צבאית, "צמרת".

יעקב מרגי: תדעי לך שאם הוא היה הולך לבן גוריון למרות הכישורים והיכולות שהוא מוכיח, ספק אם הוא היה מתקבל בשיטה שהם מקבלים.

<צגה מלקו: למזלי היום "צמרת" זה רק באוניברסיטה העברית, אין עתודה בבן גוריון או בטכניון ובשום מקום אז הוא שנה ד', שכר לימוד הוא מקבל מהצבא, מעונות סטודנטים מהצבא, בוא נגיד, חבל שחבר הכנסת אלעזר כבר הלך, זו תכנית מצויינת, אבל, אני באתי לפה לא רק לספר על הבן שלי, כי בקרב הקהילה, אם אין סיוע, אף אחד לא ילמד.

<צגה מלקו: אני אגיד לכם, יש אנשים אומרים: אנחנו שלושים שנה, אנחנו כמו כולם, אנחנו יכולים להיות כמו - - - וכל זה, אני אגיד לכם באחריות שלמה, אני עובדת, יש לי שכר בסדר, אני משקיעה אבל רוב הקהילה לא יכולה לעמוד בזה, רוב הקהילה אומר:

<צגה מלקו: אנחנו כמו כולם ומי שחושב כך אז יש לו טעות.

<צגה מלקו: לאחרונה מחריד אותי, הפחד שלי, מרוב שאומרים: אנחנו שלושים שנה, הרי שנים אמרו את זה אבל השנים האלה, מה הן הניבו, איפה הגענו, איפה הנערים, תשמעו, לבוא לאוניברסיטה זה שלב אחרון כמעט, הדברים מתחילים מההתחלה, האם הבן שלי בא לבית ספר לרפואה סתם?

<צגה מלקו: האם הוא פתאום צץ בגיל שמונה עשרה?

<צגה מלקו: לא, זה מתחיל מהתחלה, בשכונה שגרים, הכְוונה, איזה בית ספר מקבלים, ההורים איזה סיוע קיבלו והכל מורכב.

<צגה מלקו: לכן, אני באה ואומרת, היום, אנו כמו כולם, שלושים שנה, שלושים וחמש שנה, השנים עברו, לא נספור את השנים, מה הצרכים של הקהילה, מה שאני רואה היום, בגלל שאומרים שמי שכבר שלושים וחמש שנה בארץ לא יקבל סיוע כי הוא ותיק, התחילו הדברים האלה לחלחל ולפגוע.

<צגה מלקו: אני יש לי שני ילדים אז אני יכולה לעמוד בזה אבל, רוב הקהילה לא ברמה שלי, רובנו בוגרי מינהל הסטודנטים אבל, הדורות הבאים, הילדים שגדלים, אם לא יהיה סיוע אז לא נעמוד בזה.

<צגה מלקו: לכן, אני באה ואומרת, אם אנחנו - - - מה שנותן, יש לי ביקורת אפילו על זה, בתקופתי, מה שנתנו דמי כיס, עד היום לא העלו את זה, הסכום הזה נשאר 600 שקל למשך תשעה חודשים, בשנה 5,400 שקל, לא מספיק.

<צגה מלקו: תקשיבו, אני כל הזמן חושבת על זה, הבן שלי לומד, אבל מי משלם לו שכר לימוד?

<צגה מלקו: מעונות הצבא משלם לו אבל אני צריכה לקנות לו אוכל, כל יום אני צריכה למלא את המקרר שלו, אבל מי שאין לו את שכר הלימוד וגם את זה אז הוא לא יכול, ואני עובדת, יש לי משכורת מסודרת אז לכן, אני אומרת לכם, שלא נפספס, ואנחנו אומרים שמינהל הסטודנטים, אין לנו שום ביקורת עם אף גוף, אנחנו רואים את זה, מי שיקח אחריות, אם המל"ג רוצה לתת אפילו, אתם יודעים, מאה שקל יותר מן הסיוע של מינהל הסטודנטים – אני קונה את זה אבל אחרת, מה יצא עכשיו, כי כל מה שאני שומעת זה שאנשים יפלו בין הכיסאות, אנשים לא יבואו ללמוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: העברת את העניין.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פרופ' מנואל טרכטנברג, שגם הוא יש לו מה לומר "קצת".

יעקב מרגי: היה לנו קצת ממשרד הקליטה, עכשיו קצת מן המל"ג-ות"ת.

יעקב מרגי: אתה בוגר מינהל הסטודנטים?

מנואל טרכטנברג: אני בוגר מינהל הסטודנטים.

<צגה מלקו: אתה?

מנואל טרכטנברג: בטח.

יעקב מרגי: טוב, אתה לא יכול להיפטר מהר מהמבטא.

מנואל טרכטנברג: היושב ראש, אני ממש מברך על קיום הדיון הזה, הוא חשוב מאוד, אנחנו מבינים שרכישת ההשכלה על ידי כל קבוצה באוכלוסייה במדינת ישראל ובפרט הקבוצות היותר חדשות בתוך החברה הישראלית, רכישת השכלה זו הדרך הסלולה שעוברת גם לפני הקהילה האתיופית להגיע להישגים מרשימים.

מנואל טרכטנברג: תראו, המטרה צריכה להיות לא רק להשוות מספרים, ואתה אמרת את זה, המטרה צריכה להיות למצות את הפוטנציאל האדיר הטמון בקהילה הזאת.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יעקב מרגי: חידדת את זה.

מנואל טרכטנברג: גם מספרית, גם מה לומדים, גם מידת ההצלחה שלהם בלימודים, גם ללמוד לתארים גבוהים כלומר, זה לא רק שאם נגיע לאותו אחוז מהאוכלוסייה אז נגיד: עשינו את שלנו.

מנואל טרכטנברג: השאלה היא מה הדרך הנכונה לעשות את זה ולכאורה, יש שתי אלטרנטיבות, או שמשרד הקליטה ימשיך לממן עם כל מה שכרוך בכך, שיש גם אלמנט חיובי ויש גם אלמנט של תיוג ושאתה עדיין נחשב לעולה במקום - - - או שמא, לאחד כוחות ועל זה אני רוצה להגיד כך.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, בוא נבין, החברה הישראלית מורכבת מהרבה קבוצות.

מנואל טרכטנברג: המל"ג והות"ת מטפלות כיום בצורה דיפרנציאלית, ממוקדת, ארוכת טווח בעוד שתי קבוצות, ואני לא משווה –החרדים והערבים ואפילו בתוך זה יש דיפרנציאל.

מנואל טרכטנברג: התקציבים המיועדים לחרדים במלגות ייחודיות, בתכניות העשרה, במכינות מיוחדות, באוסף מאוד עשיר של אמצעים, הם משוריינים למטרה האת והות"ת אין לו סמכות להזיז שקל משם למטרה אחרת לטווח ארוך.

יעקב מרגי: לו יצויין שמשרד הקליטה והממשלה מוכנים להעביר אז האם המל"ג קולט את זה?

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: אני תיכף אגיד.

מנואל טרכטנברג: לגבי המעורבים כאן, שש שנים שזה עובד - - -

יעקב מרגי: זה הצליח, זה הצליח.

מנואל טרכטנברג: זה מצליח.

מנואל טרכטנברג: - - - שאין סמכות כי זה נחתם מול הממשלה ומול האוצר, יש סעיף תקציבי נפרד למטרה הזו ואי אפשר להזיז.

מנואל טרכטנברג: אותו דבר צריך לקרות עם בני העדה האתיופית.

יעקב מרגי: אז בואו נשמע.

מנואל טרכטנברג: סעיף תקציבי בתוך הות"ת שמיועד רק למטרה הזאת, לא לשנה אחת ולא לשנתיים, אלא עד אחרי תכנית החומש הבאה שהולכת ומתגבשת ממילא, שיכלול שני אלמנטים מרכזיים, אמרתם את זה, האחד, הוא התמיכה הכלכלית שהיא ייחודית, שהיא לא קשורה לקרן המלגות, כמו שזה כך לגבי החרדים וכמו שזה לגבי הקרן המיוחדת שהקמנו בשביל ערבים, בפעם הראשונה הקמנו קרן רק למטרה הזו, ללימודי הנדסה, לא משנה מה, אז הדברים האלה, יש ניסיון עם זה, חד ערכי צריך להיות, רק למטרה הזו, זה אלמנט אחד.

מנואל טרכטנברג: האלמנט השני הוא כל התכניות האחרות שצריך לפתח אותן כי הן לא קיימות כרגע ברמה הלאומית.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: כי אין 'בעל הבית'.

מנואל טרכטנברג: ברגע שהמל"ג והות"ת ייקחו בעלות וסמכות על הדבר הזה אז צריך לפתח כמו שפיתחנו, ואתה מכיר את זה היטב היושב ראש, בשביל החרדים ובשביל הערבים, זה לא מספיק אבל זה בדרך אז אני אומר, זו הדרך לשם צריך לשאוף, זה אפשרי, יש ניסיון, יש דרך, והחששות, אנחנו דיברנו על הדברים האלה ואני מעריך את כמה שאתה עובד על זה, ג'ג'או, כל הכבוד לך, אתה והחברים שלך, אבל באמת, אתה שמת את זה ואתה מתעקש בצדק, החששות שלכם מובנים אבל יש עוד דרכים לעשות את זה, מוכחות, מוכחות ולשם צריך ללכת.

יעקב מרגי: תודה, רבותי, עוד לא שמענו את משרדי הממשלה אבל שמנו על השולחן, האם שמתם לב?

יעקב מרגי: גם את היתרונות, גם את החסרונות והחששות ואנחנו רוצים להוביל באמת, כי אין ספק שגוף שיודע לבחון את עצמו, למדוד את עצמו, להתאים תכניות כמו שצריך ולתכלל את הכול, הוא יתאים.

יעקב מרגי: אנחנו באמת חוששים, הנה, אני אמר לכם, כמי שמכיר את המנגנון הממשלתי, שאחרי תהליך ההטמעה הזה, שיתקבל בהתחלה באהבה ואז זה ייעלם ואנחנו לא שם לכן, אני קודם כל רוצה לפתוח עם משרד הקליטה, בואו נשמע, נראה אם "יש לנו חתונה" בכלל.

יעקב מרגי: אתם, עמדתכם, האם להעביר את זה למל"ג?

יעקב מרגי: האם אתם מוכנים לוותר על זה ולהעביר את התקציב הייעודי לטובת העניין?

<יצחק אוחנה: איציק, מנהל אגף בכיר צעירים, משרד העלייה והקליטה.

<יצחק אוחנה: אל"ף, אני גם מברך ומצטרף לכל המתדיינים וחבר הכנסת אברהם נגוסה, גם בוועדה אצלו דנו והתחלנו.

<יצחק אוחנה: אני אהיה קצר ואשתדל להיות תמציתי גם בזמן.

יעקב מרגי: לאור מה ששמענו.

<יצחק אוחנה: אני אגיד שני דברים.

<יצחק אוחנה: בואו נתמקד קודם כל במהות ובתכלית שלדעתי, כל השולחן הזה נסוב סביבה, והיא סוגיה של תכנית הנגשה הוליסטית, מזה אנחנו מתחילים, בואו נגדיר אותה קודם לרף ונקרא לזה - - - של האקדמיה.

<יצחק אוחנה: אחרי זה נשבור את הראש מי מחלק את המלגה ואת דמי הקיום שהם נדבך מאוד מרכזי - - -

יעקב מרגי: אל תברח לשם.

<יצחק אוחנה: לא בורח.

יעקב מרגי: זה דיון נפרד.

<יצחק אוחנה: שניה, אני לא בורח, אדוני, אני לא בורח מזה ולא הולך להיאחז בקרנות המזבח.

יעקב מרגי: זה דיון נפרד.

<יצחק אוחנה: ולא בורח לעיר מקלט.

<יצחק אוחנה: אני אומר, גם עמדת השר ואתם מכירים אותה, ואמר אותה השר, גם הנוכחי וגם הקודם וחבר הכנסת עודד פורר היה המנכל.

<יצחק אוחנה: אנחנו לא נאחזים בשום דבר, רק מה, אנחנו לא רוצים שבהעברת המקל במירוץ השליחים המקל ייפול לנו באמצע.

<יצחק אוחנה: על זה כולם תמימי דעים, גם הייתה פה הסכמה גורפת.

<יצחק אוחנה: משזה קיים, אין שום בעיה.

<יצחק אוחנה: אני לא מדבר על העניין אבל חבר'ה, בואו נלך - - -

יעקב מרגי: בואו נביא אותם לשוקת, אתה אומר.

<יצחק אוחנה: שניה, בדיוק, על הרצף שכולם מדברים עליו, בגרות איכותית וטובה שמנגישה לימודים, מכינות קדם אקדמיות שירדו, חבר'ה, מ- 800,900 ל-300 היום, של משרד החינוך, אני לא שולח פה אצבע מאשימה לאף אחד - - -

עודד פורר: גם לא ראינו את הנתונים, סליחה, של הנשירה.

עודד פורר: של אנשים שמתחילים ללמוד תואר ראשון, לוקחים את המימון ממינהל הסטודנטים ונושרים.

עמר בר-לב: מה זה קשור אם זה ממשרד הקליטה או מהמל"ג?

<קריאה: מה קשור מה?

עמר בר-לב: כל מה שאתה אומר עכשיו.

<יצחק אוחנה: לא קשור, לכן אני מנסה לא לחבר - - -

יעקב מרגי: ידידי, ידידי, אמרת תמיכה, אמרת "אני מאמין" ו"ספק", וזה דיון נפרד, יהיה דיון ונבחן את הנתונים ונדחף, אדרבה, תודה ש"הרמת להנחתה".

יעקב מרגי: עכשיו לעניין שאליו התכנסנו.

יעקב מרגי: תתייחס.

יעקב מרגי: אתה אמרת באמירה שלך, אין מניעה, ברגע שתהיה תכנית העברה מסודרת - - -

<יצחק אוחנה: גם התחלנו הליך מול המל"ג - - -

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: מל"ג.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

יעקב מרגי: שמעת את הדברים.

<אורנן פודם: אורנן פודם, מן המועצה להשכלה גבוהה, אני מסכים עם כל מה שנאמר, אני יכול להגיד היום שבתכנית החומש הבאה, כמו שנעשה עם הערבים והחרדים, היא תכנית הנגשה - - - תכנית החומש בממשלה וכתוצר אבל זה יהיה אחד היעדים המרכזיים בחומש - - -

יעקב מרגי: מה היעדים?

<אורנן פודם: היעד של הנגשת ההשכלה הגבוהה לאוכלוסייה יוצאת אתיופיה, בין אם היא נולדה בארץ ובין אם היא לא נולדה בארץ, זה יהיה אחד היעדים המרכזיים של תכנית החומש הבאה של המועצה להשכלה גבוהה.

<אורנן פודם: כמובן, כמו שחבר הכנסת טרכטנברג אמר, עם סעיף תקציבי נפרד, כסף שיילך ישירות לדבר הזה.

<אורנן פודם: אני מפריד את הנושא של המלגות כי הוא חסם אחד מתוך רבים, התכנית שלנו היא הוליסטית, היא מהכוון בתיכונים, הכוון אחר כך כשהם בקהילה, תארים מתקדמים, הכוונה למקצועות מסויימים, הנושא של המלגות הוא אחד מתוך רבים - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מה חסר לי?

יעקב מרגי: הנחיה שלכם למוסדות האקדמיים.

<אורנן פודם: ודאי שזה יהיה.

יעקב מרגי: לא, אתה לא אמרת את זה.

יעקב מרגי: ויש לכם את זה.

יעקב מרגי: הקטע הזה שכל מוסד יש לו תנאי קבלה - - -

<אורנן פודם: אני אומר, תכנית כמו של הערבים והחרדים, כמו - - -

מירב בן ארי: תכנית חומש היא אמורה, זו תכנית החומש - - -

יעקב מרגי: בוא, בוא, בתכנית לחרדים ולערבים, אני אמנם לא קפצתי מיד אבל אני אומר לכם, תקשיבו טוב טוב, יש פער עצום בין ההצהרה לעשייה.

יעקב מרגי: בתכנית לערבים זה פחות, הפער הוא יותר קטן ולכן, שם מידת ההצלחה היא גבוהה, הנתונים שהוצגו לנו בכל אופן הראו תוצאות יותר טובות מאשר עם החרדים.

יעקב מרגי: מה שקרה בשנתיים האחרונות, הפער בין ההצהרות בקטע של החרדים לעומת מה שעשו המוסדות ומה שעשה המל"ג גם כן, גרם לעצירה מסויימת לכן, כשאתה אומר לי שזה יופיע בתכנית החומש אז במה זה מתבטא?

יעקב מרגי: כשאתה אומר הנגשה – במה זה מתבטא?

יעקב מרגי: זה שתעשה לו מלגות, רגע, זה שתתן לו מלגות, תודה רבה, יש מלגות במקום אחר, לכן אני רוצה שתרד לרזולוציות גבוהות יותר.

<אורנן פודם: התכנית עוד לא מנוסחת לגמרי אבל 'בגדול' זו תכנית של 'לאורך כל הדרך', מן השלב של הכוון בתיכונים, להסביר עד כמה חשובה השכלה גבוהה, אחר כך בקהילה, כשהם משתחררים, הכוון מקצועי דרך תכנית - - - לאיזה מקצוע בדיוק ללכת, כי זה משהו שהוא אפילו יותר חשוב, אחר כך סיוע לימודי, תימרוץ למוסדות, כל המוסדות, כמו שאנחנו עושים במיגזר הערבי, כל מוסד יהיה אחראי למנות איש שהוא שיהיה אחראי - - -

יעקב מרגי: ברגע שאמרת תימרוץ למוסדות, הנחת את דעתי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כמובן זה פרמטר, מה לא?

יעקב מרגי: זה פרמטר חשוב - - -

מנואל טרכטנברג: בלי זה זה לא עובד.

יעקב מרגי: בלי זה זה לא עובד כי המוסדות, כל אחד רוצה לשמור לו על - - -

עמר בר-לב: וגם קביעת קריטריונים ספציפיים.

יעקב מרגי: כן, כן.

עמר בר-לב: אנחנו ראינו את זה גם בצה"ל, שברגע שלוקחים קריטריונים שנקבעו בצה"ל לפני שלושים ארבעים שנה, אז הם לא רלבנטיים ולא בגלל שהאנשים הם פחות טובים אלא שהם פשוט לא רלבנטיים.

יעקב מרגי: אתה אומר לי במלים אחרות, בוא נלך לפרקטיקה, אני רוצה להיות פרקטי, לאחר הדברים האלה, זאת אומרת, אתה אומר לי שזה יופיע בתכנית והכל כפוף, אתה בהסתייגות, זהיר, אומר "אישור תכנית החומש על ידי הממשלה" ואני אומר לך, קצת קשה יהיה לאותה ממשלה לא לאשר כי הם לא יורדים לרזולוציות ומנואל יגיד לך, הוא היה, כשאני הייתי בממשלה הוא היה בצד שמציג, מה שהם יביאו הממשלה תאכל, השאלה היא האוצר, ואני, הערכה שלי, אם לא תטפסו להרים גבוהים מדי אז גם האוצר יאשר את זה, כי לא ראיתי שההשכלה גבוהה עשתה איזה שינוי כזה דרסטי שצריך משאבי ענק והון עתק - - -

עודד פורר: שנים עשר מיליון שקל.

יעקב מרגי: לכן, הערכה שלי, אני יוצא מתוך הנחה שתכנית החומש שלכם תאושר ואני רוצה להיות פרקטי בדיון הזה, זאת אומרת, אם אתה אומר לי שזה כבר יופיע בתכנית החומש אז יופי, ולו יצויין שזה יאושר אז אין מניעה שנדחף את זה שהממשלה תקבל החלטה להעביר את זה אליכם.

<זיוה מקונן דגו: שעומד לפי הקריטריונים, כל הקריטריונים - - -

יעקב מרגי: בוודאי, בוודאי, זיוה, באנו לברך לא לקלל.

<זיוה מקונן דגו: אני שואלת.

יעקב מרגי: טוב שאת שואלת ואני עונה.

יעקב מרגי: את שואלת ואני עונה.

יעקב מרגי: באנו לברך.

יעקב מרגי: אם מישהו חושב שבאנו להוריד איזו הטבה או להוריד משהו - - -

<אורנן פודם: אני רק לא סיימתי.

יעקב מרגי: תסיים בבקשה.

<אורנן פודם: קודם כל, אחד הדברים הוא נושא של הקבלה שעל זה כבר התחלנו בשיתוף ור"ה ומכון פוירשטיין, כפיילוט ואני רוצה לעדכן רגע בנושא הכלכלי, הנושא של המלגות.

<אורנן פודם: כמו שנאמר פה, המועצה להשכלה גבוהה, ההתמחות והיתרון היחסי שלה הם עבודה מול המוסדות.

<אורנן פודם: פחות העברות כסף של חשבונות בנק של כל הסטודנטים, בראיית הסטודנט.

<אורנן פודם: לצורך זה אני, עוד פעם, בסופו של דבר גם המלגות יהיו דרך המועצה להשכלה גבוהה, יכול להיות, אנחנו בדיונים כרגע, אולי לא בשלב ראשון כי אולי בשלב ראשון המלגות יישארו, רק הערכים של המלגות, כמובן שהאחריות היא של המל"ג אבל יכול להיות שבשלב ראשון כדאי להשאיר את - - -

עמר בר-לב: למה, מה ההיגיון?

יעקב מרגי: סליחה, תזכיר לי את השם.

יעקב מרגי: אורנן, תקשיב.

יעקב מרגי: המל"ג יודע גם להתעסק עם מלגות כשהוא רוצה.

יעקב מרגי: תן לי רגע, תן לי.

יעקב מרגי: ואם לא אז אנחנו ניתן לכם סדנה זריזה כי אי אפשר לחלק את זה.

יעקב מרגי: כל המטרה היא בסוף להגיע עם זה לגוף אחד מתכלל שרואה ראייה כוללת את כל המערכת ויודע לבחון גם תפוקות, יודע לעקוב ולתת התאמות.

יעקב מרגי: אם נתחיל להשאיר שיירים פה ושיירים שם אז זה כמו לא עשינו כלום, זה לא יהיה, לא יהיה.

<אורנן פודם: אני רואה גם בתכניות אחרות, גם אצל ערבים, לא כולם, לא כל מי שהוא ערבי מקבל מילגה.

<אורנן פודם: אנחנו לא יוצאים מתוך הנחה שכל מי שהוא אתיופי יש לו חסם כלכלי.

<ג'ג'או בימרו: גם לא כל מי שאתיופי מקבל מלגה.

<ג'ג'או בימרו: אמרתי את זה קודם.

יעקב מרגי: כן, כן, הוא אמר.

<אורנן פודם: היום כן, היום כן.

<קריאה: תמיכה כלכלית - - -

יעקב מרגי: ג'ג'או, למדתי את השם שלך, אני אקרא אותך לסדר, רגע, רגע מה ההתנפלות הזו?

יעקב מרגי: הוא אמר את זה, גם אתה אמרת את זה.

יעקב מרגי: זה לא שונה.

<אורנן פודם: אני חושב שאנחנו מסכימים פה.

<אורנן פודם: הכוונה היא טובה.

<אורנן פודם: ישבנו עם משרד הקליטה, נתייעץ גם עם אנשים מן הקהילה, עם סטודנטים, מקום שיהיה לטובת הפרוייקטים נלך לשם.

<אורנן פודם: אני חושב שמבחינה טכנית, כרגע, הראשונית, אנחנו נשקול את זה וזה יהיה אצלנו.

<אורנן פודם: יכול להיות שמבחינה טכנית כרגע, בשנים הראשונות, לטובת הסטודנטים, שהיום כל מי שהוא מעל גיל 28 בהגדרה הוא יודע שהוא יקבל לימודים לארך כל התואר ואילו אצלנו, זה מבחנים סוציואקונומיים, בגלל הסיבה, כמו בקבוצות אחרות, אנחנו לא חושבים שכל מי שהוא יוצא אתיופיה אז יש לו חסם כלכלי, אנחנו נעשה מבחנים סוציואקונומיים ומי שיצטרך יקבל ובגלל זה אני אומר - - -

<קריאה: זה החשש.

יעקב מרגי: סליחה, סליחה, אתה יודע מי לא משנה את דעתו?

יעקב מרגי: אני לא אגיד, הפרוטוקול לא סובל את המילה הזו.

יעקב מרגי: בוא תקשיב.

יעקב מרגי: כנראה פיספסת משהו.

יעקב מרגי: הדיון פה נסב גם על דיון מהותי, אנחנו רוצים להגיע למצב שבו, החברה בישראל, לא בני העדה האתיופית, החברה בישראל צריכה להבין שגמרנו, אין "בגלל שהוא בן העדה אז הוא עדיין נתמך משרד הקליטה" – לא יהיה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לעבור את זה.

יעקב מרגי: אם אנחנו רוצים שינוי אז עושים שינוי מלא וגם אצלכם שאתם, מה שאתם חושבים, אפשר לשנות את דעתכם, למה, הרי בוא, בוא, הרי למה המל"ג-ות"ת נותנת תמריצים לחברה הערבית ולחברה החרדית, למה, כי יש שם כשל, יש שם כשל אז פה, בחברה, יש לנו גם כשל של הקולט, כשל של המדינה ומה גם שצריך להדביק פערים, אין מה לעשות, צריך להדביק פערים, תדביק פערים מתאימים אבל, אנחנו בני אדם, יודעים להתאים, לא מקבל את האמירה שלך.

<אורנן פודם: אני אומר שזה עוד בהתלבטות - - -

מירב בן ארי: השאלה, רגע, אני חייבת לומר משהו.

יעקב מרגי: רבותי, אתם זוכרים שאמרתי לכם שיש בעיה עם המל"ג בהתחלה?

מירב בן ארי: לא, לא, אבל, עזוב - - -

יעקב מרגי: אז הנה, הנה, יצא להם.

<אורנן פודם: כרגע אמרתי שזה לא - - -

יעקב מרגי: יצא להם.

מירב בן ארי: לא, אני שואלת אותך.

מירב בן ארי: רגע, תגיד - - -

<אורנן פודם: הרגע אמרתי - - -

יעקב מרגי: הוא הביע חשש, ידידי.

<אורנן פודם: איך זה כך אם הרגע אמרתי שזה לא - - -

יעקב מרגי: ברגע שאתה אומר לי "אנחנו - - -

מירב בן ארי: אתה נכנס לדלת פתוחה, מה זה 'פתוחה,' פרוצה, מה התפקיד שלך במל"ג?

מירב בן ארי: רגע, שניה, מה התפקיד שלך?

<אורנן פודם: אני מרכז תחום שנקרא חברה, קהילה ומכינות.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: האם אתה, במל"ג –אני לא אגיד פה מה אני ומרגי חושבים על המל"ג, אני אחסוך את זה מכם, אני שואלת אותך, האם הנושא הזה הוא נושא של העדפה מתקנת?

מירב בן ארי: זה הבסיס.

מירב בן ארי: כי הרי מה אומרת צגה, שהיא יקרה ללבי גם, היא אומרת משהו מאוד פשוט, "אנחנו נמצאים בכזה פער שבסופו של דבר זה לא יעזור שאני עובדת, אני צריכה את הסיוע" ואני שואלת אותך, האם, כמו חרדים, כמו ערבים, לצעירים יוצאי אתיופיה יש העדפה מתקנת?

<אורנן פודם: אז זה מה שאני אומר, תהיה תכנית - - -

מירב בן ארי: תהיה תכנית.

<אורנן פודם: כן.

<אורנן פודם: אני אומר את זה כל הזמן.

<אורנן פודם: תהיה תכנית - - -

מירב בן ארי: עד עכשיו אין תכנית?

<אורנן פודם: עד עכשיו לא.

יעקב מרגי: רגע, רגע, רגע, לא.

מירב בן ארי: הבנתי עכשיו את כל המהות - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע.

מירב בן ארי: עד עכשיו לא היתה שום תכנית.

יעקב מרגי: אורנן, אורנן, עצור, אורנן, אורנן, רגע, אורנן, אני רוצה שגם תעביר את המסרים האלה הלאה.

יעקב מרגי: בוא תקשיב, בוא תקשיב טוב טוב.

יעקב מרגי: נכון שמצב סוציו-אקונומי חלש הוא לא תכלית הכול, בסדר?

יעקב מרגי: סליחה, מירב, את מפסידה משהו, זה לא תכלית הכול ואני אומר לךָ עוד משהו, זה הפוך, מצב סוציואקונומי לא בסף שאתם מדברים עליו, הוא גם לא תכלית הכול ואני אסביר לך למה.

יעקב מרגי: אמר פרופ' מנואל טרכטנברג, חבר הכנסת, אמר דבר חכם, נכון, אנחנו מקדשים – אני אמרתי והוא השיב לי, אנחנו מקדשים את חלקם באוכלוסייה.

יעקב מרגי: זה טוב לסטטיסטיקה אבל אסור לנו לקדש, לטעות ולחסום שם.

יעקב מרגי: הוא אמר, יש פוטנציאל בבני העדה האתיופית וצריך למצות אותו, כאינטרס של חברה, של מדינה, למצות את מלוא הפוטנציאל ולפעמים, כדי למצות את מלוא הפוטנציאל אז לגבי בני העדה האתיופית אגלה לך סוד, גם לגבי החרדים והבדואים, צריך להרים את הדרגה הסוציואקונומית או להעלים אותה גם כן.

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

יעקב מרגי: כי הם לא שם.

יעקב מרגי: מה לעשות, לא כולם "חי הנושא את עצמו", יש כאלה, גם בצבא, נכון?

יעקב מרגי: במסעות עשינו, ישבנו מאחור ודחפנו את אלה שלא יכלו, אתה זוכר?

יעקב מרגי: דחפנו אותם - - -

<קריאה: זה לא קיים - - -

יעקב מרגי: אפילו, רגע, חכו, אתה מאלה שדחפו, אני זוכר שדחפתי, בסדר?

יעקב מרגי: ואפילו לא שאלנו אם הם רואים את הדרך, רק דחפנו אותם, צריך לדחוף וזה הוויכוח הבסיסי שלי עם המל"ג כמעט בכול, סליחה, ואני אומר לך, תעביר את המסר, אנחנו כנראה נלך לקראת, נדחוף בסיכום לקראת זה שזה יעבור למל"ג, ואני אומר לך, רגע, אבל כל עוד אני שומע ממך את ההסתייגות הזאת אז אני בחשש, ואני בחששות האלה שנאמרו.

יעקב מרגי: ואני אומר לך, אנחנו לא שם כדי לדקדק בדקדוק הזה של המצב הסוציואקונומי, אני צריך להעביר אותם, ברגע שנעבור למעל האחוז של חלקם באוכלוסייה ונדע שמיצינו, וזה נכון גם לחרדים ולערבים, ברגע שנגיע לחלקם כשהוא יותר, אני אדרוש ממך להפסיק את ההטבות.

יעקב מרגי: בוא נביא אותם קודם כל לשם, בוא נביא את עצמנו לשם.

<אורנן פודם: אני רוצה רק באמת לסכם.

<אורנן פודם: כל מה שנאמר פה בדיון, אמרתי את אותו הדבר בדיוק.

<אורנן פודם: מדובר פה על להכניס אותם לתכנית הרב שנתית, להיכנס לתכנית הרב שנתית.

<אורנן פודם: - - - פערים מאוד גדולים, אני אומר את כל מה שנאמר פה.

יעקב מרגי: אמרת, אנחנו הצגנו את האמירה שלך, שלנו, התייחסנו, אני מקווה שהבנת אותי.

<אורנן פודם: לא לגמרי.

יעקב מרגי: בסדר, או.

יעקב מרגי: קיי., זו הבעיה, אני מבין למה אתה חלק מהמל"ג.

יעקב מרגי: אולי תחדד לו אתה.

מנואל טרכטנברג: אורנן, כיוון שאנחנו מכירים, אני רוצה להגיד דבר מאוד חד.

מנואל טרכטנברג: הנקודה היא שהקריטריון הסוציו- כלכלי בתכנית החומש הקרובה, לא צריך להופיע בהקשר של יוצאי אתיופיה.

מנואל טרכטנברג: נקודה.

מנואל טרכטנברג: גמרנו את הסיפור.

אברהם נגוסה: אבל איך אתה מעגן את זה?

מנואל טרכטנברג: אין שום בעיה לעשות - - -

אברהם נגוסה: איך אתה - - -

מנואל טרכטנברג: לא חוק, יש - - -

יעקב מרגי: לא, לא, אי אפשר חוק, אברהם.

מנואל טרכטנברג: בתכנית החומש הדבר הזה יהיה כתוב בצורה מפורשת - - -

מירב בן ארי: כן, כן, ואנחנו גם נוודא את זה.

מנואל טרכטנברג: תכנית החומש חותמים מול האוצר - - -

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: אברהם, אני יכול להרגיע אותך, תנוח דעתך, אם זה מופיע בתכנית החומש ויש יעדים בתכנית החומש, אז זה שווה לחוק.

יעקב מרגי: בקטע הזה המל"ג לטוב ולרע, לטוב ולרע, מתקבע.

יעקב מרגי: ברגע שהוא כותב את התכנית הוא מתקבע.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עומר בר לב, אברהם, האם אתה רוצה להוסיף עוד משהו?

אברהם נגוסה: לא.

יעקב מרגי: אז בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב ראש.

עמר בר-לב: סך הכול אני רוצה להצטרף ואמנם הצטרפתי כאן לחלק האחרון של הדיון אבל, בהחלט הכיוון שבו אתה הולך הוא כיוון נכון וראוי.

עמר בר-לב: אני רק שואל את עצמי שאלה אחת:

עמר בר-לב: למה בכל מה שקשור לבני העדה האתיופית אנחנו נתקלים פעם אחר פעם בוועדות השונות ובמצבים השונים, שלבני העדה האתיופית יש איזה כלל מיוחד שהוא שונה?

עמר בר-לב: אם זה מגשרים במשרד החינוך שהם עובדי קבלן ולא עובדי משרד החינוך, אם זה בצבא שחלק מהתכניות הוותיקות אנחנו יודעים שחוץ מאפליה לא הביאו שום תרומה.

עמר בר-לב: יש תכניות אחרות שכן הביאו תרומה אבל גם פה, כשאנשים דור שני ודור שלישי עוד נחשבים לעולים חדשים ומטופלים במשרד הקליטה.

עמר בר-לב: לכן, הכיוון שאתה מוביל הוא נכון ואני גם מסכים אתך לגבי הדרך.

עמר בר-לב: צריך לעשות החלטה אמיצה, נכונה, פשוטה, צריך להעביר הכול למל"ג, כולל התוספת שפרופ' טרכטנברג הסביר לנו שזה מאוד פשוט, פשוט צריך למחוק את הסעיף הסוציואקונומי בהקשר הזה, בוודאי בחמש השנים הקרובות ועם זה לרוץ קדימה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מה יהיה אחרי חמש שנים?

עמר בר-לב: תהיה עוד תכנית.

עמר בר-לב: ולפי התוצאות - - -

יעקב מרגי: בוא, אני אגיד לך, בוא, אברהם, אני אומר לך אברהם, שאלת שאלה, באו אני אגיד לך.

יעקב מרגי: בוא, אני אגיד לך, בוא תקשיב.

אברהם נגוסה: אני חרד.

יעקב מרגי: בוא תקשיב.

יעקב מרגי: מה יהיה בעוד חמש שנים?

יעקב מרגי: שאלת, נכון?

יעקב מרגי: בוא, אני אומר לך, הייתי שם, זה שזה קיים עדיין במשרד הקליטה זה טוב אבל זה "לא לעולם חוסן", יכול להיות שמחר מחרתיים ניכנס לאיזה מצב כלכלי, ייתכנסו ויזרקו מיד את החלק הזה במשרד הקליטה - - -

<זיוה מקונן דגו: זה היה שנה שעברה.

יעקב מרגי: זה היה בסכנה ויגידו לך: עם כל הכבוד, יבוא פקיד מהאוצר, לכן, רבותי, למרות שזה על חשבון הזמן שלי כי הדיון נגמר, רגע, רבותי, אני רוצה לומר לכם, הוא יבוא ויאמר לך, הפקיד, סליחה, ילידי הארץ כבר לא במשרד העלייה והקליטה, מה פתאום זה פה?

יעקב מרגי: תוציא אותם.

יעקב מרגי: מל"ג, כמה שיש לי הרבה קטיגוריה עליהם בתחומים מסויימים אבל, בקטע הזה, זו הספציאליסטיות שלהם, המומחיות שלהם, הם יבחנו את הנתונים ויבחנו תוצאות.

יעקב מרגי: כל עוד אתה לא שם – ישאירו את זה שם כי זה אינטרס שלהם גם כן.

יעקב מרגי: אמרתי שבשנים הבאות יש לנו "בטן" קעורה, לא קמורה, במחסור בסטודנטים, האינטרס היום של המל"ג, לא היה אינטרס של הסגנית שהופרשה או פרשה, לא יודע מה - - -

מירב בן ארי: קוראים לזה התפוטרה.

יעקב מרגי: לא משנה, לא משנה, לא רוצה לפתוח דיון על זה.

מירב בן ארי: זה משנה.

יעקב מרגי: לא היה לנגד עיניה אבל האינטרס היום של המל"ג, ושל אלה שיבואו אחרי הפורשים, זה כמה שיותר ליישר את הבטן הקעורה הזו, באוכלוסיות הפוטנציאל להביא, את זה אמרתי ואני חוזר, יותר מהחברה הערבית, יותר מהחברה החרדית וגם מבני העדה האתיופית שעוד לא מיצינו את הפוטנציאל והוא פוטנציאל גדול ואדיר, רק צריך לתת להם את ההזדמנות.

יעקב מרגי: לכן אני לא חושש בקטע הזה.

יעקב מרגי: אם זה יופיע, שניה, אם זה יופיע בתכנית החומש כתוב, אז אני רואה בזה כאות כתובה בחוק.

יעקב מרגי: אני אתן לך כי ביקשת בקצרה.

<ג'ג'או בימרו: אדוני היושב ראש - - -

<אורנה שץ אופנהיימר: אתה רוצה להצטרף גם למשרד החינוך?

<ג'ג'או בימרו: טעות טראגית, אדוני היושב ראש - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, כן, כן.

<ג'ג'או בימרו: אדוני היושב ראש, זו תהיה טעות טראגית להכניס אותו לתכנית החומש, אדוני היושב ראש, טעות טראגית להכניס אותו ולתחום אותו בתוך החמש שנים, לדעתי, זו טעות טראגית, תודה רבה.

יעקב מרגי: אתה יודע שאני מסתכל עליו, סליחה, לא שמענו ולא התייחסתי, כי הוא היה ברשות דיבור.

יעקב מרגי: שמענו את דעתך, לא היית צריך לחזור עליה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<דוד סמצ'או ספפה: שמי דוד ספפה, לעניין הזה אני סטודנט בַּ'עברית' לתואר שני במשפטים, גם לא התכוונתי לדבר - - -

יעקב מרגי: אני לא שומע אותך.

<דוד סמצ'או ספפה: לא התכוונתי לדבר אבל אני אגיד כמה מלים.

<דוד סמצ'או ספפה: את הפוטנציאל שלנו ממצים טוב מאוד במלחמות אבל לא בעורף וזה פשוט מרגיז.

<דוד סמצ'או ספפה: גם פה אמרו כמה דברים לעניין הזה שבכל מקום יש אפליה.

<דוד סמצ'או ספפה: צריך להבין ממה האפליה נובעת.

<דוד סמצ'או ספפה: יש משרד קליטה, יש מל"ג שהוא מומחה לתחום שלו – אקדמיה.

<דוד סמצ'או ספפה: למה לא להעביר את זה לשם?

<דוד סמצ'או ספפה: שנים על גבי שנים מחכים.

<דוד סמצ'או ספפה: לעניין של החוק, או.

<דוד סמצ'או ספפה: קיי.

<דוד סמצ'או ספפה: , חוק, כמה זמן יקח זמן לחוקק – המון זמן.

<דוד סמצ'או ספפה: ממשלה נופלת, קמה - - -

יעקב מרגי: בוא אני אגלה לך סוד.

<דוד סמצ'או ספפה: רגע, רגע - - -

יעקב מרגי: אני אעזור לך, אני אעזור לך, לא על חשבונך, תקשיב.

יעקב מרגי: אני הייתי חבר בממשלה ומָנוֹ זוכר, יש החלטה, החלטת ממשלה שהיא כמו חוק, החלטת ממשלה לגבי אחוז מבני העדה האתיופית שיהיו משולבים במיגזר הציבורי.

יעקב מרגי: סליחה, אני לא מזלזל בחוק אבל האם אתה יודע כמה חוקים לא מיושמים?

יעקב מרגי: לכן, אני אומר לכם, רבותי, עזבו חקיקה, רגע, רגע, אברהם, ידידי, בסדר, מסכים אתך, בסדר - - -

אברהם נגוסה: אם יש חוק אז אני יכול להכריח אותם דרך בג"ץ.

יעקב מרגי: אם יש תכנית חומש כתובה אני - - - מל"ג, לא, לא, אם זה כתוב - - -

אברהם נגוסה: הוא יכול להגיד "השמיכה קצרה".

יעקב מרגי: בוא, תקשיב, תקשיב.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא יגיד.

יעקב מרגי: אז הנה אני אומר לך, משרדי ממשלה מחוייבים בחוק ומבקר המדינה הוציא דוח מבקר וועדת ביקורת המדינה התכנסה ועדיין לא הגענו ליעד הזה אז בוא, חוק זה לא תכלית הכול, אם יש לי הצהרת כוונות אמיתית, סליחה, יש הצהרת כוונת אמיתית, של המל"ג, הוא מעלה, המל"ג מעלה את זה בתכנית החומש, הממשלה מאשרת ואנחנו הוועדה, נידרש גם לתכנית החומש.

יעקב מרגי: אני חושב שזו אמירה חזקה, בעלת משמעות שאפשר גם לבקר אותה.

יעקב מרגי: בבקשה, תסיים.

<דוד סמצ'או ספפה: לגבי הזכאות, אני, נגיד לא זכאי של מינהל הסטודנטים לתואר שני כי אני לא בקריטריון של ה"חמש שנים מן התואר הראשון לשני", עברו חמש שנים, עשיתי כל מה שאפשר ולא קיבלו, לא התקבלתי אז הפכתי את העולם בשביל לקבל כל מיני מלגות וגם מעצמי וכו', אז גם אולי צריך להרחיב את הזכאות ואת הקריטריונים לקהילה.

<דוד סמצ'או ספפה: דבר אחרון, רוב הצעירים שלנו, אני אולי מגזים, אבל המון נמצאים בכלא, יש כלא "אופק", שזה כל הקטינים וכל הקטנים שלנו, זאת אומרת, כל הדור הצעיר הבא שלנו יהיה עם רישום פלילי והוא אובד ב"אל"ף" זאת אומרת, גם צריך לקחת בחשבון - - -

יעקב מרגי: יש דיונים, אני לא רוצה - - -

<דוד סמצ'או ספפה: רגע, ועל בסיס זה להרחיב את הזכאות.

יעקב מרגי: חבר, יש דיונים ואני יכול רק לשבר את אוזנך, יש דיונים סביב הסוגיה הזו, צריך שאנחנו כמחוקקים מאחר ואנחנו היום עדים, זה לא לדיון הזה ולשולחן כאן, עדים ויודעים כבר במוכח שיש 'אצבע קלה' מה שנקרא, בקטע הזה של אכיפה כלפי בני העדה, צריך לחוקק תקנה שאחרי מספר שנים מאז שהוא בגר שהוא לא נמצא שם והוא לא חזר על זה, צריך למחוק את זה, כי זה חוק שהחברה, שהממשלה, המדינה חייבת את זה לחברה, אז תודה שהעלית את זה אבל אל תרחיב בזה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: רק משפט אחד.

יעקב מרגי: משפט אחד וניתן למשרד החינוך לראות כמה - - -

אברהם נגוסה: אני שוב אומר, לאחר ששמעתי את הנציג של המל"ג, החשש שלי יותר התחזק.

אברהם נגוסה: אני חושב שפה רואים את העניין שאנחנו נפיל את הנושא, מה שיש לנו ביד אנחנו נאבד אותו, אז לכן אני אומר, אם אנחנו באמת רוצים שכל דבר יעבור למל"ג, בואו חברי הכנסת, נחוקק חוק, נעגן את זה בחוק, כולנו נישן בשקט אבל לא תכנית חומש ולא החלטת ממשלה, אני לא סומך על כל אלה, כמה החלטות התקבלו בנושא יוצאי אתיופיה ולא מבצעים אותן?

אברהם נגוסה: ולכן, איך אני יכול לסמוך?

<קריאה: יש לי הצעה.

יעקב מרגי: לא, אין לך הצעה.

יעקב מרגי: לא, לא, לא, לא, לא, אין לך הצעה, אין לך הצעה, גמרנו, אין לך הצעה, משרד החינוך.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אורנה שץ אופנהיימר: שלום.

<אורנה שץ אופנהיימר: אני דר' אורנה שץ אופנה

<אורנה שץ אופנהיימר: יימר, אני עובדת במשרד החינוך בהכשרת מורים ובאגף להשמה, באגף לכניסה להוראה.

<אורנה שץ אופנהיימר: אלה שני אגפים.

<אורנה שץ אופנהיימר: יש לנו קשר לעניין הזה.

<אורנה שץ אופנהיימר: אנחנו מקיימים כבר למעלה משמונה שנים תכניות להכשרת מורים בני הקהילה האתיופית שהם מורים לכל דבר, הם משתתפים בכול, כלומר, הם סטודנטים לכל דבר, במגמות, בהתמחויות, במסלולים שהם מבקשים ללמוד, עם כולם ביחד, ואנחנו מציעים להם תמיכה נוספת או עבודה נוספת, אם הם רוצים, מבחינת הלימודים, בקורסים אקדמיים ובחונכות אישית, בעיקר בתחום של הלימודים אבל גם בתחום החברתי.

<אורנה שץ אופנהיימר: יש לנו קורסים להעצמה חברתית, להעצמת מנהיגות, ללימודי מורשת, לכתיבת תכניות של בני הקהילה על עולמם שלהם וקורסים בזהות.

<אורנה שץ אופנהיימר: הקורסים האלה הם קורסים פתוחים לכלל הסטודנטים.

<אורנה שץ אופנהיימר: יש לנו כרגע בסך הכול בכל המכללות כ-230 סטודנטים, זה לא מספר גדול אבל בתכנית "הדרך החדשה" התחייבנו להגיע להשמה של 600 מורים שגם זה לא מספר גדול, אבל זה מבחינתנו הכפלה של התכנית, משלש מאות לשש מאות.

<אורנה שץ אופנהיימר: בשלב ההכשרה אנחנו מסייעים לסטודנטים גם ברמה של מלגות, יש לנו בתכנית גם מלגות, הכול מאוד מאוד ראשוני, מצומצם אבל עם כוונות מאוד מאוד טובות.

<אורנה שץ אופנהיימר: הסטודנטים שלנו, לא כולם אבל הרבה מהם, עובדים דרך מינהל הקליטה, אני עובדת עם מירי, אנחנו מכירים, לא כולם נכנסים לקטגוריות של משרד הקליטה, שלא נחשוב שזה יקרה גם במל"ג, זה לא פחות מורכב.

<אורנה שץ אופנהיימר: אני רוצה להגיד מילה לגבי העניין של המעבר למל"ג, המכללות האקדמיות להוראה הן כולן בעצם מוסדות של ההשכלה הגבוהה, של המל"ג, הן בתהליך של מעבר תקציבי ממשרד החינוך שתיקצב אותן, שמתקצב אותן, לוות"ת שיתקצב אותן.

<אורנה שץ אופנהיימר: זה ישנה את המיפוי התקציבי של המכללות, של המוסדות ואנחנו עדיין לא יודעים מה יהיה.

<אורנה שץ אופנהיימר: יחד עם זה, לנו, לתכנית שלנו, שהיא נקראת תכנית - - - יש לנו תקציב לחמש השנים הקרובות.

<אורנה שץ אופנהיימר: אני רוצה לומר מילה גם לגבי ההשמה, גם תהליך ההשמה זה מורכב, יש לנו תקציב לסיוע להשמה, כלומר, אותם מורים שנכנסים לבתי ספר יכולים להגיע עם מספר שעות, שש או שמונה שעות, במשרה שלהם, שהם יכולים, מבחינה זו, זה מה שאנחנו מציעים, מי שרוצה לוקח מי שלא רוצה לא לוקח.

<אורנה שץ אופנהיימר: זאת הצעה.

<זיוה מקונן דגו: אבל זה לא לאתיופים, זה לכל העולים.

<אורנה שץ אופנהיימר: אלה שעות שמגיעות, רגע, אלה שעות שמגיעות מאגף שנקרא אגף עולים אבל, מן השנה הזאת התקציב מגיע ישירות אלינו דרך אגף התמחות וכניסה להוראה.

<אורנה שץ אופנהיימר: כלומר, דרך האגף של כל המורים שנכנסים להוראה.

<אורנה שץ אופנהיימר: אלה שעות שהן פתוחות ואנחנו עושים הרבה מאוד עבודה - - -

<זיוה מקונן דגו: אתם משחדים את מנהלי בתי הספר שיקבלו מורים אתיופים.

<אורנה שץ אופנהיימר: אפשר לראות את זה כך ואפשר לראות את זה אחרת.

<אורנה שץ אופנהיימר: אפשר לראות את זה גם כדחיפה.

יעקב מרגי: הביטוי, לכאורה, תקשיבי, למרות הביטוי - - -

אברהם נגוסה: עדכון חשוב לפרוטוקול - - -

יעקב מרגי: הלא עדין, לכאורה מה הבעיה - - -

<זיוה מקונן דגו: אני - - -

<אורנה שץ אופנהיימר: אפשר לקרוא - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, רגע, למה כשאמרנו שצריך לתמרץ את המוסדות האקדמאיים לא קראנו לזה שוחד?

<אורנה שץ אופנהיימר: נכון.

<זיוה מקונן דגו: אז אני אגיד את זה אדוני היושב ראש, אם נבדוק כמה מורים יוצאי אתיופיה יש במערכת החינוך, נמצא כמאתיים מורים, כשרק 6% נמצאים במשרה מלאה.

יעקב מרגי: תודה.

<זיוה מקונן דגו: שניה, יש תכניות - - -

יעקב מרגי: הבנתי, זיוה.

<זיוה מקונן דגו: שכבר הן - - -

יעקב מרגי: אם היית מבקשת רשות דיבור הייתי נותן לך, תקשיבי, זיוה, תודה, תודה.

אברהם נגוסה: תיקון למען הדיוק פרוטוקול, לא שש מאות מורים בתכנית אלא שלש מאות.

<אורנה שץ אופנהיימר: עכשיו, כרגע, מה שזיווה אמרה - - -

אברהם נגוסה: היעד, היעד, התכנית מדברת על הכשרת 300 מורים ולא 600 מורים.

אברהם נגוסה: זיוה אומרת - - -

<אורנה שץ אופנהיימר: התכנית - - -

יעקב מרגי: סליחה, סליחה, רגע, גבירתי, גבירתי, רגע.

אברהם נגוסה: היעד כן אבל - - -

<זיוה מקונן דגו: זה שמשרד החינוך לא יכול - - -

יעקב מרגי: זיוה, לא, זיוה.

<זיוה מקונן דגו: הוא נמנע מלקבל - - -

יעקב מרגי: זיוה אומרת, לא רק שאין קבלת תלמידים בני העדה האתיופית אלא שיש בתי ספר שכנראה יש גם קשיים בקבלת מורים.

יעקב מרגי: פה אתם צריכים לטפל.

<אורנה שץ אופנהיימר: ולכן אנחנו משקיעים המון המון עבודה בתחום הזה כדי ליצור תשתית יותר טובה לקליטת מורים בכלל וקליטת מורים של בני הקהילה, שזה כולל, למשל, איתור בתי ספר שהמנהלים – בלי קשר לשעות, מעוניינים לקלוט ויש לנו כאלה, ברחובות יש אחד ובאשקלון יש.

<זיוה מקונן דגו: כן, יש - - -

יעקב מרגי: זיוה, לא להפריע, לא להפריע, זיוה, אני מבקש.

<אורנה שץ אופנהיימר: אבל זה נורא עצוב שאת לא רואה את הצד של האנשים שעובדים על זה.

יעקב מרגי: גבירתי, גבירתי ממשרד החינוך.

<אורנה שץ אופנהיימר: שאת רואה רק את הצד השלילי, תראו את הצד החיובי שיש אנשים שעובדים על זה.

<אורנה שץ אופנהיימר: גברת אורנה, את מדברת אליי לפרוטוקול, את לא מתווכחת איתה.

<אורנה שץ אופנהיימר: ומשקיעים גם בחלק של ההעצמה, אנחנו רואים בזה יעד, יעד חברתי ויעד מקצועי ויעד חינוכי, שתהיה נוכחות גדולה יותר מקצועית, של מורים בני הקהילה האתיופית, מורים לכל דבר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותי, רגע, רגע.

<ג'ג'או בימרו: אבל זו זריית חול בעיניים.

יעקב מרגי: רגע, אדוני, אתה כבר פעם שניה שאתה מתפרץ, בוא, עם כל הכבוד.

<ג'ג'או בימרו: אבל סליחה - - -

יעקב מרגי: לא, לא סליחה, סליחה, אדוני.

<ג'ג'או בימרו: חמישים מורים - - -

יעקב מרגי: אדוני, אתה מפריע לי, אדוני, סליחה, סליחה.

יעקב מרגי: פה בוועדת החינוך, לא מדברים בקריאות ביניים, לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: רבותי, אין ספק שזה כמו שאומרים, לא תם ולא נשלם אבל, אין ספק שהגענו היום למיצוי, לי, בכל אופן, זה עשה סדר, אני שמעתי דעות מכאן, שמעתי דעות לכאן - - -

<קריאה: כמה - - - יש בדיון?

יעקב מרגי: אבל מה שכן כולנו סביב השולחן מסכימים, גם אלה שמדברים שלא לשנות, מדברים מתוך חשש, זה לא ממש "חשבתי והצגתי" והמועצה, כל אחד דואג מכיוונים כאלה ואחרים ואינטרסים, כולנו חוששים שמא, במעבר הזה, שכולנו רוצים אותו, יפלו דברים.

יעקב מרגי: בינתיים, בשלב המעבר, כמו שאמר ידידינו ממשרד הקליטה, שהלפיד אכן יעבור במירוץ הלפידים הזה, יעבור מיד ליד בצורה נכונה, לכן אנחנו כאן.

יעקב מרגי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון, לחברי הכנסת המציעים, לחברי הכנסת, לאורחים הנכבדים.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה על כך שאין צורך של החברה בכלל ושל בני העדה בפרט, שאין צורך בהפניית ילדי עולים ילדי העדה שנולדו בארץ, לטיפול של משרד הקליטה.

יעקב מרגי: הועדה שמעה על החשיבות שיש בדבר, שזה כבר כמעט צורך בתהליך הקליטה.

יעקב מרגי: הועדה שמעה גם על חששות מפני מעבר לא מסודר ולא מתואם עם המל"ג.

יעקב מרגי: הועדה שמחה לשמוע שאין מניעה מצד משרד העלייה והקליטה להעביר זאת למל"ג בצורה מסודרת.

יעקב מרגי: הועדה קוראת למל"ג להכניס לתכנית החומש את הטיפול בקליטת סטודנטים בני העדה האתיופית, לעקוב אחרי התקדמות לכיוון היעד הרצוי של החברה ומיצוי הפוטנציאל של בני העדה באקדמיה.

יעקב מרגי: הועדה רואה בדאגה ועוקבת בדאגה אחר האחוז הנמוך של סטודנטים בני העדה האתיופית לתארים מתקדמים.

יעקב מרגי: הועדה מבקשת מהמל"ג להכניס לתכנית החומש גם פרמטרים שיעודדו ויהפכו את המשוואה הזו, שלא יהפכו אבל לפחות יגדילו את המגמה של סטודנטים בני העדה האתיופית לתארים מתקדמים.

יעקב מרגי: תודה רבה, הדיון תם ולא נשלם.