ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 346, 2016-05-24 12:25

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים של הכנסת.

משה גפני: על סדר היום אישור השקעה לפי סעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975 – בית הספר המרכזי למלונאות בע"מ ("תדמור").

משה גפני: אני מבקש לומר לוועדה כדלהלן.

משה גפני: קיימנו על זה כמה דיונים.

מיקי רוזנטל: על נושאים רצידיוויסטים אנחנו מבקשים תוספת שכר...

משה גפני: לא הכרתי את "תדמור" לפני כן.

משה גפני: ידעתי שיש בית-ספר למלונאות "תדמור".

משה גפני: אני מניח שחלק מן החברים הכירו וחלק מן החברים לא הכירו.

משה גפני: חבל שאני לא יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

משה גפני: אם הייתי יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה – ודיברתי עם מאיר שמרה והוא גם בדעתי – מדובר במקום יוצא מן הכלל, מקום שנמצא בלב העיר הרצליה פיתוח, שנמצא במקום יוצא מן הכלל.

משה גפני: המקום גדול, מתאים לעניין הזה.

משה גפני: מדינה מסודרת הייתה משפצת את המקום הזה.

משה גפני: זה משהו יוצא מן הכלל.

משה גפני: עובדים שם אנשים מחוגים מכל הסוגים במדינת ישראל: עובדים שם יהודים וערבים, דתיים וחרדים וחילונים, מהפריפריה ומהמרכז.

משה גפני: אני לא מבין איך המדינה עמדה מן הצד במשך כל השנים ונתנה לעניין לקרוס.

משה גפני: אז היה ניהול לא טוב, מכרו שם נכסים.

משה גפני: אני מדבר על שנים עברו.

משה גפני: מכרו נכסים.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, המדינה מכרה במחיר לא ריאלי לשוק.

<משה כץ: חברת הכנסת אורלי לוי, את מחכה לתשובה על הפנימייה, איפה הכסף.

משה גפני: אורלי לוי, אם הייתי יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה יכול להיות שהייתי מקיים דיון אחר, אבל אני יושב-ראש ועדת הכספים ומה שמעניין אותי בסופו של דבר הוא שהעובדים לא ייפגעו.

משה גפני: בינתיים הייתה גם באמצע עתירה לבג"ץ.

משה גפני: אני לא רוצה להיכנס לזה בכלל.

משה גפני: תמונת המצב היא שהעובדים לצערי הרב היו ממש מיואשים בגלל שזה מתנהל כך כל-כך הרבה שנים.

משה גפני: דיברתי עם השרים הרלוונטיים.

משה גפני: אני לא מבין איך המדינה הזניחה את זה.

משה גפני: זה ממש הופך את זה למעין מדינת עולם שלישי.

משה גפני: מקום פורח שנדרשים בו שיפוצים שלא עולים הרבה כסף.

משה גפני: פשוט לא יאומן.

משה גפני: בא מאיר שמרה, או רשות החברות הממשלתיות, בדיבור עם העובדים, בסיכום עם ההנהלה, לפני שלא יהיה כסף לעניין כי בשל סיבות רבות יכולות להיות בעיות.

משה גפני: הוא הגיע איתם לסיכום לא קל, לא פשוט, אבל כזה שיוצר מצב שהמקום נשאר פעיל, החוגים והשיעורים ממשיכים בלי שינוי, זה ההסכם, העובדים לא נפגעים, העובדים ממשיכים לעבוד, ואם מישהו רוצה לפרוש או אם רוצים להפריש מישהו צריך לתת לו פיצויים מוגדלים וכולי.

משה גפני: אני ממליץ – תיכף נשמע את זה – אם אכן לא היו שינויים ממה שאני יודע- - -

<יוסי ברבי: היו שינויים.

<יוסי ברבי: אני המזכיר הארצי של ענף המלונאות בהסתדרות.

משה גפני: אמרתי שאני ממליץ.

משה גפני: אם לא היו שינויים- - -

מיקי רוזנטל: הוא לא יודע הכול.

מיקי רוזנטל: הוא יודע הרבה מאוד, אבל לא הכול.

אורלי לוי אבקסיס: שינויים לטובה?

<יוסי ברבי: שינויים לרעה.

מיקי רוזנטל: מתי היה שינוי לטובה עם העובדים?

אורלי לוי אבקסיס: מותר לי לצפות.

אורלי לוי אבקסיס: את התקווה אתה רוצה לקחת ממני?

<יוסי ברבי: עד לפני יומיים-שלושה הכול היה בסדר.

<יוסי ברבי: פשוט מאוד הכניסו לפה איזו "עז" קטנה שצריך להוציא אותה.

משה גפני: תיכף נשמע אותך.

משה גפני: אנחנו לא נאשר בלי שנשמע את ההסתדרות, זה ברור.

משה גפני: אם אין שינוי אבקש שיציגו את פרטי ההסכם.

משה גפני: אני ממליץ לאשר את זה.

משה גפני: אם יתברר שהיה שינוי דרמטי אז אנחנו ב"בְּרוֹך" גדול.

משה גפני: המשמעות של העניין תהיה בסוף, מי שמכיר את כל מה שנעשה, כולל הבג"ץ, כולל מה שנלווה לעניין – אנחנו נשמע, נראה אם יש בעיה, ואם יש בעיה נטפל בה או אולי נוכל לתקן אותה, או לא, נראה מה היא.

משה גפני: אני מבקש ממאיר שמרה להציג את הדברים, בבקשה.

<מאיר שמרה: תודה רבה.

<מאיר שמרה: אני רוצה קודם כול להודות לך, הרב גפני.

<מאיר שמרה: כפקיד ותיק וכאזרח השתוממתי ואני משתומם.

<מאיר שמרה: אני חושב שאתה תפקדת פה כשליח מצווה.

<מאיר שמרה: אני שמח לראות שהדברים האלה מתבצעים הלכה למעשה, מעבר לכל הפוליטיקה והציניות של כולנו, בלי קשר כרגע לנושא, שזה תיק זניח יחסית, אבל חשוב לראות שלפעמים הדברים מתבצעים כפי שמתבצעים, ואני חושב שלא מעט בזכותך.

<מאיר שמרה: אם נוכל להתקדם, מגיע צל"ש.

<מאיר שמרה: זה כאמירה אישית.

<מאיר שמרה: לטובת העניין, היינו פה אכן לפני כמה חודשים.

<מאיר שמרה: אני מזכיר לכם שמדובר פה על החלטת הפרטה משפטית, אבל מבחינתי זה לא הפרטה, לפחות ברשות החברות וגם לי שמלווה את החברה אין אובססיה להפריט את "תדמור", ממש לא.

<מאיר שמרה: אנחנו למעשה, ביחד עם הנהלת החברה והדירקטורים והמשרדים האחרים – משרד התיירות הוא המשרד האחראי, משרד הכלכלה הוא המשרד המזין, שהוא הלקוח המרכזי – אחרי שנים של התנהלות כזו או אחרת, ואני לא מטיל סרה בדברים שהיו בחברה, חשבנו לנכון שמודל של זיכיון, העברת הניהול לידיים פרטיות, בדגש על האפשרות בתנאי הסף, בהחלטת הממשלה שהייתה, להביא גורם שמתמחה בתחום הקולינריה והמלונאות, ויש לא מעט רשתות בין-לאומיות שיודעות להגיע לפה והביעו התעניינות, להביא עבודה, למנף את הפעילות.

<מאיר שמרה: כמובן שהעוגן המרכזי, שגם בית-הספר התיכון ממשיך, זאת המחויבות בהחלטת הממשלה, לפחות לתקופת הזיכיון, שזה 10 שנים פלוס 10 שנים פלוס 5 שנים, בסך הכול 25 שנים ומחויבות של הזכיין להשקיע עשרות מיליוני שקלים בשיפוץ הנכס, על-פי זה הוא יימדד.

<מאיר שמרה: המדינה לא רואה שקל מהתהליך הזה, כלומר אין פה מכירה והמדינה לא מקבלת כסף.

<מאיר שמרה: המדינה אמרה: אנחנו מעבירים את זה.

מיכל בירן: אידיאולוגיה.

<מאיר שמרה: זה אידיאולוגיה, בלי ציניות.

<מאיר שמרה: לא במובן שעוד פעם ניכנס לזה שחברה ממשלתית- - -

מיקי רוזנטל: לא יהיו דמי זיכיון?

<מאיר שמרה: לא.

מיקי רוזנטל: המדינה תיהנה רק מעצם ההפעלה?

<עובד קדמי: והתחייבות להשקעה בשיפוצים, השקעה משמעותית.

<מאיר שמרה: בתוך התהליך הזה אני מסכים שהדינמיקה אחרי עשרות דיונים, התקבלו כמה החלטות ממשלה.

<מאיר שמרה: בסופו של דבר יש ורסיה שכרגע נמצאת והיא התקבלה בפסח הקודם.

<מאיר שמרה: היא הייתה, מחד, להגיע לפירוק מרצון, המותנה בכך שבסופו של יום יימצא זכיין שיניח את דעתנו שהוא יודע לקיים את הפעילות ולעמוד בשני הסכמי ליבה: הסכם של משרד הכלכלה ל-6 שנים שגם הוא בתוך התהליך הזה ותוקצב ב-24 מיליון שקל, והסכם של משרד התיירות לטובת קורסים, והסכם של מינהל הדיור הממשלתי במשרד האוצר להחכרת הנכס לטווח ארוך.

<מאיר שמרה: כרגע יש מחלוקת על הזכויות בנכס וכדומה.

<מאיר שמרה: המוטיב המרכזי, שהחברה, על אף שהיו רעשי רקע של גורמי מדינה שונים וכמעט לצערי הגענו להוציא את החברה מן הנכס למקום אחר, ההסכמה הייתה שהחברה נשארת בנכס העכשווי.

<מאיר שמרה: כדי להגיע לסיטואציה הזאת אנחנו מדברים על פירוק מרצון.

<מאיר שמרה: התקיימו דיונים לא מעטים, גם עם דירקטוריון החברה.

<מאיר שמרה: לקחו יועצים.

משה גפני: משרד האוצר ביקש להוציא מן הנכס?

<מאיר שמרה: היו תקופות שכן, בפירוש כן.

<מאיר שמרה: היו דיונים.

מיקי רוזנטל: זו קרקע לא רעה, כפי שאומרים.

<איתמר אליצור: אני יועץ מנכ"ל משרד התיירות.

<איתמר אליצור: בהחלטה הנוכחית אנחנו שומרים על הנכס, על האפשרות של ההפעלה ל-25 השנים הבאות, עם כל מה שמאיר שמרה אמר, שומרים על התיכון, שומרים על ההכשרה המקצועית, שומרים על שיעורים של הצבא.

<איתמר אליצור: אנחנו שומרים על כל הפעילות כפי שהיא, ואפילו משרד התיירות מתגבר שם פעילות, פעם ראשונה מתגבר ונותן שעות של משרד התיירות לקורסים.

משה גפני: אמר לי השר.

משה גפני: דיברתי אתו בשבוע שעבר.

<איתמר אליצור: כפי שאמרת, הפנינה הזאת נמצאת בהרצליה פיתוח, במקום מאוד-מאוד יוקרתי.

<איתמר אליצור: דרך זה אנחנו מסבסדים בגדול, אנחנו עוזרים להכשרות המקצועיות, לבית-הספר התיכון ולכל המוסד הזה לפרוח ולהפוך להיות מה שהוא אמור להיות.

<מאיר שמרה: לשאלתך, לא רק משרד האוצר רצה לפנות את החברה מן הנכס, היו עוד משרדים.

<מאיר שמרה: אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

משה גפני: זה לא קשור.

משה גפני: אם היינו רוצים לחטט בעבר אז היינו צריכים לעשות משהו אחר לגמרי.

משה גפני: אמרתי גם לעובדים, אני עוזב את העבר.

משה גפני: העבר זה לא התפקיד שלנו.

משה גפני: כסף זה דבר שהוא הווה.

<קריאה: העבר עבר והעתיד גבר.

<מאיר שמרה: רק להשלים את הדברים לגבי הנושא עצמו, בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות.

<מאיר שמרה: כדי לתמוך בתהליך הזה בכללותו החברה נדרשת, בגדול, ל-30 מיליון שקל לפחות לצורך ההתמודדות עם הצהרת כושר פירעון, 15 מיליון שקל באופן מיידי ועוד 15 מיליון שקל מותנה.

<מאיר שמרה: למען הסר ספק, בנוסף יש חובות של החברה למדינה בסדר גודל של 12-13 מיליון שקל.

<מאיר שמרה: מדובר פה עד 45 מיליון שקל שאנו מבקשים לאשר כמסגרת שמותנית באישור ועדת הכספים לצורך ניהול התהליך הזה.

משה גפני: עם הכסף הזה תשלמו גם לסטודנטים בהתאם לפסק-הדין?

<מאיר שמרה: כן, בהתאם לפסק-הדין, המנה הראשונה.

<מאיר שמרה: אני לא נכנס כרגע לצד המשפטי.

<מאיר שמרה: אם החברה תמצא לנכון לערער על פסק-הדין, עדיין יש החלטה של בית-המשפט העליון לגבי נושא אי-עיכוב הכספים.

משה גפני: שההחלטה לא תיפגע ושהעובדים לא ייפגעו.

<מאיר שמרה: הכסף מתוך 30 מיליון השקלים ישוריין לטובת תביעת העובדים.

<מאיר שמרה: בפעם הקודמת שהיינו פה נושא העובדים לא "נסגר".

<מאיר שמרה: חשבנו שצריך להאיץ את התהליך, לראות שאנחנו מתנהלים מול הדירקטוריון.

<מאיר שמרה: הדעה פה הייתה אחרת, ואכן בסיוע של הרב גפני נפגשנו עם העובדים וניהלנו איתם שיחות.

<מאיר שמרה: בצד האידיאולוגי – לא שצריך להאשים אתכם – אבל אני חושב שכאשר אפשר לתת אז נותנים בגבולות ההיגיון.

<מאיר שמרה: הייתי במגמה של לאפשר כמה שאפשר.

<מאיר שמרה: אני חייב לערב את הממונה על השכר ואת אגף התקציבים בתחומים האלה.

<מאיר שמרה: אגף התקציבים היה ב-loop לגמרי.

<מאיר שמרה: לממונה על השכר היו מספר הערות בימים האחרונים, זה הגיע דרך יוסי כהן, וידאתי את זה.

<מאיר שמרה: הערה אחת יצרה מין מיני-מהומה ואני חושב שאפשר להתגבר עליה, למצוא איזה פתרון אחר של ניסוח כי אני יודע מה מטריד אותם.

<מאיר שמרה: אני מבין שבודקים את זה עם הלשכה המשפטית של ההסתדרות.

<מאיר שמרה: וגם אם לא, אנחנו יכולים לשים שם כוכבית ולהגיד שהניסוח של הנושא הזה יתבהר.

<מאיר שמרה: אני לא רואה בזה דרמה, וזה גם לא בא ממני.

אורלי לוי אבקסיס: מה המחלוקת בעצם?

משה גפני: לפני המחלוקת, תיכף נשמע, מה לגבי העובדים, שזה היה הנושא העיקרי?

<מאיר שמרה: יש הסכם שנותן פיצויים מוגדלים וזכויות עודפות במקרה מסוים שהעובדים יפוטרו.

<מאיר שמרה: בסיטואציות כאלה ואחרות הוא נותן הרבה יותר ממה שמגיע להם.

<מאיר שמרה: הממונה על השכר רצה לוודא שפיטורים זה לא, לצורך העניין, עובד שגנב.

<מאיר שמרה: כלומר, אם יש אפשרות לפטר מישהו מחמת עבירות משמעת אז הוא לא זכאי פה לפרס ניחומים.

<מאיר שמרה: זה בעיני טריוויאלי.

<מאיר שמרה: השאלה עכשיו איך מנסחים את זה.

מיכל בירן: מצד שני, יש חשש שבתהליך הזה גם- - -

אורלי לוי אבקסיס: סלח לי, יש לי שאלה מבחינה משפטית.

אורלי לוי אבקסיס: הרי גם בנושא של עובד גונב וכדומה יש הוראה מאוד-מאוד ברורה, שאומרים שאי אפשר לקחת את זה מהשכר שלו, שאת זה בית-המשפט יקבע.

אורלי לוי אבקסיס: אתם בעצם מנסים לעשות פה איזה הליך שמחליף את ההוראה הזאת.

<שגית אפיק: ההסכם כאן הוא לפיצויי פרישה מוגדלים.

<שגית אפיק: מדובר על הדלתא הזאת, שניתנת לאחוז מסוים מן העובדים.

<מאיר שמרה: למי שמפוטר – זה כל העובדים.

<שגית אפיק: נכון, זה לא הפרישה.

<שגית אפיק: בפרישה הם נותנים את זה לחלק מן העובדים.

אורלי לוי אבקסיס: ברור, אבל השאלה אם הסמכות פה היא לא של בית-משפט שקובע.

<מאיר שמרה: לא.

<מאיר שמרה: מכיוון שלפני יומיים לצערי – מה לעשות, אורלי לוי, אנחנו לא נפגשים עם כל העולם וכולם נותנים את חוות דעתם – ההערה הזאת התקבלה.

<מאיר שמרה: אני הצעתי, הרי בסופו של יום אני מכיר את החברות הממשלתיות.

<מאיר שמרה: גם אם החברה רוצה בסוף זה מותנה בהסכמת ההסתדרות אם יש ועדה פריטטית, ואם לא אז זה הולך לבורר.

<מאיר שמרה: מה שחל פה הוא ההסכם הענפי.

<מאיר שמרה: אמרתי: "כפי שחל בהסכם הענפי".

<מאיר שמרה: אני חושב שזה נוסח טוב.

<מאיר שמרה: העובדים אומרים: אנחנו לא יכולים בלי הסכמה של האגף המשפטי.

<מאיר שמרה: אני מבין.

<מאיר שמרה: גם הצעתי שנשים שם הערת שוליים: "כפי שיכריע הרב גפני".

משה גפני: אסור לעשות את זה.

<מאיר שמרה: אני מוכן גם לזה, כי זה בעיניי כל-כך שולי שזה לא כזה בעייתי.

משה גפני: אני לא יכול.

משה גפני: אני הרשות המפקחת.

<מאיר שמרה: אין פה כוונה לרמות אף אחד.

משה גפני: עוד יחשבו שבכלל התאהבתי ב"תדמור", ולא, אני רוצה לפתור את הבעיה.

משה גפני: בבקשה, ההסתדרות.

<יוסי ברבי: אני מזכיר ארצי למספר ענפים: עובדי קבלן, שמירה, ניקיון, תחזוקה וסיעוד, ובנוסף לזה עכשיו הצטרפתי להיות מזכיר ארצי של ענף המלונאות.

<יוסי ברבי: יושב פה מולי יואב בכר שחבר בוועדה הפריטטית, אנחנו חברים בה ביחד.

<יוסי ברבי: נחשפתי לנושא של "תדמור" בחודש האחרון ולמדתי את המקרה.

<יוסי ברבי: נמצאים אתנו פה גם ועד העובדים ועו"ד גלילה הורנשטיין, שהיא היועצת המשפטית של העובדים.

<יוסי ברבי: בישיבה האחרונה אצל מאיר שמרה ברשות החברות הממשלתיות הגענו לשם אחרי ויכוחים ואחרי שנה שלמה שהבנתי שהיו שם חילוקי דעות.

<יוסי ברבי: בעקבות התערבות, פיזית אני קורא לזה, של הרב גפני, יושב-ראש ועדת הכספים- - -

משה גפני: מה זה "פיזית"?

משה גפני: עוד מישהו יחשוב שנתתי מכות.

משה גפני: ..

יצחק וקנין: הציעו לו להיות שר בכיר והוא לא מוכן, הוא מעדיף להישאר פה.

<יוסי ברבי: הוא יודע למה.

<יוסי ברבי: גם משה כחלון יודע למה.

משה גפני: רק רגע, יש דברים שאתה יודע ואני לא יודע?...

<יוסי ברבי: הרב גפני נכנס לעובי הקורה והגיע גם פיזית למלון "תדמור".

<יוסי ברבי: הוא הסתובב בתוך המלון, פגש את העובדים.

<יוסי ברבי: זאת אומרת, יושב-ראש ועדת הכספים- - -

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: תגיד לי, אתה עושה לי פריימריז עכשיו?...

<יוסי ברבי: אגיד לך למה אני אומר את זה.

<יוסי ברבי: הגענו בסוף להסכם עקרונות שעליו כל הצדדים הסכימו עד לפני יומיים.

משה גפני: מה קרה?

<יוסי ברבי: ופתאום בתוך יומיים הוסיפו פה בסעיף 1, שעד עכשיו היה כדלקמן: "תינתן רשת ביטחון בדבר תנאי פרישה לעובדי החברה למקרה של פיטורים בלבד, החל ממינוי המפרק או כניסת ההסכם לתוקף...".

<יוסי ברבי: לפני יומיים הגיע המסמך החדש, וכל המסמך מקובל, הכול בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: מה השינוי?

<יוסי ברבי: צמצמו את הכול.

<יוסי ברבי: הוסיפו את המילים "מחמת צמצומים, שינויים ארגוניים או אי-התאמה".

<יוסי ברבי: זאת אומרת, כל שאר הדברים, יקום מעסיק עם גחמה ויעשה בהם שימוש.

<יוסי ברבי: לשם מה כל המילים האלה?

<מאיר שמרה: הורדתי את זה והצעתי נוסח חלופי אחר, שהסברתי מה הוא.

<יוסי ברבי: אם הורדת אז בסדר.

משה גפני: הערתך התקבלה.

משה גפני: אם היועצת המשפטית של העובדים רוצה להתייחס, בבקשה.

<מאיר שמרה: למען הדיוק, הורדתי את זה מכיוון שאני יודע מה מטריד את העובדים.

<מאיר שמרה: הצעתי נוסח חלופי אחר שנראה לי הגיוני.

<מאיר שמרה: אני לא בא לרמות.

מיקי רוזנטל: הוא הציע לכם נוסח חלופי.

מיקי רוזנטל: זה מקובל עליכם?

<יוסי ברבי: אני רוצה שהוא יקרא את הנוסח בצורה ברורה, ותוריד את המילים האלה.

משה גפני: אומר מאיר שמרה שהוא הוריד את זה.

מיכל בירן: הוא אמר שיש נוסח חלופי ולא שמעתי מה הוא.

<יוסי ברבי: אני רוצה שהוא יקריא את זה לפרוטוקול.

משה גפני: מאיר שמרה אמר קודם שזה היה צריך לעבור את הממונה על השכר, היה צריך לעבור את אגף התקציבים.

משה גפני: אנחנו מכירים את כל התהליך הזה, זה סיפור לא פשוט.

משה גפני: יש הערה, שלא הכרתי אותה קודם, שמעתי אותה עכשיו.

משה גפני: אומר מאיר שמרה שהוא משנה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יקריא כדי שתגידו אם יש לכם הערה.

<מאיר שמרה: עו"ד גלילה הורנשטיין הציעה נוסח.

<מאיר שמרה: אין לי אותו מול העיניים.

<גלילה הורנשטיין: אתה כבר אומר שאני מציעה נוסחים?

<גלילה הורנשטיין: לא השלמת את הדברים.

<גלילה הורנשטיין: אמרת שאתה רוצה עוד נוסח, להוסיף עוד סעיף.

<גלילה הורנשטיין: תגיד את זה לחבר הכנסת גפני.

<שגית אפיק: גלילה הורנשטיין, איזה נוסח את הצעת?

<יוסי ברבי: אני יכול לעזור, אני יכול להקריא למאיר שמרה את הנוסח.

מיקי רוזנטל: יש פה קצת בלגן.

<יוסי ברבי: חלילה, המטרה קדושה.

<יוסי ברבי: זה נושא כאוב.

מיקי רוזנטל: אנחנו יודעים, בגלל זה אנחנו פה.

<גלילה הורנשטיין: כדי להגיע לפשרה ולא "לפוצץ", ואנחנו לא רוצים "לפוצץ", הצענו שבמקרה של הפרת משמעת זה הכול בכפוף להסכם ענפי.

<גלילה הורנשטיין: לענף המלונאות יש הסכם ענפי שמכיל את כולם.

<גלילה הורנשטיין: אז התחיל שוב ויכוח, כן או לא.

<גלילה הורנשטיין: הלכנו להתייעץ עם האיגוד המקצועי.

<גלילה הורנשטיין: אנחנו מחכים עכשיו לניסוח של הסעיף הזה.

<גלילה הורנשטיין: הצעתי את הסעיף הזה ואנחנו מחכים לניסוח של האגף לאיגוד מקצועי.

<מאיר שמרה: כל ניסוח שאומר שככל שאפשר לפטר עובד מחמת עבירות משמעת בהתאם להסכם הקיבוצי התקף, במצב שאפשר לפטר אותו אחרי שעברו את כל המשוכות, הוא לא זכאי לפיצויים המוגדלים, בהנחה שהוא חטא, פשע וכולי, אם אכן כך.

<גלילה הורנשטיין: כבר החלטת שהוא לא זכאי?

<גלילה הורנשטיין: אז למה הולכים לבוררות?

<גלילה הורנשטיין: למה הולכים לוועדה פריטטית?

<שגית אפיק: אחרי שכל ההליך נגמר.

<גלילה הורנשטיין: יש ועדות פריטטיות שמחליטות: זכאי או לא זכאי.

מיקי רוזנטל: המרחק ביניכם לא גדול.

מיקי רוזנטל: תגמרו.

משה גפני: מה שמציע מאיר שמרה, נעזוב את כל התהליך, בסוף אתם ניצחתם בעניין הזה.

משה גפני: אם מישהו יצטרך לעזוב או ירצה לעזוב הוא יקבל פיצויים מוגדלים.

משה גפני: העובדים כן מרוצים או לא מרוצים, אבל בסוף העובדים רוצים את זה.

משה גפני: אחרת היה פה תהליך של התפרקות מוחלטת, ואתם יודעים את זה, אז לא היה בכלל עם מי לדבר.

משה גפני: עד לכאן הגענו.

משה גפני: עכשיו באים גורמים בממשלה, אולי הממונה על השכר, אני לא יודע – לא הכרתי את זה, שמעתי את זה רק עכשיו בישיבה – ואומרים: אנחנו נותנים פיצויים מוגדלים.

משה גפני: הוא אמור לקבל 100% והוא יקבל 150%.

משה גפני: סתם אני אומר לשם הדוגמה כי אני לא רוצה להיכנס לפרטים, זה לא התפקיד שלנו.

מיקי לוי: 100% פלוס X.

משה גפני: אומר הממונה על השכר, או אומר ראש הממשלה, או אומר שר הביטחון, אני לא יודע מי בממשלה אומר, יש מישהו שעובר את התהליך של פיטורים כמו עובד רגיל, שההסתדרות מגבה את זה וגם את כמשפטנית מגבה את זה, עובר תהליך.

משה גפני: התהליך הזה הולך לבירור, הולך לוועדת משמעת, ההסתדרות בעניין, עורך-הדין של העובד נמצא בעניין.

משה גפני: בסוף-בסוף אחרי כל התהליך הרגיל שמתקיים בכל מפעל נורמלי, בין אם הוא מופרט ובין אם הוא לא מופרט, האיש לא זכאי לפיצויים מוגדלים.

משה גפני: את זה אומר מאיר שמרה.

משה גפני: אני מבקש שזה ינוסח לפי הדברים האלה ביחד אתכם ואת זה נאשר.

<גלילה הורנשטיין: בסדר.

<גלילה הורנשטיין: נחזור עוד מעט עם הנוסח.

משה גפני: זה הנוסח שיאושר.

<גלילה הורנשטיין: ברגע שנחזור עם הנוסח ונקרא אותו בפני הוועדה תחליטו אם צריך עוד לתקן את זה או לא.

מיכל בירן: למה צריך אותנו?

<עובד קדמי: אבל הוועדה לא מאשרת את ההסכם אלא רק את העיקרון.

מיקי רוזנטל: הוועדה איננה הפקולטה למשפטים.

מיקי רוזנטל: הרב גפני הקריא את רוח הדברים שיסוכמו.

מיקי רוזנטל: עכשיו זה רק עניין של ניסוח.

מיקי רוזנטל: אתם לא צריכים אותנו בשביל זה.

משה גפני: אנחנו קבענו את העיקרון.

משה גפני: מאיר שמרה הסכים לעיקרון הזה, עו"ד גלילה הורנשטיין הסכימה לזה, ההסתדרות הסכימה לזה, הממשלה הסכימה לזה, רשות החברות הסכימה, מאיר שמרה אמר את זה במפורש.

משה גפני: אנחנו מאשרים את העיקרון הזה.

משה גפני: אני מבטיח לכם שעד שלא ייגמר הניסוח, אנחנו כאן.

משה גפני: אבל נאשר את זה כאן עכשיו, לא נחזיק את הוועדה בגלל עניין של ניסוח.

משה גפני: מגיעים אלינו חוקים כבדי-משקל שפעמים רבות אנחנו לא מתעכבים על הניסוחים אלא אומרים את העיקרון.

<גלילה הורנשטיין: אגיד לאדוני רק את החשש.

<גלילה הורנשטיין: אני מבקשת הקשבה של דקה.

<גלילה הורנשטיין: הצעתי את הפשרה אבל מה אומר מאיר שמרה?

<גלילה הורנשטיין: שהוא לא יהיה זכאי.

<גלילה הורנשטיין: תהיה ועדה פריטטית והוא לא יהיה זכאי.

<גלילה הורנשטיין: הוא כבר מחליט שהוא לא זכאי.

משה גפני: לא, שינינו את זה.

משה גפני: בוויכוח בינך לבין מאיר שמרה אנחנו בצד שלך.

<גלילה הורנשטיין: תודה רבה.

משה גפני: אפילו מאיר שמרה עבר לצד שלך.

מיכל בירן: זה נאמר 7 פעמים, העיקרון ברור.

מיכל בירן: אתם לא צריכים אותנו יותר.

אורלי לוי אבקסיס: הנוסח יועבר לשגית אפיק?

<גלילה הורנשטיין: אני יכולה להקריא את הנוסח?

<גלילה הורנשטיין: אחרי המילה "פיטורים" יבוא "למעט בפיטורים בגין ביצוע עבירת משמעת חמורה שהוחלט בגינה לפטר את העובד תוך שלילת פיצויי פיטורים, והכול בהתאם להוראות ההסכם הקיבוצי הענפי".

משה גפני: למה המילה "חמורה"?

<גלילה הורנשטיין: כי יש הפרת משמעת לא חמורה.

משה גפני: העיקרון הוא אותו עיקרון.

משה גפני: הניסוח יהיה בהתאם לרוח הדברים האלה.

משה גפני: אני לא משפטן לדעת מה זה עבירה חמורה ולא חמורה.

משה גפני: הכול יהיה בסדר.

משה גפני: הלוואי ואלה יהיו כל הבעיות שלנו כאן בוועדה, במיוחד אחרי הקואליציה החדשה.

משה גפני: עוד מישהו רוצה להתייחס?

משה גפני: בבקשה.

<אורן מוסט: אני יושב-ראש הדירקטוריון של "תדמור".

<אורן מוסט: ראשית, אני מצטרף לתשבחות של יוסי ברבי על הביקור שלך.

משה גפני: בסדר, תעזוב.

<אורן מוסט: אני מאמין בזה.

<אורן מוסט: הייתי שם אז אני אומר.

משה גפני: אמרו כבר.

משה גפני: אני לא צריך יותר.

משה גפני: עוד יבואו אלי ויגידו לי: למה דווקא שם?

משה גפני: לך לעוד מקומות.

<עובד קדמי: ברשות החברות לא ביקרת כדי לאזן, זה לא בסדר...

משה גפני: לבוא לרשות החברות הממשלתיות?

משה גפני: אני לא יכול לבוא לשם בגלל שברשות החברות הממשלתיות לא מקבלים חרדים.

משה גפני: ..

<מאיר שמרה: לא נכון, יש שם אפילו מזוזה.

<מאיר שמרה: ..

משה גפני: בנבחרת 500 הדירקטורים לא היה אפילו חרדי אחד אז אני לא יכול לבוא שם.

משה גפני: בבקשה.

<אורן מוסט: לא סתם אמרתי את זה כי כילד ראיתי את בן גוריון באותו מלון ומאז לא ראיתי אף אחד, אז אני לא סתם אומר את זה, אני מתכוון לזה.

משה גפני: בבקשה, לגופו של עניין.

<אורן מוסט: כיושב-ראש הדירקטוריון מזה כשנה וחצי, אנחנו מאמינים שלמקום הזה יש תקומה ויש לו עתיד.

<אורן מוסט: העובדים שהביאו אותו עד הלום, למרות הכשלים שראית במו עיניך, בזכותם ואיתם הזכיין שיבוא, וייבחר בתהליך מסודר מקצועי, רצוי בין-לאומי, על-ידי רשות החברות, יוביל את זה.

<אורן מוסט: זאת נקודת המוצא שלנו.

<אורן מוסט: כל השנה וחצי האחרונות על זה אנחנו עמלים.

<אורן מוסט: יש נושא, שמבחינה משפטית הולכים לפירוק מרצון של החברה כדי לצאת למכרז לבחירת הזכיין.

<אורן מוסט: עשינו אומדנים מאומדנים שונים מה גודל החשיפה נכון להיום של החברה, כי אנחנו כדירקטורים מתבקשים להצהיר הצהרת כושר פירעון, שאלה החובות של החברה והתחייבויותיה לשנה הקרובה.

<אורן מוסט: זה כבד-משקל מבחינת האחריות האישית של הדירקטוריון ושל נושאי המשרה.

<אורן מוסט: האומדן היה 30 מיליון שקל נכון לאוגוסט שעבר.

<אורן מוסט: אנחנו חושבים שייתכן שהסכום יגדל עד 5 מיליון שקל נוספים.

<אורן מוסט: מאיר שמרה ציין קודם שסך החובות הוא כ-45 מיליון שקל, כולל החובות לממשלה שאמורים להימחל.

<אורן מוסט: כך שה-30 מיליון שקל לוקח את זה בחשבון.

<אורן מוסט: אנחנו מבקשים שתהיה גמישות.

<אורן מוסט: אם צריך, שהכיסוי יהיה להתחייבויות בפועל שהמפרק יכיר בהן ויחליט לשלם אותן, שזה יגדל עד 35 מיליון שקל.

<אורן מוסט: לא הזרמה עיוורת של כסף שיישב בחברה, לא מדובר על זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מאיר שמרה, בבקשה.

<מאיר שמרה: מה שמופיע בפנייה שלנו מדצמבר 2015 תקף, צריך רק לדייק את הפרטים.

<מאיר שמרה: יכול להיות שחובות החברה למדינה גדלו.

<מאיר שמרה: כתוב שם למען הזהירות: כ-10 מיליון שקל.

<מאיר שמרה: הבקשה שלנו מן הוועדה, בסופו של יום זה יגיע בפרוצדורה לדירקטוריון, הדירקטוריון ידון ונראה מה השתנה.

משה גפני: כלומר, אתה לא דוחה את הבקשה שלו.

<מאיר שמרה: זה לא עניין של לדחות או לא.

<מאיר שמרה: זה לא כלל אצבע.

<מאיר שמרה: אמרו: בואו תוסיפו.

<מאיר שמרה: אנחנו יודעים להוסיף.

משה גפני: אם יתברר שבאמת מה שהוא אומר נכון.

<מאיר שמרה: כרגע המסגרת שביקשנו, כפי שמופיע פה בנייר, היא סדר גודל של כ-40 מיליון שקל, ואמרתי למען הזהירות שזה יכול להגיע בגלל חובות אולי עד 45 מיליון שקל.

<מאיר שמרה: זו המסגרת.

<מאיר שמרה: נעמוד על כך שזה יהיה 30 מיליון שקל במסגרת שדיברנו.

<מאיר שמרה: אנחנו גם יודעים להסביר את זה לדירקטוריון.

<מאיר שמרה: אם נשתכנע שלא, נראה איך מנסחים את זה אחר-כך מבחינת סעיף 10 והאישור.

<מאיר שמרה: אבל אין פה הסכמה להוסיף כי מדובר פה בתקצוב.

<מאיר שמרה: אבל מבחינת הוועדה, אם נחליט שצריך נדע להתמודד עם זה כדי לא לחזור לפה שוב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: פרוספר ביטון, יושב-ראש ועד העובדים, בבקשה.

<פרוספר ביטון: אני יושב-ראש ועד "תדמור".

<פרוספר ביטון: בשם העובדים ובשם חברי הוועד וההנהלה אני מודה ליושב-ראש הוועדה, לעוזרים שלו, שגית אפיק וטמיר כהן, ולכל חברי הוועדה, מיקי לוי ומיקי רוזנטל, כמובן אורלי לוי אבקסיס, יצחק וקנין וכל השאר שהשתתפו.

<פרוספר ביטון: אני מודה לכולם, גם למאיר שמרה שסייע לגמור את הפרשה הזאת בכי טוב.

<פרוספר ביטון: לא נשאר לי אלא להודות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שיהיה לכם בהצלחה.

<מיכאל רבזין: אני מהחשב הכללי במשרד האוצר.

<מיכאל רבזין: אני מבקש לעדכן את הוועדה שבהתאם להחלטת הממשלה החובות כלפי הדיור הממשלתי נמחקו, חובות הבעלים, הלוואות בעלים שניתנו בשנים הקודמות נתקבלה החלטה למחוק אותם.

<מיכאל רבזין: זה בהליך ויימחק בימים הקרובים.

<מיכאל רבזין: מבחינת הממשלה אין חובות של "תדמור" כלפינו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פנייה לוועדת הכספים, בית-הספר המרכזי למלונאות בע"מ תדמור, הבקשה שהגישה רשות החברות הממשלתיות להעברת סכום של 30 מיליון שקל פלוס מחיקת חובות, כל מה שנאמר.

משה גפני: אני רוצה לשבח את מאיר שמרה מרשות החברות הממשלתיות על הגמישות שהייתה בעניין הזה.

משה גפני: לא תמיד אנחנו נתקלים בתופעה כזאת, לפעמים אנחנו צריכים לנהל מאבק.

משה גפני: כאן לא היה צריך לנהל מאבק.

משה גפני: גם המשרדים שהיו בעניין, גם משרד התיירות.

מיקי לוי: ובית-הספר ניצל.

אורלי לוי אבקסיס: מה שיותר חשוב כאן הוא שמשרד הכלכלה התחייב להעביר הכשרות מקצועיות.

אורלי לוי אבקסיס: הרווח הוא כפול, לאותם ילדים וצעירים יש גם אופק תעסוקתי.

<משה כץ: דבר אחד לא ברור לי.

<משה כץ: אפשר לשאול חצי שאלה?

<משה כץ: אני ממשרד הכלכלה.

<משה כץ: מה שאומרת פה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס הוא נכון, התחייבנו, אבל שמעתי גם מיושב-ראש הדירקטוריון וגם ממאיר שמרה וגם מן העובדים, אני רוצה שזה יהיה ברור.

<משה כץ: חלק גדול מן המורים פנו אליי ואמרו שהם מברכים על כך שהמפעיל החדש מתחייב לקחת חלק גדול מאוד מן המורים.

<משה כץ: זה נכון?

<משה כץ: כי אני יודע שהמפעיל החדש מתחיל עם שולחן נקי.

<גלילה הורנשטיין: אין עדיין מפעיל.

משה גפני: נעקוב אחרי זה.

<משה כץ: פרוספר ביטון, תחדד את הדברים.

<פרוספר ביטון: זה היה בהסכם, אבל הם טוענים שזה לא רלוונטי.

<פרוספר ביטון: כבר "טחנו" את זה קודם לכן.

משה גפני: אין בעיה, עזוב את זה.

מיקי לוי: אנחנו לא יכולים להחליט, אנחנו יכולים רק לבקש.

משה גפני: רבותי, מי בעד אישור הפנייה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 5

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הפנייה אושרה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מאחל לכם בהצלחה.