ועדת המשנה לצער בעלי חיים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 5, 2016-03-15 12:00

איציק שמולי: בוקר טוב לכולם.

איציק שמולי: אני שמח ונרגש לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לעניין מניעת צער בעלי חיים של ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

איציק שמולי: אנחנו בעיצומו של יום חגיגי שתכליתו בכנסת היא העלאת המודעות לזכויות בעלי החיים והרווחה שלהם.

איציק שמולי: ביום הזה אנחנו מקיימים שורה של דיונים בוועדות הכנסת השונות וגם במליאה על הפעולות השונות שיש לעשות בכל המישורים כדי לקדם את התחום במשך כל השנה.

איציק שמולי: אני חושב שנקודת האור בכנסת הזאת באה לידי ביטוי במידת הנכונות הרבה והגדולה יותר שאתם רואים בכנסת לקידום הזכויות של בעלי החיים.

איציק שמולי: רק לאחרונה, בעבודה משותפת, גם של הממשלה - נכנס דגנית בן-דב שגם לה מגיעה מילה טובה בעניין הזה – קידמנו חוק ביחד שהתכלית שלו היא החמרת הענישה על מתעללים בבעלי חיים.

איציק שמולי: אני שמח לבשר לכם שבתי המשפט בחודש וחצי האחרונים, בשלושה פסקי דין, זרקו לכלא לתקופות מאסר ממושכות אנשים שהתעללו בבעלי חיים וכמדומני זה אפילו קרה בשלושה בתי משפט שונים.

<עירין ענבר: באחד עוד יש ערכאת ערעור ואנחנו מקווים שזה יצלח את הערעור.

איציק שמולי: אל תהרסי לנו את החגיגה.

איציק שמולי: שלום כבוד שר החקלאות.

איציק שמולי: ברוך הבא.

איציק שמולי: התחלנו לומר שבכנסת הזאת יש נקודת האור – אני חוזר משפט אחורה לטובת כבוד השר שנכנס - והיא באה לידי ביטוי גם בעבודת הממשלה ובנמרצות של שר החקלאות בחלק הראשון של כהונתו וקידום הנושא של דאגה לזכויות בעלי החיים.

איציק שמולי: ברור שיש לנו עוד הרבה דברים שאנחנו צריכים להשיג, אבל היום הזה הוא יום שבו אנחנו צריכים גם לעצור רגע ולראות מה השגנו בשנה האחרונה, וזה לא מעט.

איציק שמולי: על כך אנחנו גם צריכים לטפוח לעצמנו על השכם.

איציק שמולי: הדיון הזה בוועדת החינוך בא מתוך מקום מאוד מאוד תכליתי.

איציק שמולי: אמנם שר החינוך נמצא כרגע בשליחות בדרום אמריקה, אבל אני בטוח שנציגיו יעבירו לו את המסר.

איציק שמולי: אנחנו באים מתוך הבנה שכן, במשך השנה אנחנו עושים הרבה, גם במישור של החקיקה וגם במישור של האכיפה, בעיקר באמצעות המשרד שלך, אדוני השר, אבל בסוף, כדי לחולל שינוי משמעותי, המפתח לשינוי נעוץ בתחום החינוך.

איציק שמולי: יש עמותות שעושות פעילות ברוכה מאוד בתחום הזה, גם ריקי שעושה את הפעילות הזאת וגם תנו לחיות לחיות, אתי אלטמן, שתי כלות של שדולת בעלי החיים שגם יקבלו אות מיוחד כהוקרה לפעילות שלכן, ואנחנו כאן, המטרה של הדיון, כדי לחשוב ביחד מה אנחנו יכולים לעשות יותר ובעיקר מהי הדרישה התכליתית שאנחנו צריכים להעלות כלפי משרד החינוך בתחום הזה, כך שבסופו של דבר הילדים ובני הנוער במדינת ישראל, המפגש שלהם עם בעלי החיים יהיה מפגש של חוויה חיובית, מפגש שבו אתה מפתח גם כילד צעיר או כבן נוער צעיר איזה שהן מיומנויות ויכולות שבסופו של דבר מפתחות בך גם את האחריות וגם את החמלה ואת כל אותן תכונות שאנחנו רוצים לראות אצל בני הנוער שלנו.

איציק שמולי: אני שם כאן נקודה.

איציק שמולי: השר, אתה רוצה לפתוח או לשמוע?

אורי אריאל: אני אומר כמה משפטים מאוד קצרים, ברשות היושב ראש.

אורי אריאל: נציגי העמותות, חברים, אצלנו – ואני יכול להגיד גם בשמכם בביטחון – כל יום הוא יום צער בעלי חיים במובן שמתעסקים בזה באופן שוטף ואכן כך צריך להיות.

אורי אריאל: כך מסורת ישראל והדברים מפורשים, כתובים והם חדים.

אורי אריאל: מה שקרוי אצלנו, מצוות דאורייתא, זה לא מחכמים אלא ממש מהתורה ואני לא ארחיב בזה עכשיו.

אורי אריאל: ברוך השם אני מסכים עם חבר הכנסת שמולי שיש בכנסת הזאת התעוררות גדולה מאוד ותודה ליושבי ראש השדולה בכנסת, לחבר הכנסת שמולי והיעלות – יעל גרמן ויעל כהן-פארן – ושרן השכל, וטוב שכך.

אורי אריאל: אנחנו רתומים לגמרי לעניין הזה.

אורי אריאל: עשינו מספר דברים החל מחוק צער בעלי חיים אותו סיימנו, המשך בכינוס לפחות חצי שנתי עם כל העמותות כדי לשמוע באופן ישיר ולקבל מכם את הדברים ולא רק באמצעות מתווכים ולא מיילים אלא לשמוע אתכם ולראות אתכם בקשר ישיר, שוטף ויומי.

אורי אריאל: אני לא אמשיך למנות את כל הדברים אבל אני כן רוצה לסיים כרגע בשני עניינים.

אורי אריאל: אנחנו בעזרת השם נכניס לחוק השירות הלאומי באחת המטרות את ההשתלבות של שירות לאומי אזרחי בתוך עמותות צער בעלי חיים.

אורי אריאל: קרי, האנשים – חלקם אני מכיר – שהם מנהלי עמותות יוכלו לקבל תקנים מהשירות הלאומי אזרחי מכל העדות, המגזרים והמינים.

אורי אריאל: אנחנו נתחיל עם ילדים שיש להם קשיים, כי זה עוזר להם בעצמם, זה עוזר לחיות, זה עוזר לעמותות ובקיצור, כולם יוצאים מרוויחים.

אורי אריאל: דיברתי על זה אתמול עם חבר הכנסת אלי אלאלוף שהוא יושב ראש הוועדה שם נדון החוק ואני לא חושב שתהיה בעיה מיוחדת, אבל אני מקווה מאוד שנכניס את זה בזמן הקרוב ונוכל לתת לכם כבר מהמחזור הבא, מהקיץ.

אורי אריאל: נוכל לתת לעמותות שעוסקות בצער בעלי חיים סיוע שיכול להיות שהוא משמעותי וכל אחד יבחן את זה אצלו בבית.

אורי אריאל: הדבר השני והאחרון שכרגע אני אומר זה שאני מסכים במאה אחוזים עם חבר הכנסת שמולי בעניין החינוך.

אורי אריאל: תמיד רפואה מונעת וחינוך, הם הרבה יותר אפקטיביים מאשר לטפל בעניין אחרי שזה קורה.

אורי אריאל: אנחנו מגויסים, רובנו ככולנו – לא כולנו אבל רובנו – לטיפול היום יומי השוטף וכאשר אנחנו מזהים בעיה, אנחנו רצים לטפל בה.

אורי אריאל: אני מדגיש ואומר שטוב שכך, חס וחלילה אני לא מוריד מהערך של זה.

אורי אריאל: אם נדע לחנך את ילדינו – אצלי זה כבר נכדינו – שלא יגיעו בכלל למצב הזה, הוא יהיה הרבה פחות.

אורי אריאל: כנראה לא יהיה אפס כי יש גם בעיות התנהגותיות בכל התחומים אצל האנשים.

אורי אריאל: אם זה יהיה המצב, אני חושב שנוכל לשנות את הגרף באופן משמעותי.

אורי אריאל: אני חושב שבעניין הזה יש יתרון גדול.

אורי אריאל: אני דיברתי על זה עם שר החינוך ואני הולך לשבת עם האיש שלו שאחראי על תכניות הלימודים בנושא צער בעלי חיים ולעשות על זה חשיבה ולנסות שכבר משנת הלימודים הבאה יחלו מגני הילדים – שזה באחריות שר החינוך - ויקבלו ספרים שיש בהם צער בעלי חיים ויהיו קלטות עם צער בעלי חיים, כל אחד לפי גילו, במעמדו, בשפתו.

אורי אריאל: צריך לדבר עם הקהילה הערבית בצורה אחת כי לא הכול אותו הדבר.

אורי אריאל: אנחנו מאוד רוצים כבר בתחילת שנת הלימודים הקרובה להתחיל להכניס את הנושא, כמובן כל שנה זה יעלה ואפשר להערכתי תוך שלוש שנים להגיע למציאות של תכנית מלאה לכל הגילאים, כולל בכיתה י"ב, ולעשות מזה סיפור אחר לטובת כולנו.

אורי אריאל: הלוואי, בעזרת השם.

אורי אריאל: תודה.

איציק שמולי: תודה רבה כבוד השר.

איציק שמולי: מי מכם שרוצה לדבר, הדרך המקובלת היא להעביר פתק למנהלת הוועדה ואנחנו נשמח לאפשר לכמה שיותר.

איציק שמולי: הדיון יהיה עד שעה 1:00 ואני מקווה שנספיק לשמוע כמה שיותר אנשים.

איציק שמולי: חברת הכנסת גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: כבוד השר ואדוני היושב ראש, יושב ראש כפול, גם יושב ראש ועדת המשנה וגם יושב ראש השדולה שלנו לזכויות בעלי החיים.

יעל גרמן: אני חושבת שאם כוונתנו, ואנחנו מדברים על כך, אנחנו רוצים להפסיק את המתות הכלבים.

יעל גרמן: אנחנו רוצים להפסיק כמה שיותר המתות בכלל של בעלי חיים, אבל סימן השדולה היום הוא לנסות ולהפסיק את המתות בעלי החיים.

יעל גרמן: אם אנחנו שואפים לקראת המצב הזה, אנחנו יודעים שהיום ממיתים כלבים באמת בקלות בלתי נסבלת בחסות החוק.

יעל גרמן: אין ספק שחינוך הוא אחד האמצעים העיקריים כדי למנוע זאת.

יעל גרמן: ברגע שאנחנו נחנך את הילדים שלנו לטפל בכלבים וברגע שנחנך אותם לבוא ולסייע בכלביות ולהצטרף ולהתנדב לאותן עמותות – ויש כל כך הרבה עמותות שאוהבות כלבים כמו עמותת אוהבים כלבים בהרצליה, בנתניה, בכפר סבא, בבית שאן ובכל רחבי הארץ יש לנו עמותות שאוהבות כלבים ובאמת מסייעות – הן לא יכולות לעשות את זה לבד.

יעל גרמן: הן תוכלנה לעשות את זה רק אם באמת בני הנוער והילדים יסייעו להן.

יעל גרמן: אני ראיתי את הדוגמה הזאת בהרצליה.

יעל גרמן: עמותת הרצליה אוהבת חיות בראשותה של מיכל צוויג פשוט נכנסה לבתי הספר, התלמידים הגיעו באופן קבוע, כל קבוצה פעם בשבוע, לכלביה, כך שכל יום היו ילדים שהוציאו את הכלבים, חיבקו אותם, ליטפו אותם, לא נתנו להם לאכול אבל הוציאו אותם לטיולים וגם באו לאחר מכן לאמץ אותם.

יעל גרמן: זאת הדרך, אלה האמצעים ואני מברכת על הדיון ומקווה שיהיו יותר ויותר בני נוער שאכן יעשו זאת.

יעל גרמן: תודה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: נמצאת אתנו אלה טולדנו.

איציק שמולי: שלום לך.

איציק שמולי: אנחנו נדבר בדיון הזה על ילדים ובני נוער ואם זה כך, מה יותר נכון מלתת למישהי מאוכלוסיית היעד לפתוח את הדיון?

איציק שמולי: בבקשה.

<אלה טולדנו: שלום לכולם.

<אלה טולדנו: אני לומדת בבית הספר לטבע, סביבה וחברה בתל אביב.

<אלה טולדנו: אני נציגה של קבוצת יוצרים שינוי שנמצאת כאן אתנו ואני רוצה לספר לכם על חלק מהפרויקטים שאנחנו עוסקים בהם בתכנית "הרוח החיה שבחבורה" של משרד החינוך והמשרד להגנת הסביבה.

<ריקי בצרי: ו-אס.

<ריקי בצרי: או.

<ריקי בצרי: אס חיות.

<ריקי בצרי: התכנית היא של שלושת הגופים.

<אלה טולדנו: בשנים האחרונות תלמידי בית הספר מנסים לעזור לתרנגולות המטילות לעבור ללולי חופש.

<אלה טולדנו: אנחנו מעלים את המודעות של הציבור ושל הסופרמרקטים ואנחנו מנסים גם להוריד את המחירים.

<אלה טולדנו: עמותת אס.

<אלה טולדנו: או.אס.

<אלה טולדנו: חיות ועמותת חי משק מאוד עוזרות לנו.

<אלה טולדנו: אנחנו גם עוקבים אחרי החקיקה בנושא הזה ומאוד התאכזבנו שבוועדת החינוך שדנה בחודש שעבר בתקנת החזקת המטילות הצבעתם נגד שיפור התנאים.

<אלה טולדנו: בשנתיים האחרונות החלטנו גם לנסות להוציא את הפרות לחופשי והמצאנו מושג חדש שנקרא חלב חופש.

<אלה טולדנו: הכוונה לפרות חליבה שיצאו לאחו למשך כמה שעות ביום והחלב שלהן יימכר ברשתות.

<אלה טולדנו: אחד הרפתנים אמר לנו שיש תקנה שדורשת שטח מאוד מאוד גדול לכל פרה בגלל זיהום מי תהום.

<אלה טולדנו: חיפשנו בכל דרך אפשרות את התקנה הזאת ולא מצאנו אותה.

<אלה טולדנו: אנחנו מבקשים את העזרה שלכם, אם מישהו יודע היכן יש תקנה כזאת, נשמח אם תתנו לנו אותה וננסה לשנות אותה.

איציק שמולי: הגעת לכאן תכליתית.

איציק שמולי: זה טוב.

<אלה טולדנו: בתכנית יוצרים שינוי החליטו שנייצג את ישראל בכנס הבינלאומי של הפרויקט הזה שהיה במקסיקו ושם היו ארבעים מדינות.

<אלה טולדנו: אנחנו גילינו בכנס שיש עוד המון מדינות שמגדלות את הפרות והתרנגולות בדרך הזאת ומפליא שדווקא בארץ ישראל לא מגלים מספיק חמלה לבעלי החיים.

<אלה טולדנו: בבית הספר שלנו, מלבד העיסוק בחיות משק, יש לנו גם קבוצות שעוזרות ברווחה של חיות מחמד ובשמירה על חיות הבר.

<אלה טולדנו: הנושא של בעלי החיים מאוד חשוב לנו ואנחנו חושבים שכל בתי הספר בארץ צריכים לעסוק בנושא הזה.

<אלה טולדנו: הילדים היום חיים בעולם שבקושי רואים בעלי חיים ומבחינתנו הביצים והחלב מגיעים מהסופרמרקט.

<אלה טולדנו: הנושאים האלה מלמדים אותנו להעריך את בעלי החיים ולהביא את האחריות שלנו כלפיהם ולהיות מאוד מוסריים.

<אלה טולדנו: אנחנו מקווים שבפעם הבאה עת תתקיים הצבעה בנושא בעלי חיים בוועדה, גם אתם תבינו את האחריות שלכם כלפינו הילדים.

<אלה טולדנו: תודה.

איציק שמולי: כמה זמן את בתכנית?

איציק שמולי: מותר באופן חד פעמי למחוא כפיים.

<אלה טולדנו: בתכנית הרוח החיה שבחבורה, לדעתי מתחילת הלימודים בבית הספר, מכיתה א', אבל בפרות חופש וחלב חופש התחלתי להתעסק בכיתה ד' ולעסוק יותר, מכיתה ו'.

איציק שמולי: כל התלמידים בכיתה שלך בתכנית הזאת או שזה לבחירה?

<אלה טולדנו: לא כולם.

<אלה טולדנו: זאת יותר בחירה אבל בלי קשר, יש לנו עוד המון פרויקטים בבית הספר שקשורים לנושאים האלה.

איציק שמולי: הפרויקט הוא במסגרת בית הספר או שאתם הולכים ל-אס.

איציק שמולי: או.

איציק שמולי: אס או למסגרת אחרת?

<אלה טולדנו: הפרויקט הוא בבית הספר.

<אלה טולדנו: את הפרויקט של חלב חופש אנחנו נשארנו אחרי שעות הלימודים לעוד שעה ועבדנו על הפרויקט הזה.

איציק שמולי: ריקי, אני מציע שתאמרי עוד כמה מילים על הפרויקט כי זאת דוגמה חיה לפרויקט שאתם מפעילים.

איציק שמולי: אחרי כן אולי נעבור לעמותות נוספות וכמובן למשרד החינוך שייתן לנו תמונת מצב ויאמר היכן מבחינתו עומד התחום הזה היום בתוך המערכת.

איציק שמולי: תציגי את עצמך.

<ריקי בצרי: אני יושבת ראש עמותת אס.

<ריקי בצרי: או.

<ריקי בצרי: אס חיות ולשעבר אחראית על תחום חינוך באמצעות בעלי חיים בשפ"י, משרד החינוך.

<ריקי בצרי: עכשיו במשרד החינוך מחליפה אותי ליאת פלד חיים המקסימה הזאת ועוזרת לה יפית.

<ריקי בצרי: אני חייבת לציין את המשרד להגנת הסביבה כמי ששותף לתכנית החינוכית הזאת.

<ריקי בצרי: אני חושבת שזאת תכנית שפועלת כבר הרבה מאוד שנים בתמיכת המשרד ואני חושבת שאי אפשר להתעלם מהעובדה הזאת.

<ריקי בצרי: התכנית פועלת בשיתוף אס.

<ריקי בצרי: או.

<ריקי בצרי: אס חיות, המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך ביחד כחלק מהתפיסה שחינוך הוא הבסיס לכל מה שאנחנו בעצם רוצים להגיע אליו ולהביא אנשים להיות אנשים טובים יותר.

<ריקי בצרי: התכנית התחילה לפעול גם בגני הילדים.

<ריקי בצרי: פועלים מדריכים מטעם אס.

<ריקי בצרי: או.

<ריקי בצרי: אס חיות ומטעם משרד החינוך בשיתוף פעולה בתוך בתי הספר כאשר אנחנו גם היינו אחראים לכתיבת חוזרי מנכ"ל בשיתוף עם מפמ"ר חקלאות בנושא הזה.

<ריקי בצרי: אני חושבת שאחד הדברים שמאוד מאוד חשוב להוביל, מעבר לעשייה החינוכית בתוך תחומי בית הספר, אני חושבת, מתוך היכרות את המערכות, שחייבים לדאוג לנושא האכיפה בנושא של החזקת פינוי חי בתוך בתי הספר.

<ריקי בצרי: אין לנו מספיק פיקוח על הנושא הזה.

<ריקי בצרי: המצב שם הוא לא טוב ואני חושבת שיש הרבה דברים שצריך לעשות שם.

<ריקי בצרי: אני חושבת שגם העמותות, כולנו, צריכים יחד עם משרד החינוך להיטיב עם הנושא הזה כי הוא לא מספיק חזק והוא לא מספיק טוב.

<ריקי בצרי: הפעילות שלנו בתוך בתי הספר היא בעיקר לשלב את כל הנושא של חינוך לרגישות, לחמלה, ליחס הוגן כלפי בעלי חיים וכשאני מדברת על משרד החינוך, אני אומרת לכל אנשי החינוך שאתם לא צריכים לאהוב בעלי חיים, אתם חייבים לחנך ליחס הוגן כלפיהם.

<ריקי בצרי: זה המסר שלי.

<ריקי בצרי: תודה רבה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: תגידי לנו בכמה בתי ספר וגנים אתם פועלים עם התכנית.

<ריקי בצרי: ביחס עם משרד החינוך, מתחילת התכנית אני חושבת שהגענו כבר ללמעלה מ-1,500 בתי ספר.

<ריקי בצרי: בכל שנה נכנסים לתכנית בסביבות 300 בתי ספר אבל אני חושבת שליאת שהיום מחליפה אותי תוכל לתת יותר אינפורמציה לגבי הפעילות של משרד החינוך בנושא.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: ליאת, בבקשה.

איציק שמולי: אם את יכולה לתת לנו איזושהי תמונת מצב.

איציק שמולי: התכניות הללו שריקי הציגה ותנו לחיות לחיות, אנונימוס ועוד הרבה גופים אחרים מפעילים בכל מיני מסגרות חינוכיות, תתחילי אתנו בבקשה מהבייסיק.

איציק שמולי: מה זה?

איציק שמולי: זה במסגרת שיעורי העשרה, שיעורי חברה?

איציק שמולי: זה נתון לבחירתו של המנהל או לא נתון לבחירתו של המנהל?

איציק שמולי: הם יודעים על כך או לא יודעים על כך?

<ליאת פלד חיים: אני מדריכה ארצית מרכזת בתחום בעלי חיים, שפ"י, משרד החינוך.

<ליאת פלד חיים: קודם כל, לשאלתך לגבי הנושא של פעילות חינוכית במוסדות החינוך.

<ליאת פלד חיים: היא חובה בכלל מוסדות החינוך במסגרת תכנית כישורי חיים שצבועה היום כשעה במערכת, החל מגן חובה ועד כיתה י"ב.

<ליאת פלד חיים: יש תכנים בכל בתי הספר שאמורים לעבור בנושא של רווחת בעלי החיים, רגישות, חמלה, אמפתיה, כל מה שריקי ציינה קודם לכן.

<ליאת פלד חיים: זה פועל.

<ליאת פלד חיים: לגבי הנחיה מעמיקה בתכנית, כפי שריקי ציינה, אנחנו נכנסים לבתי הספר בכמה אופנים.

<ליאת פלד חיים: בתי הספר שבאמת המנהל מעוניין ורוצה, שם נעשית עבודת מניעה ועבודת הדרכה ומעבירים תכנים דרך כישורי חיים לאורך כל השנה וזאת העבודה הטובה ביותר מבחינתנו כי היא עבודה מניעתית.

<ליאת פלד חיים: אבל לצערנו יש לנו גם כניסות רבות לתוך בתי ספר כאירועי חירום של התעללות בבעל חיים בתוך מוסד חינוכי וזה בכל חתכי הגיל.

<ליאת פלד חיים: אז על פי חוזר מנכ"ל אנחנו נכנסים לטפל באותו אירוע חירום .

<ליאת פלד חיים: יש לנו את חוזר מנכ"ל שיצא בשנה שעברה לגבי אלימות, אנחנו שייכים לשירות הפסיכולוגי ייעוצי ולכן גם בחוזר המנכ"ל בנושא אלימות יש התייחסות להתעללות בנושא בעלי חיים.

<ליאת פלד חיים: מנהל בית הספר חייב לפעול על פי אותו חוזר, לכנס ועדה בין-מקצועית במצב של אירוע כזה, לתת את הדעת ואת העונש ולהתייחס לזה כאל כל אירוע אלימות אחר שקורה בתוך המוסד החינוכי, גם כלפי מעגלי הפגיעה של התלמידים שנחשפו לאותו אירוע, גם לטפל בפוגע וגם בנפגע על פי חוזר מנכ"ל האחרון שיצא בנושא האלימות, שהוא חוזר מחמיר.

<ליאת פלד חיים: פיתחנו תכנית גם לגיל הרך, לגני הילדים, והיא פועלת כבר שלוש שנים בתוך גני הילדים.

<ליאת פלד חיים: העבודה שם היא עבודה סביב סיפורים של בעלי חיים, תכנית רגשיים, קבוצות רגשיות שפועלות בתוך הגנים.

<ליאת פלד חיים: אנחנו גם מזמנים על ידי גינות אקולוגיות בעלי חיים לתוך הגנים וגם בבתי הספר התחלנו לזמן בעלי חיים לתוך מרחבי בית הספר כי כמו שריקי ציינה, המצב של מרחקים זאולוגיים, פינות חי, הוא בכי רע ולכן אנחנו מעדיפים לזמן אותם על ידי גינות אקולוגיות, שולחנות האכלה וכולי.

<ליאת פלד חיים: כך הילדים גם נחשפים לבעלי חיים ורואים את בעלי החיים בסביבת בית הספר או גן הילדים, וגם אנחנו נותנים לבעלי החיים את החופש בתוך המרחב הבית ספרי.

איציק שמולי: יש לך יותר מידע לגבי המצב של פינות החי?

איציק שמולי: אנחנו מקבלים על זה הרבה מאוד תלונות.

איציק שמולי: כלומר, יש לך איזשהו מיפוי מסודר כמה פינות חי יש ומה הן הבעיות המרכזיות?

<ליאת פלד חיים: אני חושבת שאת השאלה הזאת צריך להפנות למפמ"ר חקלאות.

<ליאת פלד חיים: אני רק יכולה לספר שהמדריכים שלנו עדים באמת למצב לא טוב בפינות החי ואנחנו ומפמ"ר חקלאות עובדים עכשיו בשיתוף פעולה בנושא הזה, בנושא של מיפוי פינות החי שהן באחריותו.

איציק שמולי: עוד שאלה לגבי העניין של כישורי חיים.

איציק שמולי: אם אני מבין נכון, כל הילדים עוברים תכנים של מניעת צער בעלי חיים בשלב כזה או אחר מגיל הגן ועד סוף בית הספר היסודי.

<ליאת פלד חיים: זה אמור להיות גם מעבר, אבל כן.

איציק שמולי: באיזה היקף זה?

<ליאת פלד חיים: לצערנו התכנית הכללית בכישורי חיים היא לא מעמיקה כי עוסקים שם בעוד תכנים ולא רק בבעלי חיים.

<ליאת פלד חיים: זאת תכנית כללית.

<ליאת פלד חיים: אני חושבת שלפחות שלוש פעמים בשנה, שלושה מערכי שיעור בשנה, בבית הספר היסודי ובבתי הספר שאנחנו נמצאים בהם ומדריכים בהם, זה אחת לשבוע ויותר.

איציק שמולי: בתוך תחומי כישורי החיים יש נושאים מסוימים שהמשרד נותן להם יותר דחיפה?

איציק שמולי: כלומר, המנהלים באיזשהו אופן מעודדים לקחת את הנושאים הללו יותר או שזאת תכנית מובנית ומעבירים את מארג השיעורים כפי שהוא?

<ליאת פלד חיים: התכנית היא לא מובנית.

<ליאת פלד חיים: המדריכים שלנו הם מדריכים מומחים בתחום.

<ליאת פלד חיים: אנחנו יועצים ופסיכולוגים בתחום הרגשי.

<ליאת פלד חיים: התכנית לא מובנית.

<ליאת פלד חיים: אלא לא ממש שיעורים מובנים אלא כל מדריך שנכנס לבית הספר מקבל נתונים על בית הספר, על התפיסה של המנהל וביחד בונים תכנית, תופרים את החליפה לאותו בית ספר או לאותו גן על פי התכנים הקיימים.

<ליאת פלד חיים: אנחנו לא באים כמורים להעביר את התכנית אלא אנחנו מנחים את צוותי המורים ואת צוותי החינוך.

<ליאת פלד חיים: במסגרת מחויבות אישית תלמידים מכיתות י' ו-י"א עוברים הכשרה שלנו, של המדריכים שלנו, ויורדים לכיתות הגן ולכיתות בבית הספר היסודי ומעבירים את התכנים האלה בצורה חווייתית, בצורה רגשית ולא כשיעור.

<ליאת פלד חיים: יש גם את השיעורים שמורים מעבירים בצורה פרונטלית בתוך תכניות הלימודים אבל הדגש הוא יותר על הפן הרגשי ועל הפן המניעתי.

<ריקי בצרי: אני רוצה להסביר את הנושא של כישורי חיים.

<ריקי בצרי: בכישורי חיים אנחנו מדברים על נושאים שהם מיומנויות.

<ריקי בצרי: זאת אומרת, אם מדברים על תחום של פיתוח רגישות או אם מדברים על תחום של פיתוח חמלה, אלה הנושאים בכללותם.

<ריקי בצרי: לתוך הנושאים האלה מכניסים תכנים.

<ריקי בצרי: לפני מספר שנים כתבנו תכנים שהתייחסו לנושא של בעלי חיים וכאשר מלמדים על פיתוח רגישות, התייחסו לנושא של בעלי חיים כאמצעי לפיתוח רגישות.

<ריקי בצרי: כאשר מתייחסים לכבוד, לאחריות או לכל התחומים שבעצם כישורי חיים רוצים להעביר לתוך בתי הספר, כתבנו תכנים שמתייחסים לבעלי חיים באמצעותם ידברו על הנושאים האלה של חמלה, רגישות, אחריות, מחויבות.

יעל גרמן: אני רוצה לשאול שאלה.

יעל גרמן: במסגרת המחויבות האישית, האם אתם מעודדים בני נוער להתנדב בכלביות העירוניות?

<ליאת פלד חיים: בהחלט.

<ליאת פלד חיים: גם בעמותות, גם בכלביות העירוניות.

<ליאת פלד חיים: ריקי ואני עובדות בשיתוף פעולה על פיתוח של תכניות נוספות במשרד החינוך בעזרת המדריכים ובעזרת העמותות.

אורי אריאל: חברים, סליחה, אני צריך להיות בכל הוועדות ועכשיו יושבת עוד ועדה שעוסקת בנושא.

אורי אריאל: יש לי יום עמוס.

איציק שמולי: תודה כבוד השר.

איציק שמולי: כל הכבוד לך.

אורי אריאל: תודה ליושבי הראש.

אורי אריאל: ניפגש אחר כך בשדולה.

איציק שמולי: בהחלט.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אדוני מפמ"ר חקלאות.

איציק שמולי: תציג את עצמך.

<אבי אלקיים: מפמ"ר מדעי החקלאות וממונה על פינות החי במדינת ישראל במערכת החינוך.

איציק שמולי: אתה יושב במשרד החינוך ולא במשרד החקלאות.

<אבי אלקיים: כן.

<אבי אלקיים: במשרד החינוך.

<אבי אלקיים: דרך אגב, אנחנו עובדים גם עם התכניות של משרד החקלאות אבל אני אסביר בהמשך.

<אבי אלקיים: אני חייב לציין שהמפגש הזה היה לפני כשנתיים ונכחתי בו.

<אבי אלקיים: כתוצאה מהמפגש אנחנו הפקנו לקחים מהדיון והקמנו ועדה שדנה בכתיבת חוזר מנכ"ל חדש שבעצם עונה על אותן נקודות שהועלו בדיונים הקודמים ואנחנו מקווים שגם בדיון הזה שמתקיים, שאני מאוד מברך עליו, אנחנו בהחלט ניקח כמה הערות מתוך כל הדיון הזה וניישם אותן.

<אבי אלקיים: אני רוצה ברשותכם לתת סקירה ממש קצרה מה בעצם עושה משרד החינוך בכל הנושא הזה.

<אבי אלקיים: דבר ראשון, מבחינת תכנית הלימודים.

<אבי אלקיים: גם בתיכון וגם ביסודי, יש פרקי לימוד שמדברים על נושא של צער בעלי חיים.

<אבי אלקיים: דבר שני.

<אבי אלקיים: אנחנו היום מגדילים את מספר ימי ההדרכה שבאים לאכוף את כל מה שקורה בנושא פינות החי.

<אבי אלקיים: אני יכול לציין שגם אגף האכיפה במשרד החינוך הצטרף למהלך הזה ואנחנו כרגע עובדים על חוזר שמדבר על נושא של אכיפה לגבי הפעלת פינות חי וכמובן דרכים לטיפול באותם אנשים שלא פועלים על פי הנהלים.

איציק שמולי: אולי תלך אתנו צעד אחד אחורה.

איציק שמולי: יש בית ספר שבשנת הלימודים הבאה, בחודש ספטמבר, מחליט לפתוח פינת חי בתוך בית הספר.

איציק שמולי: מהו ההליך שהוא צריך לעבור כדי לפתוח את אותה פינת חי?

<אבי אלקיים: יש לי מדריך ארצי שמטפל בנושא פינות החי ויש לי עוד נציגים במחוזות השונים.

<אבי אלקיים: בית הספר פונה אלינו ואנחנו חייבים להגיע למקום, לבדוק את התנאים, לבדוק את תכניות בניית פינת חי ורק אחרי שהם עומדים בסטנדרטים של תהליך הבנייה, אנחנו מאשרים להם.

<אבי אלקיים: אני רוצה להעיר הערה.

<אבי אלקיים: לא חלילה לתפוס אותי כי זה לא תמיד יכול להתבצע מאחר ואנחנו מדברים בסך הכול על כארבעה ימי הדרכה ארציים כאשר מטפלים בקרוב ל-1,500 פינות חי.

<ריקי בצרי: אבי אלקיים, אנחנו חברים הרבה שנים.

<ריקי בצרי: זה לא קורה מה שאתה אומר.

<אבי אלקיים: הוספתי את המשפט השני ואמרתי שאנחנו עם ארבעה ימי הדרכה לא מסוגלים לאכוף ולבדוק את כל מה שכבוד חבר הכנסת אומר כי בעצם אם אנחנו רוצים להגיע לכל אחד, אנחנו חייבים הרבה יותר ימי הדרכה וכוח אדם.

<אבי אלקיים: לכן, ריקי, אני מקבל את ההערה שלך ואני מסכים אתה שאי אפשר לאכוף את הכול.

איציק שמולי: כמה פינות חי אושרו לפתיחה בשנת 2015?

<אבי אלקיים: האמת היא שהמדריכה הארצית שלי לא נמצאת אתי אבל אני יכול לומר שבממוצע בשנה אנחנו מטפלים בין ארבע לחמש פינות חי שמקבלות או מבקשות אישור לפתיחת פינת חי.

<אבי אלקיים: זה בממוצע.

<אבי אלקיים: לא יותר מזה.

<שגיב לוי: זה מעבר ל-1,500?

<אבי אלקיים: לא.

<אבי אלקיים: אני מדבר במסגרת ה-1,500.

<אבי אלקיים: דרך אגב, אנחנו פנינו לכל מנהלי המחוזות במשרד החינוך וכרגע המספר שיש בידנו הוא כאלף פינות חי אבל אני מסכים עם ריקי שאנחנו מעל המספר הזה ולא מצליחים לקבל את כל האינפורמציה.

<אבי אלקיים: אנחנו עובדים על הנושא הזה ואני יכול לציין שגם מנכ"לית משרד החינוך וגם המשנה למנכ"לית לקחו את הנושא הזה וביקשו לתת איזושהי העדפה לטיפול בנושא הזה של צער בעלי חיים ואנחנו פועלים בעניין הזה.

איציק שמולי: אתה אומר שצריך להיות חוזר מנכ"ל חדש?

<אבי אלקיים: כן.

איציק שמולי: מה הצפי?

<דגנית בן דב: מי חבר בוועדה החדשה?

<דגנית בן דב: סתם אני אשמח לדעת.

איציק שמולי: אף אחד לא יודע על איזו ועדה את מדברת.

<דגנית בן דב: הוא הזכיר ועדה חדשה לכתיבת חוזר המנכ"ל.

<אבי אלקיים: מי שעכשיו נמצא בוועדה, זאת נציגה של שפ"י וליאת יודעת שהשבוע הייתה לנו פגישה עם שפ"י ואנחנו בעניין הזה מטפלים.

<אבי אלקיים: יש את דודי כהן שהוא מנהל אגף האכיפה ויש את המדריכה הארצית.

<אבי אלקיים: יש לי שני מדריכים, אחד במחוז צפון והשני במחוז מרכז.

<אבי אלקיים: זאת אומרת, יש ועדה.

איציק שמולי: אני מבקש בשם הוועדה לנסות ולבחון את האפשרות לכל הפחות להרחיב את הוועדה.

איציק שמולי: כלומר, יש כאן את משרד החקלאות, את המשרד להגנת הסביבה ואת הארגונים בהם הצטבר ידע רב.

איציק שמולי: בסוף סמכות ההחלטה היא של המנכ"לית שהיא זו שמוציאה את חוזרי המנכ"ל והיא חתומה עליהם אבל אני חושב שבדרך לשם אפשר להתייעץ עם דגנית בן דב, עם הארגונים, עם הארגון של הרופאים הווטרינריים ולשמוע עוד דעות.

איציק שמולי: אני רוצה לקבל תשובה ברורה.

איציק שמולי: מתי חוזר המנכ"ל אמור לצאת?

<אבי אלקיים: אחרי שנסגור את הנושא של האכיפה עם דודי כהן, עם משרד החינוך, אז נוציא את חוזר המנכ"ל כשהוא מתוקן ומסודר כמו שצריך.

<אבי אלקיים: ברשותך, יש לי עוד שלוש נקודות שאני רוצה להעלות.

<אבי אלקיים: אנחנו עושים גם את הנושא של ההשתלמות וכיום כל מי שמפעיל פינת חי מחויב לעבור תהליך של השתלמות של 120 שעות, כמובן בחלוקה של שנתיים או יותר.

<אבי אלקיים: זה תלוי בתקציב.

<אבי אלקיים: יש חובה של כל פינת חי להתקשר לווטרינר כדי שהוא יעשה את הטיפול השוטף.

<אבי אלקיים: דרך אגב, דיברת על נושא של קשרים.

<אבי אלקיים: אנחנו עובדים גם מול משרד החקלאות, גם מול רשות הגנים, גם מול המשרד להגנת הסביבה.

<אבי אלקיים: כל הגופים האלה עובדים אתנו והמדריכה שלי בכל מקרה, כל פעולה שאנחנו מבצעים, אנחנו מתייעצים אתם ואנחנו גם מקבלים את כל הסיוע.

איציק שמולי: אתה מכיר תופעה של איך למשל באופן יזום בתקופת הקיץ והחגים אותן פינות חי נערכות כדי לטפל בבעלי החיים?

איציק שמולי: אני אגיד לך שיש פער גדול מאוד בין מה שאתה מתאר כאן לבין הפניות שמגיעות אלי.

איציק שמולי: עיקר הבעיה עליה אני שומע היא בחגים ובתקופת הקיץ, שם לא רק שלא מטפלים בחיות אלא משאירים חלק מהחיות בתוך הכלובים למות ברעב ואלוהים ישמור.

איציק שמולי: זאת לא התופעה הרווחת אבל בהחלט יש מקרים כאלה.

איציק שמולי: לכן מה שמעניין אותי זה לא מה רשום בנוהל, את זה תחסוך מהוועדה, את זה אנחנו נשמח לקבל בכתב, אבל אנחנו מבקשים לדעת לגבי המצב בפועל, מה קורה בפועל, מה הן הבעיות המרכזיות ומה אתם עושים באופן יזום מול הבעיות האלה.

<אבי אלקיים: מה שאנחנו עושים בכל בית ספר בו יש פינת חי, אנחנו מתנים שתהיה קבוצה של נאמני פינות חי.

<אבי אלקיים: חלק מפינות החי מאפשרים לתלמידים לקחת את פינות החי בתקופת החופשות ולטפל בהם אצלם בבית.

<שגיב לוי: זאת בעיה.

<אבי אלקיים: נכון.

<אבי אלקיים: זאת בעיה.

<אבי אלקיים: לכן אמרתי שאני רוצה לפנות אליך, היושב ראש.

<שגיב לוי: אתה כבר לא יכול לאכוף את זה.

<אבי אלקיים: לכן אמרתי שאני רוצה לפנות ליושב ראש הוועדה ולומר שבעצם כל הנושא הזה של פינות חי, מאחר ואנחנו אומרים שלא נועדו ליופי אלא בחלקן הן יותר טיפוליות, חייבים לחשוב על שלוש נקודות.

<אבי אלקיים: הנקודה הראשונה היא להגדיל את ימי ההדרכה, השנייה היא לתת תקצוב לאחזקת פינות חי מאחר שכל פינת חי מחייבת תקציב למזון, וטרינר וכולי.

<אבי אלקיים: לכן ללא הסיוע הזה אנחנו באמת נוכל להגיע למצב שאתה תקבל המון תלונות לגבי תחזוקת פינות החי שלא נעשית על פי נוהל כפי שמקובל.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אנחנו מצמצמים את זמן דוברים לשתי דקות כי יש כאן המון אנשים שרוצים להתייחס.

איציק שמולי: דגנית בן דב, בבקשה.

<דגנית בן דב: בשנת 2013 פורסם חוזר מנכ"ל משרד החינוך בנושא פינות חי, אחרי עבודה ארוכה וממושכת של הרבה גורמים.

<דגנית בן דב: אני כבר מתנצלת, אני בטח אשכח להודות למישהו – שפ"י, משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה, הרופאים הווטרינרים ברשויות המקומיות, הרופאים הווטרינרים הפרטיים, רשות הטבע והגנים והרבה גורמים אחרים כולל כאלה שמנסים לקדם שיפור בפינות חי קיימות.

<דגנית בן דב: אני מאלה שלא כל כך מבינה למה צריך להמציא את הגלגל מחדש.

<דגנית בן דב: צריך להקצות את המשאבים הקיימים והם חסרים לכל הגופים האלה, להקצות אותם לשיתופי פעולה ולהטמעה של מה שכבר קיים.

<דגנית בן דב: יש חקיקה בנושא, יש נהלים בנושא, יש חוזר מנכ"ל בנושא ואני חושבת שראוי לקדם שיתופי פעולה ולא את ההפך מזה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: עומר גינצבורג, מנהל תחום חינוך, עמותת אנונימוס.

<עומר גינצבורג: שלום לכולם.

<עומר גינצבורג: כל הכבוד על הדיון החשוב הזה.

<עומר גינצבורג: כשאנחנו מדברים על חינוך להגנה ולכבוד של בעלי החיים בבתי הספר, חשוב מאוד לזכור שבעלי החיים, עם כל הכבוד הראוי לכלבים וחתולים, יש הרבה בעלי חיים אחרים שחולקים אתנו את העולם וחשוב לבסס את ההכרה בכבוד גם לבעלי חיים שמנוצלים על ידי בני אדם, בין אם אלה פרות, תרנגולות, קופים, עכברים ואחרים שלכולם יש את אותם צרכים חשובים להיות בחברה, במשפחה, עם תנאים פיזיים נאותים.

<עומר גינצבורג: אם נסתכל היכן נמצאת רוב הפגיעה בבעלי חיים, אנחנו רואים שרוב הפגיעה לא נעשית באופן פרטי על ידי ילדים בבית וברחוב, אלא בתעשיות ממוסדות, בין אם אלה תעשיות הלבוש, הבידור, המזון, הניסויים וחשוב לתת את הדעת על זה, אם רוצים למנוע את ההתעללות המאוד רחבה שכולנו נחשפים אליה כל הזמן, שמתרחשת בתעשיות הגדולות האלה כאשר המטרה שלהן היא כלכלית.

<עומר גינצבורג: למשל, כלובי הסוללה שהוזכרו קודם בהם התרנגולות חיות בצפיפות מאוד מאוד קשה, דבר שהצליחו כבר לאסור בחלק מהמקומות בעולם ואם רוצים להצליח לאסור את זה בישראל, חשוב לקדם את המודעות גם בבתי הספר.

<עומר גינצבורג: אנחנו באנונימוס שולחים מערכי הדרכה למורים בשיתוף עם המשרד להגנת הסביבה שעוסקים בנושא הזה.

<עומר גינצבורג: אנחנו עורכים מפגשים למורים שהנושא הזה חשוב להם.

<עומר גינצבורג: אנחנו מפעילים בני נוער במחויבות אישית שעושים פעילות בתוך בית הספר כדי לעורר מודעות לשאלות האלה בקרב התלמידים האחרים.

<עומר גינצבורג: מה חשוב שייכנס בתכנית הלימודים כרגע.

<עומר גינצבורג: קודם כל, אנחנו יודעים שבמסגרת לימודי מדעים וסביבה לומדים להכיר בעלי חיים וחשוב שיכירו את כל בעלי החיים.

<עומר גינצבורג: חשוב שיכירו את האינטליגנציה של התרנגולות, את חיי החברה והמשפחה של פרות וכל בעלי החיים שהם רלוונטיים.

<עומר גינצבורג: חשוב גם להבין מה הטכנולוגיה גורמת לבעלי החיים.

<עומר גינצבורג: היום רוב בעלי החיים שעוברים פגיעה, עוברים פגיעה קודם כל בבריאות שלהם.

<עומר גינצבורג: למשל, כלבים שעוברים עיוותים גנטיים כתוצאה מהכלאות, וכמובן תרנגולות בתעשיית הבשר ותרנגולים שעוברים עיוותים מאוד קשים שפוגעים בבריאות שלהם.

<עומר גינצבורג: זה משהו שחשוב מאוד שיבינו את ההקשר שלו.

<עומר גינצבורג: מעבר לזה, גם הנושא של אקטיביזם, לחנך בני נוער לאקטיביזם למען בעלי החיים, כמו הדוגמאות הנפלאות שיש כאן ויש בני נוער שפועלים גם עם אנונימוס וגם עם ארגונים אחרים בנושא הזה והצליחו לעזור במאבק נגד פיטום אווזים, עגלי חלב ותעשיות אחרות שנאסרו בזכות זאת.

<עומר גינצבורג: חשוב לציין ש-שפ"י גם הגדירו את זה בחוזר המנכ"ל הנהדר שקיים כבר היום.

<עומר גינצבורג: יום בעלי החיים במערכת החינוך, זה משהו שמאוד חשוב לקדם אותו.

<עומר גינצבורג: י"א באייר, השנה זה יוצא ב-19 במאי.

<עומר גינצבורג: אני חושב שכל בתי הספר בארץ, אדוני היושב ראש, צריכים לשמוע שיש יום בעלי חיים ולציין אותו ולקיים אותו.

איציק שמולי: זה במסגרת חוזר מנכ"ל?

<עומר גינצבורג: חוזר מנכ"ל שקיים היום מציע באחד הסעיפים לקיים יום בעלי חיים בבית הספר, ב-י"א באייר.

איציק שמולי: מה זה מציע?

איציק שמולי: זאת המלצה?

<קריאה: זאת המלצה.

<עומר גינצבורג: כדאי שזה יהיה מעבר להמלצה.

<עומר גינצבורג: דברים נפלאים, כמו ששמענו כאן היום, שקורים בבית ספר לטבע, צריכים לקרות בכל בתי הספר בארץ.

<עומר גינצבורג: אין סיבה שזה יהיה רק בחלק מהם.

<עומר גינצבורג: יש כאן הצעות נפלאות למעורבות של תלמידים בנושא הזה.

<עומר גינצבורג: כמובן אני רוצה רק לחזק את מה שנאמר כאן בנושא כבוד לבעלי החיים בתוך בית הספר.

<עומר גינצבורג: פינות חי, זה לא דבר שחייב להיות.

<עומר גינצבורג: פינות חי הן דרך אחת מבין רבות להכיר בעלי חיים, דרך שפוגעת בבעלי חיים, ואין מה לעשות, איך שלא נסתכל על זה.

<עומר גינצבורג: אם רוצים לראות בעלי חיים ולהכיר אותם מקרוב, אפשר לזמן אותם כמו שהוצע כאן, לזמן אותם לבית הספר, בתחנות האכלה, לדאוג ולבקר בכלביות.

<עומר גינצבורג: יש אין סוף דרכים לעשות את זה בלי לשלול מבעלי החיים את הצורך שלהם לחיות בסביבה טבעית שלהם.

<עומר גינצבורג: מניתי כאן רק מגוון קטן מאוד של הצעות.

<עומר גינצבורג: כל מי שרוצה להיות בקשר בנושא הזה ולקדם דברים, אני מאוד מאוד אשמח.

<עומר גינצבורג: תודה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני רוצה לפנות לאורלי שגב מאגף ההגנה על בעלי חיים, נציגת המשרד להגנת הסביבה.

<אורלי שגב: אנחנו במשרד להגנת הסביבה עושים פעילות תדירה של חינוך והסברה.

<אורלי שגב: כמו שריקי בצרי אמרה, אנחנו פועלים בשיתוף פעולה הדוק של המשרד להגנת הסביבה, משרד החינוך ועמותת אס.

<אורלי שגב: או.

<אורלי שגב: אס חיות, כדי להפעיל את תכנית "הרוח החיה שבחבורה", תכנית שמופעלת כבר הרבה מאוד שנים ובתי ספר חדשים מצטרפים אליה.

<אורלי שגב: הגענו למצב שבתי ספר פונים אלינו כדי לבקש להצטרף וזה יפה מאוד.

איציק שמולי: מה התקציב השנתי של הפרויקט?

<אורלי שגב: המשרד להגנת הסביבה מממן למעלה מ-700 אלף שקלים מדי שנה למימון התכנית.

איציק שמולי: וזה רק הוא.

איציק שמולי: נכון?

<אבי אלקיים: את מי הוא מממן?

איציק שמולי: מממן את התכנית.

<אבי אלקיים: את התכנית.

<אבי אלקיים: לא את המערכות עצמן.

<אבי אלקיים: לא פינות חי או משהו כזה.

איציק שמולי: לא.

איציק שמולי: היא מדברת על התכנית.

<אורלי שגב: מעבר לזה, המשרד להגנת הסביבה תומך מדי שנה ומקצה סכום של למעלה משלושה מיליון שקלים – 3.4 מיליון שקלים – לתמיכה בעמותות למען בעלי חיים כאשר אחד הסעיפים של התמיכה הוא חינוך והסברה.

<אורלי שגב: עמותות כמו אס.

<אורלי שגב: או.

<אורלי שגב: אס חיות, אנונימוס, חי משק שיושבות כאן אתנו יודעות ומכירות.

<אורלי שגב: אנחנו תומכים בפעילות שלהן, של חינוך והסברה.

<אורלי שגב: מעבר לזה, אנחנו משקיעים בהפקת פרסומים משלנו כשאנחנו רואים שיש צורך, שיש חוסר ויש הזדמנות.

<אורלי שגב: בשנתיים האחרונות הפקנו סדרה של פוסטרים שחלקם מעודדים חמלה למען בעלי חיים, חלקם מדברים על עיקור וסירוס של בעלי חיים שזה משהו שאנחנו מעודדים.

<אורלי שגב: כשיצאו תקנות החזקת בעלי חיים שלא לצרכים חקלאיים, הוצאנו חוברות הסבר שחולקו בפינות חי ובחנויות, חוברות שפשוט תירגמו לאנשי המקצוע את מה שהחוק אומר בצורה ידידותית למשתמש ובצורה ויזואלית.

<אורלי שגב: חוברות צביעה שהוצאנו שגם יש בהן מסרים של חמלה למען בעלי חיים וכולי.

<אורלי שגב: זאת השותפות שלנו.

איציק שמולי: כדי להגדיל את הפעילות של פרויקט כמו הרוח החיה שבחבורה, המגבלה האפקטיבית היחידה הוא התקציב או שיש עוד מגבלות כמו גיוס מדריכים?

<ליאת פלד חיים: לגבי גיוס מדריכים אין שום בעיה משום שזאת פונקציה של תקציב.

<ליאת פלד חיים: אני רק אומר שבשנתיים האחרונות לצערי הרב אנחנו נאלצים ממש להדוף מסגרות חינוכיות כי אין לנו מספיק כוח אדם להגיע לכל בתי הספר שרוצים.

<ליאת פלד חיים: אני חייבת להגיד שאין פיקוח.

איציק שמולי: פיקוח על התכנית או על פינות החי?

<קריאה: גם וגם.

<ליאת פלד חיים: גם וגם.

<אבי אלקיים: אולי כדאי לחשוב, אם אנחנו כבר יושבים בפורום כזה, אני שומע כאן את המשרד להגנת הסביבה שאומר שיש תקציבים ויכול להיות שאם אנחנו עושים איגום תקציבים ולוקחים את כל אותם ראשי גופים ומקימים ועדה – ואני הייתי מציע אפילו שכבוד היושב ראש ירכז פעם אחת את הוועדה הזאת – ואני אשמח מאוד שהמהלך הזה ייעשה דווקא על ידך.

איציק שמולי: אני אתייחס לזה בסיכום.

איציק שמולי: יש תחומים שאני לא אוהב להיות יעיל בהם אלא להפך.

איציק שמולי: אין לי כוונה שהתקציב של תכניות החינוך יעבור לממן את פינות החי.

איציק שמולי: אנחנו נביא תקציב גם לפינות החי וגם לתכניות החינוך.

איציק שמולי: לדעתי במצב שבו התקצוב הוא חסר לפינות החי, לא צריכות להיות כל כך הרבה פינות חי בבתי הספר.

איציק שמולי: אני רוצה לפנות לעורך דין שגיב לוי מתנו לחיות לחיות.

<שגיב לוי: קודם כל, תודה ליושב הראש על שהזמין אותנו.

<שגיב לוי: אני רוצה לדבר קצת על ההבדל בין פינת חי לבין פינת ליטוף.

<שגיב לוי: שני נושאים שונים שכאן קצת התערבבו להם סביב השולחן הזה.

<שגיב לוי: פינת חי היא סגורה, לא נוגעים בבעלי החיים.

<שגיב לוי: בבתי הספר בעצם אלה פינות חי שהן גם פינות ליטוף ועליהן חלות תקנות הרבה יותר מחמירות, ויסכימו לזה הגבירות הנכבדות שאמונות על הנושא הזה במשרד החקלאות.

<שגיב לוי: התקנות מחמירות מאוד והן לא נאכפות.

<שגיב לוי: חוזר מנכ"ל מחמיר עוד יותר, החוזר הקיים, אבל הוא לא נאכף.

<שגיב לוי: אם כן, לשם מה לעשות עוד חוזר מנכ"ל עוד יותר קשה אם אלה הבסיסיים לא נאכפים היום?

<שגיב לוי: אנחנו קוראים לזה פינת כיפוף ולא פינת ליטוף.

<שגיב לוי: אנחנו כל יום מתמודדים עם בלי חיים שנשברים לרסיסים בגלל שאין מדריכים בבתי הספר.

<שגיב לוי: חבר'ה, אם זה לא היה בבית ספר, אני הייתי תובע את אותו בן אדם לדין פלילי, זה כמו אותו בן אדם שהוריד לארנב את האוזניים ונכנס לכלא לתשעה חודשים עם עוד 12 חודשים על תנאי לשלוש שנים.

<שגיב לוי: זה גזר דין חמור.

<שגיב לוי: אותו דבר מבחינתי, כל מורה בבית ספר שלא דאג שלא יכופפו את הארנב, אמור לעמוד לדין פלילי כזה ואתם מדברים אתי על 1,500 מקומות מתוכם אנחנו יודעים על אולי ארבע בשנה שעברו הדרכות?

<שגיב לוי: חבר'ה, זה לא רציני כל הדיון הזה.

<שגיב לוי: צר לי.

<שגיב לוי: אין כאן צער בעלי חיים אלא יש כאן רק הרג וסבל.

<שגיב לוי: המטרה של פינות הליטוף או של אותם מתחמים היא לבוא ולדבר על חמלה ועל אהבה.

<שגיב לוי: איך חמלה ואהבה שהם מתים שם בתוך כלוב?

<שגיב לוי: איך חמלה ואהבה כשיש שגר כל חודש של עשרה ארנבונים, ויש מאה כאלה כי יש עשרה שגרים במקביל, ואז בית הספר נותן אותם לכל ילד שרוצה להאכיל אותם לנחש.

<שגיב לוי: זה מה שהם לומדים, שאוגרים נולדים על מנת להאכיל נחשים.

<שגיב לוי: זה מה שהצלחנו ללמד אותם.

<שגיב לוי: חבר'ה, אנחנו נכשלנו.

<שגיב לוי: בואו נסתכל למציאות בעיניים.

<שגיב לוי: השורה התחתונה, זה כישלון של כל האנשים כאן, כולל עבדכם הנאמן.

<שגיב לוי: כישלון.

<שגיב לוי: הפינות האלה צריכות להיסגר וטוב יום אחד קודם.

<שגיב לוי: אם אנחנו רוצים לחנך לחמלה, חבר'ה, יש תעשייה.

<שגיב לוי: כל יום גורסים 15 אלף אפרוחים זכרים.

<שגיב לוי: קחו עשרה מהם, תצילו אותם וזאת פינת חי ראויה לחמלה.

<שגיב לוי: כל יום יש כלבים פסחים שאף אחד לא רוצה אותם ומודיעים לעמותה.

<שגיב לוי: קחו אותם וטפלו בהם בבתי הספר.

<שגיב לוי: זה חינוך לחמלה.

<שגיב לוי: כל יום ארנבים יוצאים מתעשיות הניסויים, כלבי ביגל מתעשיות הניסוי, קחו אותם.

<שגיב לוי: זה חינוך.

<שגיב לוי: דרך אגב, עוד דבר ששכחו כאן

<שגיב לוי: כי משרד החקלאות לא אמון על זה, למה יש צבים בפינות ליטוף?

<שגיב לוי: צב הוא חיית בר מוגנת.

<שגיב לוי: איפה רשות הטבע והגנים?

<שגיב לוי: איך אף אחד לא אומר כלום?

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: דוקטור רפאלוביץ מארגון הרופאים הווטרינריים.

איציק שמולי: קודם כל, אני רוצה לברך אותך ביום הזה על זה שאתה מוביל מפנה יחד עם הארגון שלך בעיקר בתקופה בה אני מעורב בתחום.

איציק שמולי: זה לא דבר טריביאלי ואני מודע לעובדה שגם יש מתחים פנימיים לפעמים בתוך הארגון אבל אני חושב שרוח המפקד שורה על הכלל ועל כך תבורך.

<משה רפאלוביץ: תודה על ההקדמה, אדוני.

<משה רפאלוביץ: אני אגיד רק שאין מתחים בתוך הארגון שלנו.

<משה רפאלוביץ: הארגון שלנו בעניין הזה עומד מאחורי כאיש אחד.

יעקב מרגי: סליחה על ההפרעה.

יעקב מרגי: קיבלתי ברשות היושב ראש אישור.

יעקב מרגי: אני לא אוהב להפריע לו.

יעקב מרגי: הוא עושה עבודתו נאמנה.

יעקב מרגי: רק לברך אתכם.

יעקב מרגי: אל תחשדו בי, אני לא פנוי מדברים אחרים או שנעלמתי מהדיון הזה, אבל אתם בידיים נאמנות ובאתי ליום חשוב בכנסת.

יעקב מרגי: אין ספק שהגברת המודעות, מה שנעשה ומה שתעשה ועדת המשנה, חשוב.

איציק שמולי: זאת הזדמנות נוספת להודות ליושב ראש ועדת החינוך.

איציק שמולי: זה לא טריביאלי שיש ועדת משנה לעניין מניעת צער בעלי חיים בכנסת ישראל.

איציק שמולי: תאמינו לי, זה לא טריביאלי.

יעקב מרגי: והיא מופקדת בידי חבר הכנסת שמולי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<משה רפאלוביץ: אדוני, מילה לעניין האכיפה על פינות החי.

<משה רפאלוביץ: פינות החי באמת הן מקום איום ונורא בעיני.

<משה רפאלוביץ: קורים שם דברים שהם מסוכנים גם מהבחינה של התעללות בבעלי חיים, וסקרו את זה לפני ואני לא ארחיב, ויש גם סכנות בריאותיות לתלמידים שלא דנו בהן כאן וזה קורה כרגע בשטח, בחוץ.

איציק שמולי: לכם יש סמכויות אכיפה בפנים?

<משה רפאלוביץ: לא ממש.

<משה רפאלוביץ: אנחנו מציעים שבמסגרת חוזר מנכ"ל שדנים עליו עכשיו, במקום לדון בהנחיות חדשות כאשר כבר יש הנחיות למכביר, ידונו בנושא האכיפה.

<משה רפאלוביץ: אין היום סמכויות בתוך המשרד לסגור את פינות החי האלה, לפי מה שאני מבין, ואין סמכויות במקום אחר.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שטוב היה עושה משרד החינוך ומפמ"ר חקלאות אם היה מצרף את הממונה על חוק צער בעלי חיים ואולי גם את הארגון שלנו לתוך הדיונים יחד עם נציגי העמותות, כדי לדון איך אוכפים את התקנות הקיימות וזאת במקום להמציא חוקים חדשים.

<אבי אלקיים: זאת הסיבה אנחנו משפרים את חוזר המנכ"ל.

<שגיב לוי: פעם אחת נעמיד מורה לדין פלילי על עבירות לפי חוק צער בעלי חיים ולא צריך יותר כלום כי כולם יתיישרו באותו רגע.

<משה רפאלוביץ: משפט אחרון.

<משה רפאלוביץ: חשוב שבכל פינת חי יהיה אדם אחראי שהוא יהיה אחראי כל השנה ולא רק בתקופת הלימודים.

<משה רפאלוביץ: גם בתקופת הלימודים קורים שם דברים נוראיים אבל החופשים הם ארוכים ושם בכלל אין לנו מושג מה הולך עם בעלי החיים.

איציק שמולי: עורכת הדין ענבר מפרקליטות המדינה.

<עירין ענבר: שלום.

<עירין ענבר: אני אחראית על צער בעלי חיים בפרקליטות המדינה.

<עירין ענבר: משפט אחד אוסיף לדיון הזה.

<עירין ענבר: בתכנית העבודה שהעברנו לפרקליט המדינה ושאושרה על ידו ל-2016, נכללת בין היתר עבודה בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות.

<עירין ענבר: כפי שאתם יודעים הפרקליטות הרבה פעמים מתנדבת בבתי ספר בנושאים שונים כדי למנוע עבירות ולא רק כדי להעמיד לדין פלילי אחר כך.

<עירין ענבר: עשינו את זה בנושא גזענות, עשינו את זה בנושא אלימות ואנחנו מתכוונים להשתלב בשיתוף משרד החקלאות גם בנושא מניעת התעללות בבעלי חיים, מתוך הפן הפלילי, כדי שידע נער שבועט בחתול שהוא לא רק עושה דבר לא מוסרי, דבר נעדר חמלה, אלא שהוא גם מסתכן בהליך פלילי על כל מה שמשתמע מכך.

<עירין ענבר: מכתב שיצא ממני לכל התובעים על דעת היועץ המשפטי לממשלה הקודם הבהיר שאנחנו לא רואים גם בעבירות שנעברות על ידי קטינים, לא רואים בכך איזושהי משובת נעורים שאפשר לקרוץ עין ולהמשיך הלאה ובמקרים המתאימים אנחנו מעמידים לדין פלילי וממצים את ההליך.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: ישראל אליסף, יושב ראש פורום ועד הגנים הארצי ונציג פורום ועדי ההורים.

<ישראל אליסף: שלום.

<ישראל אליסף: קודם כל, תודה על הדיון החשוב.

<ישראל אליסף: אנחנו רואים כאן הרבה גופים שמאוד אכפת להם ומאוד בוער בהם הנושא.

<ישראל אליסף: אני חושב שצריך לעשות איגום משאבים גם ממשלתי וגם של ארגוני החברה האזרחיים, ובעיקר לגעת בנושא של ההסברה במוסדות החינוך, שזה הנושא.

<ישראל אליסף: בנושא פינות החי, כבר אמרו אחרים שחוזר מנכ"ל לא נאכף ויש שם הרבה דברים לא ברורים.

<ישראל אליסף: אני יכול להעיד גם מהניסיון האישי, אמנם אנחנו לא מכירים פנים אל פנים אבל דיברנו לא מעט, שקשה מאוד להקים פינת חי וכשאתה רוצה מענה מהמערכת, מאוד קשה לקבל אותו וחבל שזה כך.

<ישראל אליסף: להורים יש רצון טוב להקים פינת חי כמו שצריך והם אפילו מוכנים להשקיע מכספם, הם פונים למערכת ולא מקבלים מענה ראוי.

<ישראל אליסף: בנושא של ההסברה.

<ישראל אליסף: כמו שראית, יש הרבה גורמים שמתעסקים בנושא הזה.

<ישראל אליסף: אני חושב שזה חשוב מאוד שתהיה ועדה כמו שנאמר כאן ואם אתה תוביל את זה, זה יהיה מבורך.

<ישראל אליסף: אותה ועדה צריכה לדעת לעשות איגום משאבים.

<ישראל אליסף: אני יכול לתת דוגמה.

<ישראל אליסף: בכובע שלי כיושב ראש ועד הגנים, נפגשנו לא מזמן עם עמותת אור ירוק בנושא ההסברה שלהם לזהירות בדרכים בגני הילדים.

<ישראל אליסף: יש להם פרויקט ענק שמשתמש במתנדבים מהמגזר השלישי, מתנדבים גמלאים, והוא נקרא סבא חיים.

<ישראל אליסף: במסגרתו הם נכנסים לגנים ומעבירים זהירות בדרכים.

<ישראל אליסף: זה עוד נושא.

<ישראל אליסף: אמרת שאחד הדברים הבעייתיים שלכם זה תקציב ונושא של גיוס כוח אדם, אז תחשבו גם על האפשרות הזאת.

<ישראל אליסף: אפשר לחשוב גם על גמלאים, יש כאן את המשרד לשוויון חברתי שהוא אחראי גם על האזרחים הוותיקים ואני חושב שאפשר לפנות אליהם ולבקש עזרה בתחום הזה של גיוס מתנדבים.

<ישראל אליסף: אם המשרדים האמונים על הנושא ייקחו אחריות ויפעילו את כל המערך הזה, יהיו לכם גם מדריכים טובים.

<ישראל אליסף: מעבר לזה, יש גם את הפורום שאני נמצא בו, פורום ועדי ההורים שהוא גוף חזק מאוד ומאורגן מאוד.

<ישראל אליסף: יש לנו כבר למעלה מ-150 ועדים יישוביים, סדר גודל של מיליון וחצי תלמידים במערכת החינוך ואנחנו מרושתים למטה.

<ישראל אליסף: אנחנו יכולים לעזור.

<ישראל אליסף: מספיק שיהיה לכם מתנדב מכל ישוב שיהיה אחראי על הנושא ויעביר את התכנים, תהיה לכם אפשרות להכניס את הנושא.

איציק שמולי: הציפייה שלנו מההורים היא שהם יהיו שחקן אקטיבי ומעורב בתחום הזה ולא ניטרלי.

<ישראל אליסף: לכן אני כאן.

<ישראל אליסף: אנחנו מציעים את עזרתנו.

<ישראל אליסף: צריך לשבת עם המשרדים הממשלתיים ויש הרבה רעיונות שאפשר להעלות ואפשר גם להעביר אותם לביצוע.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: אבנר פורת, ארגון חותם, יהדות על סדר היום.

איציק שמולי: אני בטוח שתהיה לך פרספקטיבה מעניינת במיוחד לתת לנו.

<אבנר פורת: קודם כל אנחנו רוצים לברך את היושב ראש ואת כל השותפים לדיון הזה בנושא המאוד מאוד חשוב ומאוד מאוד יהודי.

<אבנר פורת: היהדות היא אולי המקור לנושא הזה של צער בעלי חיים וקשה להפריז בחשיבות של העיסוק בנושא הזה במיוחד מבחינה חינוכית ובמיוחד בהקשר הזה של הדברים שעלו כאן, של ההתעללות בבעלי חיים מבחינת מה שזה עושה לבעלי החיים ומה שזה עושה לאותם ילדים ונוער.

<אבנר פורת: עם זאת, אנחנו חושבים שבמסגרת התכניות החינוכיות הקיימות ואלו שנכתבות צריך להדגיש את מכלול המערכת.

<אבנר פורת: כלומר, עם הנושא של היחס לבעלי חיים, גם את מערכת היחסים הנכונה על פי היהדות בין בני אדם לבעלי חיים, השימוש הלגיטימי שיש בבעלי החיים, נושא הצרכים התזונתיים של החברה וכמובן גם הערך לחקלאות שצריך לראות איך היא לא נפגעת ואיך היא נתפסת בצורה הנכונה כערך לאומי.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: ליאת מורגן.

<ליאת מורגן: אני סטודנטית לווטרינריה ומקימת אתר יד ארבע.

<ליאת מורגן: אני אדלג על הברכות ועל דברים שכבר נאמרו ואציע שתי הצעות ותר אופרטיביות לדיון הזה.

<ליאת מורגן: הדבר הראשון הוא בנושא של מחויבות אישית ואני אנצל את זה שדוקטור רפאלוביץ נמצא כאן.

<ליאת מורגן: אני לא יודעת האם יש איזושהי מדיניות בנושא אבל אני יודעת שיש רשויות של בתי ספר שנתקלים בזה שהכלבייה הרשותית לא מקבלת תלמידים למחויבות אישית ואלה תלמידים שכן רוצים לבוא ולהגיע.

<ליאת מורגן: אני חושבת שזה משהו שיחסית בפעולה קלה כן אפשר לדרוש אותו וזה דבר שהוא כן חשוב.

<שגיב לוי: ביטוחים, ביטוחים, ביטוחים.

<משה רפאלוביץ: אתה רוצה שאני אשיב על זה?

איציק שמולי: לא.

איציק שמולי: לא נפתח על זה עכשיו דיון.

איציק שמולי: תרשמו את זה ואולי אני אתייחס לזה בסיכום.

<ליאת מורגן: הדבר השני שאולי יהיה קצת מופרך להציע אותו, אבל להכניס לתוך תכנית החינוך סיור חובה בכלביות הרשותיות.

<ליאת מורגן: אני חושבת שזה יכול לפתור הרבה בעיות.

<ליאת מורגן: אני לא צריכה להסביר מה היתרונות של זה.

<ליאת מורגן: אם בסוף היום ילד יבוא ויגיד לאימא שלו שהוא רוצה לאמץ כלב ולא לקנות כלב, כבר עשינו את שלנו.

<ליאת מורגן: אני אדלג על נושא פינות החי שהוא נושא לדיון אחר ויש לי הרבה מה לומר אבל כאחת שהשתתפה בביקורות האלה ברשות שכן עושה את הפיקוח על הווטרינריים הפרטיים שאמורים להגיע פעם בחודש לפינות החי בבתי הספר, גם כאשר הפיקוח הוא הכי טוב ויש מה לאכוף - - -

<קריאה: היכן?

<ליאת מורגן: בעיריית ראשון לציון.

<ליאת מורגן: יש שם וטרינרים מצוינים שעושים את העבודה ואני השתתפתי בביקורות האלה ומאוד הופתעתי ממה שראיתי.

<ליאת מורגן: בכל נושא חיות הבר ובריאות הציבור, ואני לא אכנס לזה, יש הרבה מה להגיד וזה דורש דיון נפרד.

<שגיב לוי: את הנושא של אותם פקחים אפשר לפתור בקלות.

<שגיב לוי: לכל הווטרינרים הרשותיים יהיו סמכויות פיקוח לפי חוק צער בעלי חיים אבל כרגע לרובם אין.

איציק שמולי: ברור לך שזה נושא לדיון נפרד.

איציק שמולי: לא נספיק לשמוע את כולם.

איציק שמולי: נמצאת כאן יפית בר-און שהיא המורה של אלה ושל שאר התלמידים.

איציק שמולי: פתחנו בתלמידה ונסיים במורה.

<יפית בר-און: אני המורה של התלמידים שנמצאים כאן ואני גם מדריכה יחד עם ליאת במשרד החינוך.

<יפית בר-און: אני חושבת שנסיים בזה ששמענו כאן על הרבה מקרי אלימות ואני חושבת שכולנו מסכימים שהכול מתחיל ונגמר בחינוך.

<יפית בר-און: אם באמת היו לנו את המשאבים לעשות את התכנית שלנו כמו שצריך בכל בתי הספר, לא היינו מגיעים למקרי האלימות האלה מלכתחילה.

<יפית בר-און: התכנית קיימת.

<יפית בר-און: זאת תכנית מעולה.

<יפית בר-און: תכנית "הרוח החיה שבחבורה" היא תכנית מעולה, זאת תכנית שפותחה על ידי אס.

<יפית בר-און: או.

<יפית בר-און: אס חיות, המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך.

<יפית בר-און: מה שאנחנו צריכים זה בסך הכול הנחיה מלמעלה שתחייב את כל בתי הספר אכן לעסוק בתכנית ואנחנו בהחלט צריכים תקציב למדריכות נוספות כי כרגע המדריכות שלנו פשוט מלאות בעבודה.

<קריאה: וזקוקים למורים מצוינים כמוך.

<ליאת פלד חיים: המדריכים שלנו הם אנשים מומחים.

<ליאת פלד חיים: בקשר להצעה שהורים ומתנדבים יעסקו בנושא הזה, זה מאוד קשה לי עם האמירה הזאת משום שאנחנו כולנו, כמו שאמרתי, יועצים חינוכיים ופסיכולוגים.

<ליאת פלד חיים: יש כאן הרבה התייחסות לפן הרגשי שילד נחשף בתוך בית הספר להתעללות בבעל חיים ולא כל אחד יכול ויש לו את המיומנויות לעשות את העבודה שהמדריכים שלנו עושים.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אנחנו מסכמים את הדיון.

איציק שמולי: הדיון הוא דיון ראשוני.

<אבי פנקס: מה עם חיות המשק?

<אבי פנקס: אין משהו לומר מטעם חיות המשק?

איציק שמולי: אני בטוח שלחיות המשק יש מה להגיד.

איציק שמולי: יש עוד מספר דיונים במשך היום, גם בוועדות נוספות וגם בשדולה, ואני בטוח שנמצא את ההזדמנות לתת ביטוי לכל מי שירצה לומר דבר מה.

איציק שמולי: התחייבנו לסיים את הדיון בשעה 1:00 ובדרך כלל אני משתדל לעמוד במילתי.

איציק שמולי: קודם כל, אנחנו מודים לכל העוסקים במלאכה, גם במשרדי הממשלה, וגם בתוך הארגונים.

איציק שמולי: אני חושב שיש הבנה ברורה סביב השולחן הזה שהמפתח לשינוי הוא התערבות משמעותית יותר, רחבה יותר בתחום של החינוך בצד הפעולות המבורכות שאנחנו עושים ביחד בתחום של האכיפה ובתחום של החקיקה.

איציק שמולי: אני רוצה לברך גם את שר החקלאות על ההודעה שלו כאן על כך שהוא פועל במסגרת ועדת העבודה והרווחה לקידום האפשרות שניתן יהיה לעשות שירות לאומי במסגרת ארגונים למען בעלי החיים.

איציק שמולי: זה צעד מבורך מאוד ואני חושב שהוא יהיה לעזר.

איציק שמולי: אני רוצה לתת תשומת לב מיוחדת.

איציק שמולי: אני לא דורש ביום חגיגי אבל תבינו את הטון.

איציק שמולי: אותה ועדה שיושבת על המדוכה במשרד החינוך, אני מבקש שתרחיב את השורות ותשתף במהלך הדיונים באופן קבוע גם את משרדי הממשלה האחרים – את משרד החקלאות, את המשרד להגנת הסביבה, בוודאי אם לפרקליטות יש מה לתרום בעניין – את הארגונים למען בעלי החיים ואיגוד הרופאים הווטרינריים.

איציק שמולי: אני רוצה את תשומת לבכם המיוחדת למצב כרגע בפינות החי.

איציק שמולי: בקשתי אליכם, לקראת שנת הלימודים הבאה, לא לאשר פתיחה של פינות חי חדשות כל עוד אנחנו רואים שיש לא בעיה אלא יש משבר אתו אנחנו לא מצליחים להתמודד.

איציק שמולי: אנחנו ניזוקים פעמיים, פעם אחת כפי שאמר נציג תנו לחיות לחיות, בגלל שאין פיקוח, לפעמים המסר שיוצא מתוך פינת החי הוא שבעלי החיים נולדו לספק בסך הכול צורך של בעל חיים אחר, אם זה נחש ואם אלה בני אדם, ופעם שנייה, יש סבל נוראי שמתחולל בתוך פינת החי הללו.

איציק שמולי: את הדבר הזה אנחנו כמובן רוצים למנוע.

איציק שמולי: אם כן, בקשתנו אליכם היא להרחיב את הדיונים של הוועדה לעוד שחקנים רלוונטיים ולשתף פעולה.

איציק שמולי: הוועדה לוקחת על עצמה את המשימה לנסות ולהגדיל בצורה משמעותית את התקציב של המשרד להגנת הסביבה בעניין הזה.

איציק שמולי: אם יש עוד צרכים תקציביים של פינות החי, בבקשה, תעבירו אלינו.

איציק שמולי: אנחנו לא אלה שחותמים על הצ'קים אבל אנחנו אלה שיכולים לנסות לפעול בעניין כדי שמישהו יחתום עליהם.

איציק שמולי: המלצה אחרונה של הוועדה – אם תרצי, תוכלי להוסיף משפט סיכום גם משלך – היא לפעול כדי שיום הזכויות למען בעלי החיים יהיה משהו שהוא חובה בתוך מערכת החינוך ולא משהו שהוא בגדר המלצה.

איציק שמולי: אנחנו חייבים ללכת צעד אחד נוסף בכיוון הזה ואני מקווה שנצליח לעגן את זה במסגרת חוזר המנכ"ל.

איציק שמולי: תמי, את רוצה להוסיף משהו?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא ידעתי שאתה בסיכום.

תמר זנדברג: אני מתנצלת.

תמר זנדברג: היום הזה הוא יום גדוש.

תמר זנדברג: זאת רק הזדמנות לברך ותך כאחד מראשי השדולה למען זכויות בעלי חיים על היום הזה שהוא באמת יום עמוס וגדוש בכל הוועדות.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני מבקש גם מהארגונים השונים וגם מהפעילים להעביר אלינו, אל הוועדה, המלצות לתיקון בכל התחום הזה של צער בעלי חיים בתוך מערכת החינוך בפרט ומניעת צער בעלי חיים בכלל.

איציק שמולי: יש שלל דוגמאות של אנשים טובים שעושים הרבה מאוד בתחום הזה, אחת מהן יושבת כאן בספסל האחורי, כרגיל נחבאת אל הכלים, דוקטור אור רז, הווטרינרית הרשותית של העיר לוד שכאג'נדה מובילה - אני חושב אחת מהדמויות שמובילות – את התחום של התנגדות להמתות של בעלי חיים בריאים בתוך הכלביות.

<קריאה: גם חולים.

איציק שמולי: גם חולים, כמובן.

איציק שמולי: באחד הסיורים הרבים שקיימתי בכלבייה ראיתי איך בני נוער וסטודנטים באים לכלבייה וגם יוצאים מורווחים.

איציק שמולי: בני נוער "בסיכון", אתה רואה איך הוא נפגש עם בעל חיים, הוא פתאום לא נוער בסיכון אלא הוא משהו אחר, הוא לוקח אחריות ויש לו אכפתיות כלפי יצור אחר שזקוק לו.

איציק שמולי: אני בהחלט מברך על כל מה שאתם עושים ועל כל מה שהארגונים עושים ומשרדי הממשלה.

איציק שמולי: אני מאוד גאה במה שהשגנו ועוד יותר גאה במה שאנחנו רוצים להשיג.

איציק שמולי: תבורכו כולם.

איציק שמולי: אני מקווה שנתראה בשדולה ותודה רבה.