ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 203, 2016-03-14 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-14 במרץ 2016, ד' באדר ב' התשע"ו ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 173 - הוראת שעה) (חישוב דמי לידה של עובדת עצמאית), התשע"ו-2016.

מרב מיכאלי: במקרה זה באמת מדובר בעובדות, אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: הצעת החוק היא של חברי הכנסת טלי פלוסקוב, רועי פולקמן אורלי לוי אבקסיס, מירב בן ארי, מרב מיכאלי, נורית קורן, קסניה סבטלובה, רחל עזריה, איציק שמולי, נחמן שי, יפעת שאשא ביטון, יואב קיש ונאוה בוקר.

<ענת מימון: אני רוצה להתחבר למה שהיה בדיון לפני הקריאה הראשונה.

<ענת מימון: אני מזכירה שהצעת החוק מבקשת לאפשר חישוב לגבי עובדות עצמאיות שיתבסס על השנה שקדמה לשנה של היום הקובע.

<ענת מימון: הועלו שתי סוגיות שהתבקשנו לבדוק במהלך התקופה הזאת וביקשנו תשובות מביטוח לאומי.

<ענת מימון: סוגיה אחת מדברת על עובדת שיולדת בתחילת השנה, כך שהשנה שקדמה ליום הקובע היא גם שנה שהייתה מושפעת מההיריון ולכן ביקשנו לבדוק אפשרות של שנתיים אחורה לגבי אותן עובדות.

<ענת מימון: נושא נוסף אותו ביקשנו לבדוק הוא הנושא של העובדות השעתיות שאמנם הן עובדות שכירות אבל גם לגביהן יש השפעה בשל ההיריון על השכר שלהן, בעיקר בתקופה שלפני הלידה.

<ענת מימון: דובר על התקנות שקיימות היום ורצינו לבדוק איך הן מופעלות והאם הן נותנות מענה מספק לגבי אותן עובדות.

<ענת מימון: אלה שני הדברים שמונחים כרגע על השולחן וחשוב לקבל את התשובות.

<מיכל מזוז: בעקבות הדיון שהתקיים בתיקון, העביר המוסד לביטוח לאומי נייר עמדה ביחס לשני הנושאים, ואני אתייחס בשלב ראשון לעניין חישוב דמי לידה לעצמאיות.

<מיכל מזוז: לפי ההצעה שהוצעה כאן, זה יחושב לפי שנת המס הקודמת בשנתיים ליום הלידה.

<מיכל מזוז: הסיבה בגינה מצאנו שנכון לתקן את דמי הלידה לעצמאיות וחשבנו שנכון להציע את המנגנון שמוצע בפניכם היא היות ודמי הלידה מחושבים אצל עצמאית בהתאם לכל שנת המס, מה שאומר שהתקופה שלאחר הלידה יכולה להשפיע על דמי הלידה.

<מיכל מזוז: מצאנו שיש בזה משהו שהוא בעייתי ולכן אמרנו או שזה יחושב לפי הכנסה לפי שנת הלידה או לפי השנה הקודמת, כאשר הציגו בפנינו בדיון הקודם סיטואציה בה באמת ההיריון, תשעה חודשים, לעתים מתפרס על שתי שנות מס.

<מיכל מזוז: בחוק הביטוח הלאומי יש תקנות אימהות שנותנות מענה גם לשכירות וגם לעצמאיות במצב בו ההיריון גרם להפחתה בהכנסות.

<מיכל מזוז: לכאן אנחנו מכוונים.

<מיכל מזוז: זאת אומרת, מגיעה אותה אם ואומרת שיתכן שיש הפחתה בהכנסה שלי כעצמאית - - -

אלי אלאלוף: לפני היציאה לחופשה.

<מיכל מזוז: במהלך ההיריון.

<מיכל מזוז: לפני היציאה לחופשה.

<מיכל מזוז: היא אומרת שבשל ההיריון חלה הפחתה בהכנסה.

<מיכל מזוז: תקנות הביטוח הלאומי, תקנה 2(א), מתייחסת בדיוק לסיטואציה כזאת, מצב שבו לרגל ההיריון חלה הפחתה בשכר ואז המוסד לביטוח לאומי מחשב הכנסה לפי בסיס אחר.

<מיכל מזוז: כך ביחס לשכירה וכך גם ביחס לעצמאית.

<מיכל מזוז: זאת אומרת, כבר היום יש פתרון באמצעות החוק והתקנות של הביטוח הלאומי לסוגיה הזאת.

<מיכל מזוז: לכן אנחנו סבורים שלקבוע בחוק שמלכתחילה חישוב של דמי לידה לעצמאית תחושב לפי שנת מס שקדמה בשנתיים ליום הקובע, שלעתים יכול להיות רחוק כמעט בשלוש שנים מיום הלידה, נראה לנו באמת מרחיק לכת, מה גם שיש פתרון בחוק הביטוח הלאומי.

טלי פלוסקוב: לפי מה אמרת קודם, איך נוצר המצב שנשים נאלצות להחזיר כספים?

טלי פלוסקוב: את אומרת שזה כבר קיים בחוק הביטוח הלאומי.

מרב מיכאלי: אם יש פתרון, איך זה שהוא לא עובד?

<מיכל מזוז: החוק היום קובע שאני מחשבת את דמי הלידה לפי כל השנה.

<מיכל מזוז: זאת אומרת, נכנסו בתחשיב גם לחודשים שלאחר הלידה ולהם אין לי פתרון היום בחוק.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת, ההצעה הזאת כן תפתור את הבעיה.

<מיכל מזוז: בוודאי.

<מיכל מזוז: ההצעה הזאת בשילוב התקנות, בהחלט זה נותן מענה מלא לסוגיה הזאת בה ההכנסות פחתו לרגל ההיריון.

<גיתית שלומי: אני מלשכת יועצי המס, ממונה על תחום חקיקה.

<גיתית שלומי: אמנם קיימות תקנות והן משאירות שיקול דעת לביטוח לאומי.

<גיתית שלומי: כלומר, הוא רשאי להתחשב ורשאי לא להתחשב.

<גיתית שלומי: אנחנו מבקשים שהמצב יהיה כך שזה יהיה קבוע בחוק ולא נצטרך לבקש טובות.

טלי פלוסקוב: לכן כתוב גבוה ביניהם.

<גיתית שלומי: יש סיבות מאוד ספציפיות.

<גיתית שלומי: כלומר, אם אני כעצמאית בתקופת ההיריון קלטתי עוד שתי עובדות והקטנתי את הרווח שלי כדי לחפוף אותן לקראת התקופה שאני יוצאת לחופשת לידה, ביטוח לאומי לא צריך להתחשב בזה.

<גיתית שלומי: ההכנסה שלי הצטמצמה ובכל מקרה דמי הלידה שלי חושבו לפי אפס.

<גיתית שלומי: אין באמת פתרון לעצמאיות בתקנות האלה.

אלי אלאלוף: תחזרי על הדברים.

אלי אלאלוף: לא הבנתי.

<גיתית שלומי: הסיבות שמפורטות בתקנות אימהות הן אם עובדת נעדרה בגלל מצב בריאותי או שהיא נעדרה מפאת תאונת עבודה או סיבות מהסוג הזה.

<מיכל מזוז: או לא שולם לה מלוא השכר.

<רועי כהן: מה זה לא שולם לה?

<רועי כהן: היא עצמאית והיא משלמת לעצמה ודואגת לעצמה לשכר.

<גיתית שלומי: אני בתקופת ההיריון שלי קלטתי שתי עובדות כדי להגיע למצב שאני יוצאת לחופשת לידה ויש מי שיחליף אותי במשרד.

<גיתית שלומי: הביטוח הלאומי לא יתחשב בזה שאני הגדלתי את ההוצאות וכתוצאה מכך הקטנתי את הרווח של העסק.

<גיתית שלומי: אני מגיעה לדמי הלידה, הם מחושבים לפי הכנסה שהיא הכנסה נמוכה כי הרווח שלי באותה שנה כבר היה אחר.

אלי אלאלוף: איך את רוצה שיהיה?

<גיתית שלומי: אני ביקשתי לא לקחת, כמו שניסו להגדיר כאילו מדובר בשלוש שנים אלא שייקחו את השנה הקודמת לשנת ההיריון.

<גיתית שלומי: לא את השנה הקודמת לשנת הלידה.

<מיכל מזוז: אנחנו לוקחים את שנת הלידה.

<גיתית שלומי: זה ההבדל כאשר ההיריון מתפרס על שתי שנות מס.

<גיתית שלומי: לא מדובר בטווח שהוא כל כך ארוך.

<גיתית שלומי: אנחנו מדברים על השנה הקודמת לשנת ההיריון.

אלי אלאלוף: קשה לעשות מה שהגברת מבקשת?

<מיכל מזוז: ראשית, המוסד לביטוח לאומי מתבסס על ההכנסות בהתאם לשומה.

<מיכל מזוז: השומה מחושבת בצורה שנתית.

<מיכל מזוז: אני לא יכולה להתחשב ביולדת שילדה במרץ 2016 ולעשות לה חישוב מפברואר 2016 לפברואר 2015.

<גיתית שלומי: לא.

<גיתית שלומי: אנחנו מבקשים שתיקחי את שנת 2014 במצב הזה.

<מיכל מזוז: אם אני אפנה אותך לתקנות, אני אראה לך שכן יש פתרון לזה.

<מיכל מזוז: אני אקריא לך את הנוסח של הפקודה.

<מיכל מזוז: אני לא יודעת לגבי המקרה הספציפי הזה שאת מצרפת עובדת נוספת לעסק שלך.

<מיכל מזוז: אין לי מושג, אבל אני יכולה להשיב לך שבמסגרת התקנות יש פתרון.

<מיכל מזוז: מצב שבו יש ירידה בהכנסה, יש פתרון.

<מיכל מזוז: אני אבקש ממנהלת מחלקת אימהות לתת מענה לזה אבל אני חושבת שהמסגרת שקיימת היום נותנת תשובה.

<אתי נמרודי: מנהלת תחום אימהות במוסד לביטוח לאומי.

<אתי נמרודי: שאלה כזאת מעולם לא עלתה.

<אתי נמרודי: לא התמודדנו עם שאלה כזאת, אבל אם יוכח שזה בשל ההיריון, צריך לפתוח דיון ולראות מה אנחנו כן יכולים לעשות.

טלי פלוסקוב: מי צריך לפתוח דיון, אנחנו או אתם?

<אתי נמרודי: אנחנו.

<אתי נמרודי: צריך להביא מסמכים ולהראות שזה בשל ההיריון.

אלי אלאלוף: לנקודה הספציפית הזאת.

אלי אלאלוף: תעבירו את החומר ותשבו עם מחלקת אימהות.

<גיתית שלומי: אני חייבת להגיד שאני מכירה לא מעט מקרים.

טלי פלוסקוב: אולי זה הזמן לתקן.

אלי אלאלוף: ברגע שכאן מבטאים נכונות ללמוד את הנושא, תעשו את זה עכשיו.

אלי אלאלוף: אם תגיעו לסיכום, וצריך לדרוש לכך תיקון תקנה, אנחנו ניכנס לתמונה.

אלי אלאלוף: זה נראה לי מאוד רלוונטי, ההערה של הגברת.

אלי אלאלוף: תתייחסו לזה ואני אשמח לקבל דיווח מהביטוח הלאומי.

<מאירה בסוק: נעמ"ת.

<מאירה בסוק: אני רוצה לשאול.

<מאירה בסוק: הם אומרים שהם ייתנו שנה קודמת בלבד, התקנות פוטרות את השנתיים.

<מאירה בסוק: אתן אומרות שלא רוצים לשנות את החוק.

<מיכל מזוז: לא.

<מיכל מזוז: החוק כפי שהוא, הוא בסדר גמור.

<מאירה בסוק: אתם מדברים על שנה אחורה.

<מיכל מזוז: לא.

<מיכל מזוז: אנחנו מדברים על ההצעה.

<מאירה בסוק: שאתם מסכימים לה.

<מיכל מזוז: כן.

<מיכל מזוז: כאן הועלתה בעיה חדשה.

<מאירה בסוק: אני מדברת על בעיה אחת שאני רוצה לקבל בה פתרון.

<מאירה בסוק: עובדות שעתיות שעד היום הן קיבלו - - -

<מיכל מזוז: עוד לא דיברנו על עובדות שעתיות.

<מאירה בסוק: אם כן, כאן אנחנו מדברים על שנתיים וזה בסדר.

<מיכל מזוז: דיברנו על עצמאיות.

<מאירה בסוק: או שנה לפני היום הקובע או שנה קודמת, הגבוה מביניהם.

אלי אלאלוף: נתייחס להערות לנושא בו אנחנו דנים.

טלי פלוסקוב: שני דברים רציתי לציין.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר שהנחנו הצעת חוק נוספת לגבי השכירות ואז אנחנו מבקשים לקחת בחישוב לא שלושה חודשים אחרונים אלא חצי שנה ולעשות את הממוצע.

טלי פלוסקוב: כבר הנחנו הצעת חוק כזאת וכאשר נגיע אליה, נדבר על השעתיות וכן הלאה וגם נעשה צדק בתחום הזה.

טלי פלוסקוב: אני כבר רואה שביטוח לאומי מסכים לזה ואני מאוד שמחה.

טלי פלוסקוב: הדבר הנוסף.

טלי פלוסקוב: בואו נחזור להצעת החוק הזאת.

טלי פלוסקוב: זה לא סוד ואתם יודעים שאני מאוד רציתי שזה יעבור באמצעות החקיקה הרגילה ולא כהוראת שעה, ולכן בהתייעצות עם משרד האוצר, עד הרגע האחרון, אני רוצה לבקש אדוני היושב ראש הצעה האומרת שבעוד חמש שנים – אנחנו דיברנו על הוראת שעה לחמש שנים – ההוראה הזאת תמשיך אלא אם שר האוצר מבטל אותה.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת, אם פתאום הביטוח הלאומי מגיע למסקנה שזה עולה יותר כסף מכפי שתוכנן, להשאיר לשר האוצר אופציה לבטל.

<ענת מימון: משפטית יש בעיה לעשות את זה.

<ענת מימון: אי אפשר ששר בצו יבטל חקיקה ראשית.

<ענת מימון: החקיקה נקבעת מהתוקף שלה וככל שלא קובעים תוקף, היא עומדת לנצח.

<ענת מימון: אי אפשר להגיד שהחוק יעמוד בתוקפו אלא אם כן השר יבטל אותו.

<ענת מימון: לשר אין סמכות לבטל חוק.

מרב מיכאלי: לפחות באופן פורמלי אין לו סמכות.

טלי פלוסקוב: אני פשוט יודעת שאין שר שיבטל את ההוראה הזאת.

<ענת מימון: יש שתי אפשרויות, או לקבוע את זה כהוראת שעה ואז לקראת תום הוראת השעה לבוא ולחוקק מחדש הוראת קבע, או לקבוע את זה כהוראת קבע.

טלי פלוסקוב: אני בכל אופן רוצה לפנות לביטוח הלאומי לפני שאנחנו מרימים יד בעד הוראת שעה.

טלי פלוסקוב: היום אתם קצת יותר נכנסתם לעומק של הצעת החוק הזאת.

טלי פלוסקוב: האם עד עכשיו לא ברור לכם פחות או יותר מה עלותה ואתם עדיין בלחץ מהעלות הגבוהה של החקיקה הזאת?

<יעל אגמון: העלות של הצעת החוק ברורה.

<יעל אגמון: אנחנו לא חושבים שזה ישתנה.

<יעל אגמון: אם אני מבינה נכון את הסיבה לבקשת הוראת השעה, זה כדי לבדוק את מידת ההשפעה.

<יעל אגמון: לבדוק האם באמת אופן החישוב הזה יעיל או לא.

<יעל אגמון: הסיבה להוראת שעה היא לא תקציבית אלא היא מקצועית.

טלי פלוסקוב: תנסו להסביר לי היכן אתם רואים בעיה.

אלי אלאלוף: טלי, ברשותך, בואו נחזור לשאלות ששאלנו את הביטוח הלאומי בדיון הקודם.

טלי פלוסקוב: בשמחה.

אלי אלאלוף: אחר כך נגיע לשאלה אם זאת הוראת שעה או לא.

אלי אלאלוף: אם זה יכול לעבור בחקיקה, למה שנלך להוראת שעה עם מעורבות שר האוצר?

<מיכל מזוז: השאלה השנייה עליה נתבקשנו להשיב היא האם המצב הקיים היום בחוק נותן מענה לעובדות השעתיות.

<מיכל מזוז: כל העובדות השעתיות הן עובדות שכירות וזה אומר שהסעיף שחל עליהן מתייחס לזה שאנחנו מחשבים את השכר שלהן בהתאם לרבע השנה שקדמה ליום הקובע.

<מיכל מזוז: גם כאן אני חוזרת לתקנות.

<מיכל מזוז: שוב, כאן אין את ההשפעה שלאחר הלידה בשונה מעובדת עצמאית ולפיכך הפתרון ביחס לעצמאיות לא ייתן מענה לעובדות השעתיות.

<מיכל מזוז: המצב היום שבו יש את התקנות שמאפשרות לי לבצע השלמה, לא רק במקרה שלרגל ההיריון היא החסירה אלא למשל במצב של היעדרות מהעבודה בעקבות מחלה, אבל, תאונה, השבתה.

<מיכל מזוז: הסיבות האלו מאפשרות לי גם לבצע לה השלמה לשכר.

<מיכל מזוז: אני כן אציין ואני אחדד שבטופסי התביעה של הביטוח הלאומי – ובדקנו את זה גם לקראת הדיון כאן כדי לוודא שהמידע מגיע למבוטחות - מצוין בכמה מקומות, גם בדף המקדים אבל גם בעת מילוי הטפסים עצמם, בעת מילוי הפרטים של השכר ומצוין שאם יש שינוי בשכר, לפרט את הנסיבות בגינן ש שינוי בשכר, על מנת שאנחנו נוכל לבדוק ולבצע את אותה השלמה בהתחשב בנתונים שיש לנו על השכר הקודם לשלושת החודשים.

<מיכל מזוז: זאת אומרת, גם כאן המצב בתקנות ובחוק נותן מענה.

טלי פלוסקוב: מצוין.

אלי אלאלוף: אם החוק ברור, אני רוצה לשאול שאלה פשוטה.

אלי אלאלוף: למה זה לא התבצע עד עכשיו?

<מיכל מזוז: זה מתבצע.

<מיכל מזוז: גם בנתונים שהעברנו לוועדה מתוך כ-8,300 עובדות שהן גם יומיות וגם שעתיות, בסך הכול הופעלו התקנות בעניינן של 1,115 עובדות.

<מיכל מזוז: אין לי מושג כמה מתוך ה-9,000 עובדות נזקקו בכלל להשלמה.

<מיכל מזוז: הרי לא כולן נזקקות להשלמה.

<מיכל מזוז: יש כאלו שמגיעות עד לסוף ההיריון ועובדות כרגיל את מספר השעות שהן עבדו גם קודם לכן.

<מיכל מזוז: בכל מקרה אנחנו רואים שהתקנות מופעלות.

<מיכל מזוז: מעבר לכך נציין שיש גם מערכת בקרה שמופעלת על עבודת הפקידים.

<מיכל מזוז: זאת אומרת, חלק מהמערכת בודקת ככל שנמצאו נתונים בטפסים, לראות שאכן בוצעה השלמה ובוצעה הבדיקה.

<מיכל מזוז: הדברים האלה מתבצעים בשטח.

טלי פלוסקוב: אתם אומרים שאנחנו יכולים לפנות לנשים ולומר להן שזאת הפקודה ואפשר לערער על ההחלטה, אם היא לא כזאת, ולפנות אליכם.

טלי פלוסקוב: בסדר.

<מיכל מזוז: זה אפילו לא לערער על ההחלטה.

<מיכל מזוז: זה עוד בטרם.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה - לאור מה הביטוח הלאומי מסביר, מסבירה – למה להשאיר את זה במצב שאני צריכה לפנות.

מרב מיכאלי: למה לא להפוך את זה לדיפולט מחייב?

מרב מיכאלי: זה כל מה שאנחנו מבקשות.

מרב מיכאלי: אנחנו הרי לא מבקשות כאן לשנות מהיסוד את המצב.

מרב מיכאלי: את בעצמך אומרת שזה קיים ואני אומרת, בסדר, אז בואי נעשה את זה כך שאני לא צריכה לפנות לבקש.

מרב מיכאלי: אני רוצה שזה יהיה החישוב מלכתחילה.

<מיכל מזוז: איך אני אמורה לדעת שהתבצע?

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיע למצב שהביטוח הלאומי חייב לבדוק ולא שאני אצטרך לפנות.

מרב מיכאלי: אני ילדתי ואלוהים יודעת שזה עצמו מביא אתו מהפך גדול בחיים ועוד איזה שלוש משרות ואני לא יודעת מה, ואם חוץ מזה אני גם צריכה ללכת ולהתחיל עכשיו לעתור כדי לקבל את מלוא דמי הלידה שמגיעים לי, הסיכוי שזה יקרה הוא קטן.

מרב מיכאלי: אני לא רוצה אפילו להיכנס לפירוט.

מרב מיכאלי: גם אין סיבה שזה יקרה.

מרב מיכאלי: בואו נמצא דרך להכניס לחוק את זה שהביטוח הלאומי חייב לבדוק כדי שהביטוח הלאומי מראש ייתן את מה שמגיע בתקנות שלו עצמו.

<מיכל מזוז: אני רוצה לחדד.

אלי אלאלוף: אלוהים הוא נקבה?

מרב מיכאלי: חד משמעית.

<אתי נמרודי: לכרוך את שני הדברים יחד, אני לא חושבת שזה היה נכון כי כמו שמיכל אמרה יש דרך אחרת לחשב לעצמאיות.

<אתי נמרודי: אנחנו נשמח לקבל הצעה אחרת לשכירות, לשעתיות.

<אתי נמרודי: נשמח לדון בה.

<אתי נמרודי: במצב היום זאת חובת הפקיד לפנות ולא רק האישה שפונה.

<אתי נמרודי: חובת הפקיד לפנות.

<אתי נמרודי: אני הראיתי כאן לפחות שישה כלים באמצעותם הפקידים מנהלים את זה ואני אשמח להראות לכם לאחר מכן.

<אתי נמרודי: זאת אומרת, זאת חובתו של הפקיד לפנות.

<אתי נמרודי: יש על זה בקרת איכות.

אלי אלאלוף: הפקידים של הביטוח הלאומי?

<אתי נמרודי: כן.

<אתי נמרודי: התקנות מחייבות כמו החוק.

<אתי נמרודי: זאת לא רשות אלא זאת חובה.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה פנו באמצעות כל הגופים ולא דרך הביטוח הלאומי כדי להשיג את מה שמגיע להן?

טלי פלוסקוב: זה הכי מעצבן.

<אתי נמרודי: אולי לא בתחום דמי לידה.

<מאירה בסוק: אני באופן אישי מכירה מקרים, במיוחד נשים שעתיות – אני לא מדברת על יומיות - נשים שעובדות בכל מיני עמותות ואז העמותות האלה לא משלמות להן לא באפריל ולא בספטמבר כי אלה חגים ואז הן מפסידות המון כסף בדמי הלידה.

<מאירה בסוק: אתן אומרות שרשאי ותקנות, אבל הן מקבלות רק לפי שלושה חודשים אחרונים.

מרב מיכאלי: לא רשאי.

מרב מיכאלי: חייב.

<מאירה בסוק: רשאי זה חייב.

<מאירה בסוק: הן מקבלות רק לפי שלושה חודשים אחרונים ורק אם אנחנו אומרים להן שיבקשו.

<מאירה בסוק: אז הן כותבות לכם מכתב והן אומרות, אנא, תבדקו לפי השנה האחרונה.

<מאירה בסוק: אתם לא בודקים לפי השנה האחרונה אלא אתם בודקים שלושה חודשים אחרונים, נותנים להן את מה שנותנים להן ואז הן מגיעות אלינו.

<מאירה בסוק: אתן אומרות שמתוך 9,000 עובדות יומיות שעתיות, אלף ומשהו קיבלו אבל אני לא יודעת מה קורה עם ה-8,000 האחרות וגם את לא יודעת.

<מיכל מזוז: קודם כל, אנחנו נשמח לבדוק את זה.

<מיכל מזוז: תביאי אלינו את המקרים.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק עליה דיברתי לגבי השכירות, היא פותרת את הבעיה?

טלי פלוסקוב: אנחנו נחזור לכאן ונחליט שזאת שנה.

<מאירה בסוק: אותו דבר לגבי שעות נוספות.

אלי אלאלוף: אם אתם תעשו דיון פנימי, לא ניתן יהיה להבין.

מרב מיכאלי: אתן אומרות עכשיו שתפתרו את המצב לגבי עצמאיות, אז נגיש בנפרד לגבי שעתיות ואז יאמרו שיש ריבוי של חקיקה פרטית.

טלי פלוסקוב: מי יעצור אותנו?

טלי פלוסקוב: אז מה?

מרב מיכאלי: למה לא לפתור את זה כבר עכשיו?

מרב מיכאלי: יש תיקון שמונח על השולחן ולמה לא לנסות לפתור את זה?

<מיכל מזוז: כי יש פתרון שקיים.

<מיכל מזוז: אם יש בעיה בחשיפת המידע, זה משהו שאנחנו נבחן אותו עכשיו במסגרת העבודה במוסד.

<מיכל מזוז: אנחנו נבחן וניתן לזה פתרון, אבל יש לזה מענה.

<מיכל מזוז: השעתיות הן שכירות והן לא עצמאיות בשום מתכונת.

אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף לדיון?

<רועי כהן: נשיא לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.

<רועי כהן: אני רוצה קודם כל לברך את אדוני היושב ראש ואת חברת הכנסת טלי פלוסקוב ואת חברת הכנסת מרב מיכאלי.

<רועי כהן: אני חושב שהיום אנחנו מביאים בשורה ל-45 אלף נשים עצמאיות שנמצאות בגיל הפריון ומתקנים עיוות היסטורי שפגע בנשים עצמאיות.

<רועי כהן: לדעתי יש כאן רגל מסיימת להצעת חוק שמתגלגלת מהכנסת ה-18 ועברה גלגולים שונים ומרובים.

<רועי כהן: היום, כאשר אנחנו מאשרים את הצעת החוק הזאת, מדינת ישראל מסמלת שהיא רואה בנשים העצמאיות ובעידוד שלהן לצאת ליזמות ופיתוח קריירה עצמאית, משהו שהוא מאוד חשוב בדרך לשיפור מעמדן של הנשים בעולם העבודה.

<רועי כהן: אני רוצה להתייחס למספר דברים, גם בהצעת החוק, ולחדד אותם.

<רועי כהן: אני שוחחתי עם שר האוצר משה כחלון שמאוד בעד הצעת החוק הזאת וגם התבטא בצורה שלא משתמעת לשתי פנים שהמצב כיום הוא שערורייה.

מרב מיכאלי: הוא נחשף אליו בכנס העצמאיות שם ישבנו יחד וישבה טלי דוברת .

<רועי כהן: נכון.

טלי פלוסקוב: כבר שם הוא הבטיח שהוא יטפל בזה.

מרב מיכאלי: הוא נדהם לגלות את המציאות.

<רועי כהן: נכון.

<רועי כהן: שוחחתי אתו גם לאחר שהנושא עבר בקריאה הראשונה והוא אמר לי שהוא רוצה שזה יהיה בחקיקה ראשית.

אלי אלאלוף: מצטרף אלינו חבר הכנסת מאיר כהן.

<רועי כהן: לשעבר שר הרווחה שהוא חבר וידיד.

<רועי כהן: אנחנו מבקשים, מאחר ויש רוח גבית משר האוצר, לאשר את זה בחקיקה ראשית.

<רועי כהן: אני לא רואה שום סיבה למה אנחנו צריכים ללכת להוראת שעה.

<רועי כהן: יש כאן רוח גבית, כולל של נציגת משרד האוצר שכרגע אמרה שאין בעיה תקציבית.

<רועי כהן: הדבר הנוסף שאני רוצה לחדד זה נושא התחולה, כדי שלא ייפלו כאן בין הכיסאות נשים עצמאיות שיאמרו להן שהן ילדו בחודש כזה או אחר.

<רועי כהן: לכן אני רוצה לקבוע ולחדד את זה כבר כאן, מה תהיה התחולה כלפי הנשים.

<רועי כהן: מי שתלד ביולי, האם זה יחול עליה.

<רועי כהן: יש כאן פרשנות כזאת ואחרת ואני רוצה שיאמרו את זה.

<רועי כהן: מדינת ישראל חייבת לתת את התנאים לנשים העצמאיות שלוקחות על עצמן מעבר לעובדה שיש להן משפחה וילדים גם קריירה שהיא לא בטוחה והיא עם המון תנאים קשים יותר מאשר יש לשכירה.

<רועי כהן: לכן צריך לתת להן את התנאים הטובים ביותר וההוגנים ביותר.

<רועי כהן: לכן נדרשת גם חשיבה נוספת וכאן אני קורא למוסד לביטוח לאומי לדון בכל הנושא הזה של איסור על נשים עצמאיות לעבוד במהלך חופשת הלידה.

<רועי כהן: זה דבר שצריך לעבור מסדר היום.

<רועי כהן: צריך להבין שאישה עצמאית, היא לא כמו אישה שכירה אלא היא צריכה בדרך כלל לבוא למשרד ולשמור על העסק שלה, לענות לאי-מיילים, לעשות מה שאפשר לעשות כדי שהעסק יתקיים.

<רועי כהן: צריך להוריד את זה מסדר היום.

<רועי כהן: הדבר הנוסף הוא משהו רחב יותר וזה הנושא של הכרה בהוצאות בגין טיפול והשגחה כהוצאה מוכרת.

<רועי כהן: בשלב התודות, אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה שדאג שכבר במושב הזה תבוא הבשורה לעצמאיות, אני רוצה להודות לחברת הכנסת טלי פלוסקוב שהובילה את החקיקה יחד עם דוקטור חברת הכנסת עליזה לביא שלאורך כל הדרך תמכה ביחד עם הרוח הגבית של חברת הכנסת מרב מיכאלי.

<רועי כהן: אני רוצה שבאמת תוך שלושה חודשים מהיום אלפי נשים עצמאיות יוכלו לחוש את השינוי בזכויות שלהן.

<רועי כהן: צריך לומר גם מילה טובה על המוסד לביטוח לאומי שתומך בהצעה ורואה בה שינוי.

אלי אלאלוף: אתה מחליף את יושב ראש הוועדה?

<רועי כהן: לא.

אלי אלאלוף: אתה מסכם ומברך.

אלי אלאלוף: תשאיר גם לנו משהו לומר.

אלי אלאלוף: אני שמח שאתה מרגיש טוב אתנו.

<רועי כהן: כבוד היושב ראש, אנחנו בארגון לה"ב מביאים את השטח לכנסת.

אלי אלאלוף: יש לך שכן שמתחרה אתך.

טלי פלוסקוב: תחרות בריאה.

<רועי כהן: רן מלמד הוא ידיד.

<רועי כהן: זאת תחרות מאוד מאוד טובה.

<רועי כהן: כל מי שעוזר לאוכלוסיות שאפשר לסייע להן, זה טוב.

<רועי כהן: אנחנו הבאנו כארגון שחש את השטח ופועל בשטח, הבאנו לדיון את עינת גוטמן שהגיעה אלינו מחדרה, עברה את הפקקים, והיא בעלת משרד פרסום.

<רועי כהן: היא תמחיש בדבריה את הצורך בתיקון.

אלי אלאלוף: מי נותן לה את רשות הדיבור, אתה?

<רועי כהן: לא.

<רועי כהן: אני מבקש להמחיש את הצורך בתיקון ולומר מה קורה היום בשטח כי אני שומע שלפעמים יש דרכים לפעול דרך התקנות הקיימות.

<רועי כהן: אני אומר לך אדוני היושב ראש שדרך התקנות הקיימות, לא שמענו על נשים עצמאיות שהצליחו להתמודד בירידה שלהן בהיקף ההכנסה.

<רועי כהן: אמרתי את מה אמרתי ואני אומר לך שאנחנו לא שמענו את זה ויש הרבה נשים עצמאיות שלא הצליחו לעבוד במהלך תקופת ההיריון שלהן, ההכנסה שלהן ירדה ולא קיבלו שום פיצוי.

<רועי כהן: אני חושב שעצם התיקון היום כאן יביא בשורה.

<רועי כהן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין ששמעתי רק נכונות של הביטוח הלאומי לעזור בנושא הזה.

אלי אלאלוף: לא ראיתי התחמקות או ניסיון להסתיר ידע.

אלי אלאלוף: להפך.

אלי אלאלוף: אני חושב שלפעמים לא צריך להרבות בחקיקה כשיש פתרונות במערכת הקיימת.

אלי אלאלוף: הדבר שבאמת אני מציע לביטוח הלאומי, לא תמיד יודעים לשחק באינטרנט ובידע שאתם מפיצים באמצעות המערכת האלקטרונית.

אלי אלאלוף: אולי צריך למצוא דרך לעזור ולקבל את זה כי הנשים שאמורות לקבל כאן

אלי אלאלוף: פיצוי כלשהו, אתם יודעים את זה ואתם יכולים להפיץ את הידע עוד לפני הלידה.

<קריאה: דרך בתי החולים.

אלי אלאלוף: זה רעיון טוב.

אלי אלאלוף: מה שקורה זה שהנשים שיודעות – מקבלות, ואלה שלא יודעות, אלה נשים עם בדרך כלל רמת ההכנסה שלהן לא תמיד מספיקה והן הנפגעות ביותר, ושלישית, יש מי משחכה לכם בפינה כדי לעשות סיבוב עליהן ואני חושב שאתם צריכים להילחם בהם.

אלי אלאלוף: כל הגופים האלה שמפרסמים בטונות, זה אומר שהם מרוויחים הרבה.

אלי אלאלוף: תקציב הפרסום שלהם הוא אדיר וזה סימן שהרווחים שלהם עוד יותר אדירים.

אלי אלאלוף: תשימו לב לזה ותיערכו לזה.

אלי אלאלוף: זה לא סוד.

אלי אלאלוף: מה שאתן מחזיקות כחוק, זה על מנת להביא את זה לידיעת הציבור החלש ביותר.

אלי אלאלוף: תעשו את זה.

אלי אלאלוף: תמצאו את הדרך לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אני מרגיש יותר ויותר ואני רואה את זה כי יש לי נציגות ביטוח לאומי בבית ואני שומע שכל הזמן היא אומרת תעשו, תלכו לשם וכולי.

אלי אלאלוף: חבר'ה, יש כאן ידע אדיר שאתם מחזיקים אבל תביאו אותו לידיעת הציבור.

אלי אלאלוף: אתם רוצים שינוי תדמית, בצדק, ועשיתם צעדים מצוינים בכיוון הזה.

אלי אלאלוף: קחו גם את הנושא של הידיעה.

אלי אלאלוף: אנשים לא יודעים ואלה האנשים החלשים ביותר שלא יודעים.

אלי אלאלוף: קחו את זה בחשבון.

מרב מיכאלי: מילה ברשות אדוני.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אני קודם כל רוצה להודות לחברתי טלי פלוסקוב שהובילה את התיקון הספציפי הזה.

מרב מיכאלי: בכנס העצמאיות והעצמאים שעשתה השדולה שלנו לפני שלושה-ארבעה חודשים, ישבה הצלמת העצמאית טלי דוברת שהייתה בהיריון מתקדם – ברוך השם מאז היא כבר ילדה בשלום ובכיף, אני מקווה – וסיפרה שהיא עדיין משלמת למדינה כסף שהיא דורשת ממנה בחזרה על הלידה הקודמת.

מרב מיכאלי: היא אמרה שהיא מגיעה למצב בו היא בחרדה לקראת הלידה כי היא לא יודעת אם כלכלית היא תעמוד בהחזרים למדינה את מה שהיא תדרוש ממנה אחרי שהיא תשלם לה דמי לידה לפי העבודה שלה.

מרב מיכאלי: זה מצב כל כך בלתי נסבל שנשים מצאו את עצמן בו, שבאמת מעולה שאנחנו לפחות לגבי הרוב, אני מקווה, אכן כמו שאמר אדוני בצדק, הביטוח הלאומי יעשה צעדים אקטיביים כדי לוודא שאכן זה פותר את הבעיה.

מרב מיכאלי: אני כן רוצה להגיד וחשוב לומר לפרוטוקול שזה חלק חשוב, זה פותר לאחוז מסוים מהעצמאיות בעיה קשה אבל זה רק חלק מהבעיה של השוואת הזכויות הסוציאליות לעצמאיות ועצמאים שעדיין לא נפתרה.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על פגיעה בעבודה, על ימי מילואים, על דמי אבטלה, על ניכוי הפקדות סוציאליות, כל הדברים האלה שהתיקון לחישוב דמי הלידה נמצא בהצעה הגדולה שכוללת את הכול.

מרב מיכאלי: זה עדיין דבר שהוא תלוי ומצוי באוויר ועוד לא פתרנו אותו.

מרב מיכאלי: המאבק הזה חייב להימשך משום שעצמאיות ועצמאים הם עובדות ועובדים לכל דבר ועניין ולא יכול להיות שהמדינה לא תיתן להם את רשת הביטחון הסוציאלית הבסיסית הזאת.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם, אני רוצה להגיע לקריאת החוק.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לומר בנוכחות ולאור דבריה של נציגת האוצר ונציגות הביטוח הלאומי שאנחנו כאן לא מצביעים על הוראת שעה אלא אנחנו מצביעים על חוק.

אלי אלאלוף: אני מבקש שנוסיף תנאי, אחרי התייעצות עם החברות, לפיו כל שנתיים נקבל דוח, הערכה שהביטוח הלאומי יעשה, על החוק הזה כדי שנעשה מעקב ונדע אם הוא מנוצל נכון ואם הוא במסגרת התקציבית שאפשרה את הרצת החוק הזה.

אלי אלאלוף: אם כן, אנחנו הולכים להצביע כאן על חוק ולא על הוראת שעה.

אלי אלאלוף: אני מציע שנקרא את החוק ואחר כך אני אתן את רשות הדיבור לשני אנשים שביקשו.

<ענת מימון: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 173 - הוראת שעה) (חישוב דמי לידה של עובדת עצמאית), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 54 בחוק הביטוח הלאומי התשנ"ה-1995, בסעיף 54(ב), בהגדרה "הכנסה" בפסקה (2) שבה, בסופה יבוא: "או הכנסה ששימשה יסוד לחישוב דמי הביטוח בעד רבע שנה בשנה שקדמה לשנה שבה חל היום הקובע לפי הגבוה מביניהם".

<ענת מימון: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה) והוא יחול על עובדת עצמאית שלגביה חל היום הקובע כהגדרתו בסעיף 48 לחוק העיקרי ביום התחילה ואילך.

<ענת מימון: אנחנו מוסיפים סעיף 3.

<ענת מימון: אתה רוצה שהמחקר יתבצע בתקופה מסוימת של חמש שנים או תמיד?

אלי אלאלוף: אחת לשנתיים נקבל דוח.

<ענת מימון: תמיד יהיה מחקר?

אלי אלאלוף: כן.

<יעל אגמון: אני חושבת שזה לא צריך להיות בחקיקה.

<יעל אגמון: נגיד שהמוסד ידווח.

טלי פלוסקוב: נכון.

<ענת מימון: אפשר לעשות את זה בחקיקה.

<ענת מימון: אפשר להגיד בתקופה של חמש שנים מיום תחילתו של חוק זה, יערוך המוסד מחקר לבחינת היישום וההשלכות של ביצוע הסעיף וידווח לוועדה אחת לשנתיים.

<מיכל מזוז: איסוף נתונים.

אלי אלאלוף: איסוף נתונים.

אלי אלאלוף: אני מקבל את התיקון של גברת מזוז.

<ענת מימון: אנחנו עושים את זה בתקופה של חמש שנים.

מאיר כהן: לא הייתי עושה הנחות לביטוח הלאומי אבל ניחא.

מאיר כהן: אתם יודעים שלא תעשו את זה.

מאיר כהן: עם כל הכבוד שאני רוחש לכם, אדוני היושב ראש, אני לא בטוח שצריך לעשות הנחות.

מאיר כהן: זה חוק מאוד חשוב ואם אתם רוצים איסוף נתונים ודיווח, תרשמו את זה בחוק.

אלי אלאלוף: זה בחוק.

<רועי כהן: אדוני, אפשר לקבוע תאריך?

<רועי כהן: עדיף לקבוע תאריך.

אלי אלאלוף: לא קרה לי שבאמצע קריאת חוק יש כל כך הרבה התערבות.

<ענת מימון: אנחנו נוסיף להצעת החוק סעיף 3 שכותרתו תהיה: איסוף נתונים ודיווח – הוראת שעה.

<ענת מימון: נקבע שבתקופה של שש שנים מיום תחילתו של חוק זה, יאסוף המוסד לביטוח לאומי נתונים לגבי היישום וההשלכות של ביצוע סעיף 54(ב), לפי הנוסח בחוק הזה, וידווח לוועדת העבודה אחת לשנתיים לגבי הנתונים האלה.

<רועי כהן: צריך להיות תאריך מדויק.

<ענת מימון: מיום התחילה.

אלי אלאלוף: מיום תחילת החוק, כל שנתיים נקבל.

<ענת מימון: שלושה חודשים מיום הפרסום.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לפנות לביטוח הלאומי ולשאול.

טלי פלוסקוב: האם ההערכה שלכם חייבת להיות שלושה חודשים?

טלי פלוסקוב: האם אנחנו לא יכולים לציין בחוק שהוא נכנס לתוקף תוך שלושים ימים מיום פרסומו?

<מיכל מזוז: לפי מה שנאמר לי כאן, אפשר.

<ענת מימון: תחילתו של חוק זה, שלושים ימים מיום פרסומו.

אלי אלאלוף: מישהו זקוק לקריאה נוספת סופית?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 173 - הוראת שעה) (חישוב דמי לידה של עובדת עצמאית), התשע"ו-2016?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה פה אחד.

אלי אלאלוף: גברת גוטמן, בבקשה.

<עינת גוטמן: שלום לכולם.

<עינת גוטמן: אני הבעלים של משרד פרסום דיגיטלי.

<עינת גוטמן: בכל חודש מזה מספר שנים אני משלמת לביטוח לאומי כאלפיים שקלים ומעולם לא קיבלתי מהם דבר כתמורה ולא הבנתי עד הסוף למה אני משלמת את הקנס הזה.

אלי אלאלוף: את רוצה להשבית לנו את החגיגה?

<עינת גוטמן: לא.

<עינת גוטמן: חס וחלילה.

<עינת גוטמן: בכל אופן, אני הציבור שרוצה להגיד את דעתו.

<עינת גוטמן: קודם כל, אני מברכת ואני שמחה להיות בנוכחות הגברת מרב מיכאלי ובכלל בוועדה הזאת.

<עינת גוטמן: תודה שהזמנתם אותי.

<עינת גוטמן: לפני תשעה חודשים ילדתי את ילדי הראשון.

<עינת גוטמן: מספר חודשים לפני הלידה התחלתי להכין את העסק לקראת הלידה.

<עינת גוטמן: המשמעות של זה היא שאני הפסקתי לעבוד בפועל והתחלתי להכשיר את מי שיעבוד במקומי.

<עינת גוטמן: זאת אומרת, גם שילמתי את מה שאני מרוויחה למישהו אחר וגם צמצמתי את העסק למינימום ולא קלטתי לקוחות חדשים כדי שהעסק שלי לא יישאר חשוף בצריח כשאני לא אהיה, בעיקר לאור העובדה שאסור לי בכלל להיות בעסק עת אני בחופשת לידה, שזה אבסורד שלא נשמע כדוגמתו.

<עינת גוטמן: בכל מקרה עסק לא יכול להתקיים בלי הבעלים שלי למשך מספר חודשים.

<עינת גוטמן: גם אם אני רוצה להיות עם הילד שלי, ובאמת הייתי אתו, עדיין היה צורך מדי פעם לראות מה קורה עם העסק שלי.

אלי אלאלוף: לא הבנתי.

אלי אלאלוף: מה זה אומר?

<עינת גוטמן: אסור לי להיות בעסק.

<עינת גוטמן: לפי החוק כמישהי שנמצאת בחופשת לידה אסור לי לעבוד כי אז ביטוח לאומי יכעס עלי ואני אצטרך לשלם קנסות על הכמה אגורות שקיבלתי ממנו.

<עינת גוטמן: למה אני אומרת כמה אגורות.

<עינת גוטמן: לאור זה שלא עבדתי מספר חודשים, גם אחרי הלידה וגם לפני הלידה, והעסק שלי באמת הפך להיות משהו מאוד קטן ועשיתי ככל יכולתי כדי לשמור עליו מצד אחד אבל מצד שני גם לא ליצור מצב שאני לא אתן תמורה ללקוחות שלי, למעשה הגעתי למצב שאני תלויה בביטוח הלאומי כי אין לי משכורת.

<עינת גוטמן: כי המשכורת שלי עוברת למי שמחליף אותי.

<עינת גוטמן: קיבלתי 15 אלף שקלים.

<עינת גוטמן: שאלתי את רואה החשבון שלי אם זה מה שאני מקבלת לחודש והוא אמר לי, לא, זה על כל התקופה.

<עינת גוטמן: הייתי המומה.

<עינת גוטמן: הסכום הזה כולל גם את דמי הלידה, את מענק הלידה.

<עינת גוטמן: זאת אומרת, קיבלתי פחות משכר מינימום.

<עינת גוטמן: לסכום הזה אין כל יחס למה שאני מרוויחה כעצמאית ואין לו כל יחס לסכומים העצומים שאני משלמת כל שנה לביטוח לאומי.

<עינת גוטמן: אם תחשבו מאה ימים פלוס מענק לידה שהוא כמעט אלפיים שקלים או משהו כזה, נשאר הרבה פחות משכר מינימום וזה מה שקיבלתי.

<עינת גוטמן: אני לא מבינה את האבסורד הזה.

אלי אלאלוף: פנית אליהם?

<עינת גוטמן: כן.

<עינת גוטמן: אמרו לי שזה הסכום.

<עינת גוטמן: חישבנו לך את שלושת החודשים האחרונים ובאמת בשלושת החודשים האחרונים, כפי שאמרתי, הצטמצמה ההכנסה שלי.

<עינת גוטמן: זה לא רק שאני לא עבדתי אלא אני גם לא לקחתי לקוחות חדשים כדי שלא ייווצר מצב שעובד חדש יצטרך להתמודד אתם ולא אני כבעלת העסק שלא יכולה להיות בעסק ולטפל בהם.

<עינת גוטמן: יש עוד משהו אחד.

<עינת גוטמן: אני רוצה לייצג גם נשים שהן לא עצמאיות כמוני.

אלי אלאלוף: אתן יכולות לענות לגברת גוטמן?

<אתי נמרודי: מטבע הדברים יש לי קושי להתייחס למקרה הספציפי.

אלי אלאלוף: לא ספציפית.

<אתי נמרודי: כפי שציינתי קודם לכן, התיקון הזה ייתן מענה ולו חלקי לסיטואציה שאת מתארת כאן.

<אתי נמרודי: אינני יודעת מה היו ההכנסות שלך קודם ואני לא יכולה להתייחס לפערים שבין ההכנסה השנתית שדווחה על ידך כמקדמות לבין דמי הלידה ששולמו לך.

<אתי נמרודי: אנחנו הסברנו למה התיקון הזה בצירוף תקנות שקיימות בחוק יכול לתת מענה ואני מקווה שמקרים מהסוג שאת מתארת ישתפרו.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: גברת גוטמן, רואה החשבון שלך שלא יודע להסביר למה קיבלת פחות וכולי - - -

<עינת גוטמן: גם הפקידה בביטוח לאומי לא ידעה.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: תעבירי את החומר למנהלת היחידה שיש לך את הזכות להכיר אותה כאן והיא תתייחס לזה אחרי שתבדוק.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה לקבל את התשובה.

אלי אלאלוף: אני אשמח לקבל העתק מהתשובה של הביטוח הלאומי.

<אתי נמרודי: אני רוצה להעיר לגבי האפשרות של עצמאיות כן לעבוד בזמן חופשת הלידה.

<אתי נמרודי: אנחנו כן מתחשבים בזה.

<אתי נמרודי: זאת אומרת, היקף שלך פחות עשרים אחוזים, כן מאפשרים.

<אתי נמרודי: אנחנו קוראים לזה שימור העסק וזה לא נכון להגיד שאנחנו מטילים קנסות או אוסרים על העסקה.

אלי אלאלוף: את רואה, יש כאן תשובה.

<עינת גוטמן: כן, אבל זה שאני הגעתי לוועדה המכובדת הזאת וזכיתי לדבר עם מנהלת האגף, זאת לא הזכות שעומדת לכל הנשים האחרות.

אלי אלאלוף: כאן יש לך הזדמנות.

<עינת גוטמן: רציתי להגיד עוד משהו.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: סיימנו את הנושא הזה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל.

אלי אלאלוף: מילה אחרונה לחברי רן מלמד.

<רן מלמד: סמנכ"ל עמותת ידיד.

<רן מלמד: קודם כל, ברכות גדולות על החוק.

<רן מלמד: אני מנסה לחשוב על איך כל הנשים הזכאיות ידעו על הזכאות שלהן.

<רן מלמד: בהקשר הזה הייתי מציע ומבקש שמלבד מדיוור ישיר שהביטוח הלאומי יעשה, אנא, בבקשה, יכול להיות שצריך לכתוב את זה אולי לא רק לפרוטוקול, שיהיה שיתוף פעולה עם רשות המסים כי כל הנשים העצמאיות עובדות גם מול רשות המסים ושלפחות אחת לחצי שנה במכתבים שרשות המסים שולחת לנישומים, יצרף מכתב.

אלי אלאלוף: אתה מקבל מכתב מרשות המסים עם אינפורמציה?

<רן מלמד: כעצמאי אתה מקבל מכתב מה אתה צריך לעשות.

אלי אלאלוף: אתה מקבל רק בקשה.

<רן מלמד: בדיוק.

<רן מלמד: לצרף לבקשה גם מכתב על הזכות הזאת.

<רן מלמד: אני אומר יותר מזה, תכינו פליירים מתאימים ותנו אותם לכל קופות החולים שייתנו לרופאי הנשים כך שרופאי הנשים יחלקו את זה לנשים.

<רן מלמד: כך גם תוכלו לוודא שהמחקר שאתם תעשו, יהיו לו תוצאות יותר טובות.

<רן מלמד: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.

אלי אלאלוף: תודה לכם.