ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 167, 2016-03-20 11:00

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת החינוך, התרבות והספורט.

יעקב מרגי: 20 במרץ 2016, י' באדר ב' תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא: קשיים וחסמים בקבלת תלמידים למוסדות ההשכלה הגבוהה בקרב העדה הדרוזית ותושבי עוספייה בפרט.

יעקב מרגי: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור לנציגת מרכז המחקר והמידע של הכנסת, לעורכת המסמך שתיתן לנו קצת נתונים.

יעקב מרגי: א', אני צריך ללמוד את הכותרת הזו "ותושבי עוספייה בפרט", למה, מה הבעיה בעוספייה.

יעקב מרגי: נשמע אחר כך.

יעקב מרגי: בבקשה, תנו לנו סקירה מה קורה במערכת הדרוזית, כי במערכת החינוך הכללית אנחנו פחות או יותר יודעים מה קורה, לא שהכי מרוצים.

יעקב מרגי: נשמע לגבי מערכת החינוך במגזר הדרוזי.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אתי וייסבלאי: אני כתבתי מסמך שמונח לפניכם - - -

יעקב מרגי: סליחה, רק לפני כן.

יעקב מרגי: לאחר מכן אנחנו ניתן ליוזם, למר זיידאן עטשי שפנה אלי בפנייה אישית.

יעקב מרגי: נמצא איתו גם, זה לא מובן מאליו, חבר הכנסת - - -

עבדאללה אבו מערוף: אני ברשותך בסוף אציג את חלק מהחבר'ה.

יעקב מרגי: נמצא איתו חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף שגם התעניין ודחף לקיום הדיון.

יעקב מרגי: ניתן גם לו להתייחס ולאחר מכן לאורחים, לא צריך להציג אותם, כל מי שיבקש רשות דיבור לא יוכל לדבר מבלי שהוא מציג את עצמו.

יעקב מרגי: בבקשה גברתי.

<אתי וייסבלאי: תודה רבה.

<אתי וייסבלאי: שמי אתי וייסבלאי.

<אתי וייסבלאי: לבקשת הוועדה כתבתי מסמך בנושא מערכת החינוך הדרוזית והשתלבות הדרוזים בהשכלה הגבוהה.

<אתי וייסבלאי: אני אציג באמת את הנתונים המרכזיים שמופיעים במסמך החל מהחינוך העל יסודי ועד להשכלה גבוהה.

<אתי וייסבלאי: מה שראינו בשנת הלימודים הקודמת, תשע"ה, למדו שבמערכת החינוך הדרוזית מגן ילדים ועד התיכון, כ-41,200 תלמידים.

<אתי וייסבלאי: שיעור התלמידים בחינוך הדרוזי מכלל תלמידי מערכת החינוך נמצא במגמה ירידה קלה מאז שנת 2009.

<אתי וייסבלאי: בשנת הלימודים האחרונה הם היו 1,9% מתלמידי מערכת החינוך - - -

יעקב מרגי: את יודעת לסמן לנו ממה נובעת הירידה בשנתונים?

<אתי וייסבלאי: המספר נשאר בערך אותו דבר.

<אתי וייסבלאי: מכיוון שבכלל במערכת החינוך מספר התלמידים גדל אז השיעור שלהם ירד, במיוחד בהקשר של כלל מערכת החינוך הערבית שגדלה יותר מערכת החינוך הכללית.

<אתי וייסבלאי: נתון נוסף מעניין, כמו שאתם רואים בטבלה 2 במסמך, מספר התלמידים בכיתה בחינוך הדרוזי והתקציב הממוצע לתלמיד, בממוצע הוא גבוה מהממוצע מהחינוך הרשמי בכל שלבי החינוך.

<אתי וייסבלאי: בחינוך העל יסודי יש פער מאוד משמעותי.

<אתי וייסבלאי: אם אנחנו עוברים לנושא של הזכאות לבגרות, כמעט 85% מקבוצת הגיל ביישובים הדרוזים לומדים בכיתה יב'.

<אתי וייסבלאי: בשנת תשע"ד, זו השנה האחרונה שיש לנו נתונים, 61.7% מקבוצת הגיל היו זכאים לתעודת בגרות.

<אתי וייסבלאי: בשנתיים האחרונות זה שיעור גבוה מהזכאים במערכת החינוך העברית - - -

יעקב מרגי: וזה הדליק נורה אדומה.

<אתי וייסבלאי: עם זאת, כמו שאנחנו רואים בתרשים 2 במסמך, שיעור הזכאים לתעודת בגרות שעומדת בדרישות הסף של האוניברסיטאות, כלומר, 4 יחידות באנגלית ובמקצוע מוגבר נוסף, ירד באותן שנים.

<אתי וייסבלאי: כיום הוא 71% מכלל הזכאים לתעודת בגרות למרות שמספר הזכאים עלה, אז המספר של בעלי תעודת בגרות שמעומדת בדרישות הסף של האוניברסיטאות למעשה עלה, אפשר לראות את זה בתרשים 2.

<אתי וייסבלאי: אם אנחנו עוברים להשכלה הגבוהה, הנתונים שאנחנו קיבלנו, שיש לנו נתונים מלאים, היא שנת הלימודים תשע"ד, 2014.

<אתי וייסבלאי: בשנה זאת למדו בכלל המוסדות להשכלה גבוהה כ-4,200 סטודנטים דרוזים – 1,900 סטודנטים באוניברסיטאות, 1,100 סטודנטים במכללות האקדמיות, 560 סטודנטים באוניברסיטה הפתוחה ו-680 פרחי הוראה.

<אתי וייסבלאי: באותה שנה שיעור הסטודנטים הדרוזים היה כמעט 1.4% מכלל הסטודנטים באקדמיה.

<אתי וייסבלאי: באותה שנה קיבלו תארים מהאוניברסיטאות והמכללות, והמכללות לחינוך, 766 בוגרים דרוזים.

<אתי וייסבלאי: אם נפרט לפי המוסדות השונים, באוניברסיטאות יש כ-1,900 סטודנטים.

<אתי וייסבלאי: בשנתיים האחרונות הצטמצם מספר הסטודנטים הדרוזים באוניברסיטאות ושיעורם מכלל התלמידים.

<אתי וייסבלאי: המכללות האקדמיות, דווקא רואים מגמה של עלייה משמעותית במספר הסטודנטים הדרוזים.

<אתי וייסבלאי: בשנת הלימודים תשע"ה למדו במכללות האקדמיות 1,350 סטודנטים שהיו 1.4% במכללות האקדמיות.

<אתי וייסבלאי: נעבור עכשיו לנושא של התכנית הממשלתית להרחבת הנגישות האקדמיה לערבים, דרוזים וצ'רקסים – היא הכלי הממשלתי המרכזי להגדלת הניגשות של המיעוטים להשכלה גבוהה - - -

יעקב מרגי: הממשלה מגדירה את זה כהצלחה.

<אתי וייסבלאי: מאז שנת 2013 התכנית הזאת מיושמת על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

<אתי וייסבלאי: מה שראינו לגבי התכנית הזאת, בעצם ברוב המקרים הם לא יכלו.

<אתי וייסבלאי: שאלנו אותם לגבי ההשתתפות של הדרוזים בתכניות השונות, ברוב המקרים הם לא יכלו לעשות את זה.

<אתי וייסבלאי: בהקשרים ספציפיים אנחנו יודעים שבשנת הלימודים הנוכחית התכנית פועלת ב-18 בתי ספר תיכוניים דרוזים, משתתפים בה בין 900 ל-1,000 תלמידים במסגרת תכנית רואד שבה מוקמים מרכזים לבוגרי מערכת החינוך לייעוץ ולתמיכה.

<אתי וייסבלאי: יש 16 מרכזים לייעוץ ותמיכה ביישובים הדרוזים.

<אתי וייסבלאי: נתון נוסף שלא מופיע במסמך שקיבלנו הבוקר, בשנת 2015, 87 מלגות לסטודנטים ניתנו לסטודנטים דרוזים.

<אתי וייסבלאי: - - -

<קריאה: כמה?

<אתי וייסבלאי: 87.

<קריאה: מתוך?

<אתי וייסבלאי: מתוך 650 מלגות.

<אתי וייסבלאי: גורם נוסף שמעניק מלגות לסטודנטים דרוזים הוא משרד החינוך שחילק בשנת 2015, 1,940 מלגות לסטודנטים דרוזים.

יעקב מרגי: רבותיי, זו סקירה טלגרפית שנוגעת בהרבה נתונים, אבל מה שעולה ממנה באופן גס ובולט, לא צריך ללכת לעומקם של דברים, מבחינה אחת רואים לכאורה הצלחה במערכת החינוך עד התיכונית שלא מתורגמת הלאה באותה מסה בהשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: מי שאכן מצליח ומשתלב במוסדות להשכלה גבוהה ומצליח שם רואים את זה.

יעקב מרגי: גם האחוזים של הנכנסים אל מול המסיימים הם בפערים גדולים מאוד.

יעקב מרגי: הפונה הוא זיידאן עטשי.

יעקב מרגי: הנתון הוא צורם לכאורה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר מהן המסקנות המתבקשות ממנו, יש כאן חוסר קורלציה.

יעקב מרגי: לא אומר לכם שבחינוך הכללי במדינת ישראל, גם שם עולה הטענה שכביכול מערכת החינוך אינה מכינה את בוגריה להשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: בכלל השאלה שנשאלת תמיד היא האם, התשובה היא לא.

יעקב מרגי: האם מערכת החינוך הישראלית מכשירה את בוגריה להשתלבות מיטבית במוסדות להשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: התחושה היא שהנושא של הסטודנט שמתקבל למוסדות להשכלה גבוהה כאילו מתחיל מחדש.

יעקב מרגי: סביב זה מתפתחת תעשייה לא מבוטלת בכלל של השלמה, הכשרה, של מכינות, מבחנים וקורסים כדי שהאדם יגיע ליעד הנכסף.

יעקב מרגי: מעבר לזה, אני לא הייתי רוצה להסיק מסקנה מידית שכביכול שיש משהו לא תקין ברמת הציונים שמתקבלת במערכת החינוך של המגזר.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להטיל דופי.

יעקב מרגי: הטענות עולות לא אחת במגזרים כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: משרד החינוך נותן לנו תרופת ארגעה בכל פעם שאנחנו שואלים את השאלות, הם נותנים לנו תרופת ארגעה של כן ושל נעשה, אבל כולנו, איך אומרים, בתוך עמנו אנחנו יושבים ומכירים ויודעים, והתפוצצו פה חלק מהפרשיות.

יעקב מרגי: כשמתפוצצת איזו פרשיה אתה יודע מתוך ההן אל הלאו, אתה יודע שיש פרשיות אחרות שלא התפוצצו וצריך לטפל בהן.

יעקב מרגי: זיידאן, אתה תאמר לנו כאן בוועדה מה לך מפריע שהבאת ביום ראשון, לא יום פעילות בכנסת, הבאת יחסית אנשים כל כך רבים וחשובים לדיון כזה.

יעקב מרגי: בבקשה.

זיידאן עטשי: בדרך כלל אני מכבד הזמנות בכל מקום ובמיוחד כאשר שאני מצפה לתוצאות טובות.

יעקב מרגי: אנחנו נשתדל.

זיידאן עטשי: ראשית אני רוצה להודות לך.

יעקב מרגי: תודה.

זיידאן עטשי: מר מרגי יושב ראש הוועדה על היוזמה ועל ההחלטה.

זיידאן עטשי: משום שאני מרגיש בתור ישראלי גאה שבנושאי חינוך באזורים מסוימים אנחנו עזובה, אני אומר, עזובה ובמיוחד בעוספייה, לא כן בכפרים בגליל.

זיידאן עטשי: אני רוצה להבדיל וגם לעלות על נס את ההישגים בגליל, ומה שקורה בעוספייה ובדאליה זה הרבה פחות מהישגים בגליל עד כדי שאני עומד מחוסר אונים ובבושה רבה.

יעקב מרגי: אני אשאל שאלה כדי להבין.

יעקב מרגי: הנתונים הסטטיסטיים בדאליה ובעוספייה שונים מהנתונים הכלליים שהוצגו כאן?

זיידאן עטשי: לגמרי.

זיידאן עטשי: היא אמרה מילה חשובה מאוד, ואתה אדוני היושב ראש אמרת שיש הבדל עם קורלציה והמדובר בעיקר בעוספייה.

זיידאן עטשי: אם תרשה לי אני אתן סקירה - - -

יעקב מרגי: תתמקד.

זיידאן עטשי: אני אתן סקירה.

זיידאן עטשי: אני מעולם לא כתבתי נאום וגם כשהייתי בכנסת שמונה שנים לא כתבתי מילה, אבל לצורך הדיוק ולחסכון בזמן אני חשבתי לכתוב כמה הערות שיסברו את אוזני כולנו.

זיידאן עטשי: לפני שלושים שנה אדוני, בהיותי חבר כנסת הקמתי עם מספר חברים אנשי ציבור ומשכילים דרוזים קרן לעידוד ההשכלה הגבוהה במדעים מדויקים לעדה הדרוזית, ב-1986.

זיידאן עטשי: הקרן לעידוד מדעים מדויקים, כי אז כמעט ולא היה לנו כלום, היה לנו בכלל בטכניון 19 תלמידים, סטודנטים.

זיידאן עטשי: בחלוף השנים חשתי, בדקתי ואימתי שמספר הלומדים לימודים מדויקים מעוספייה הולך ומצטמצם לאט לאט, להבדיל משאר הכפרים הדרוזים.

זיידאן עטשי: אני רוצה להיות מאוד מדויק.

זיידאן עטשי: מצב הזה חייב אותי לפנות לגורמים הרלוונטיים לבדוק פשר הדבר, זה ירידה תלולה.

זיידאן עטשי: אני מבקש גם את ההתנהלות, זה לא רק החינוך, זה ההתנהלות של המוסדות האזוריים של משרד החינוך.

זיידאן עטשי: ביולי 2011 פניתי פעמיים למנהלת מחוז חיפה וביקשתי שתדון בנדון.

זיידאן עטשי: הוזמנתי אליה בסופו של דבר, זה ב-2011.

זיידאן עטשי: בשיחה הראשונה שלנו מנהלת המחוז הודיעה לי, עכשיו במרכאות, "אני חדשה בתפקיד, מבקשת ממך מר עטשי לתת לי ארכה של שלוש עד ארבע שנים ואז נפגש", נגמר ציטוט.

זיידאן עטשי: בעדה הדרוזית אני מוכר, סליחה, אני מאוד עקבי ובעיקר בענייני חינוך, גם זה טוב.

זיידאן עטשי: בתקופה זו, כלומר שלוש עד ארבע שנים, שביקשה גברת מתוקי המשכתי לעקוב אחרי המצב.

זיידאן עטשי: נוכחתי לדעת פעם אחר פעם שהמצב ממשיך להיות בנסיגה מתמדת, ואני בקשר מתמיד עם משרד החינוך, יש נציגים כאן.

זיידאן עטשי: ב-11.12.13 ישבתי עם ראש המועצה המקומית בעוספייה לדון במצב הירוד במערכת החינוך בעוספייה.

זיידאן עטשי: ראש המועצה הבטיח לי שישב מיד עם ראש המועצה המקומית בדאליה כדי לבנות עם רשת אורט, כי היא מפעילה את בית הספר, כדי להפיל את האשמה עליהם.

זיידאן עטשי: יעני, משרד החינוך אין לו עניין פה.

זיידאן עטשי: ב-2.5.14 פניתי לשר החינוך פירון, יושב ראש וועדת החינוך, קודמך, מר מצנע ולמנהלת מחוז חיפה, למנכ"ל אורט ישראל ולראש המועצה המקומית בבקשה להקים וועדת חקירה לבדיקת המצב.

זיידאן עטשי: ב-10.6.14 קיבלתי תשובה מפורטת ממנהלת המחוז המפרטת את ההשקעות הנדיבות, אני שם את זה במרכאות, באמת נדיבות, אבל לא שאלה אף פעם לאן זה הלך.

זיידאן עטשי: - - -

יעקב מרגי: לא בדקו תפוקות.

זיידאן עטשי: לא בדקו תפוקות ולא נתנו לנו.

זיידאן עטשי: למה, כי זה הולך למועצה המקומית.

זיידאן עטשי: מה עשתה עם זה המועצה המקומית אף אחד לא יודע, גם לא חברי המועצה.

זיידאן עטשי: כלומר, הניווט של המשרד במערכת החינוך בעוספייה.

זיידאן עטשי: ב- 18.6.14 קיבלתי תשובה מאורט ישראל המהללת את הצלחות בבחינות הבגרות.

זיידאן עטשי: הערה שלי, אני יודע ערבית ואני יודע מצוין עברית, המכתב חתום על ידי הנהלת אורט, אבל הוא נכתב בעוספייה ונשלח על ידי אורט.

זיידאן עטשי: הוא לא נחתם על ידי מי ששלח אותו.

יעקב מרגי: לקחת את זה לבדיקת מעבדה, מאיפה אתה יודע?

זיידאן עטשי: כשאוזמן לחקירה אחרי האשמות האלה אני אעמוד בזה.

יעקב מרגי: טוב.

זיידאן עטשי: ב-18 ל- התקיימה ישיבה עם מנהלת המחוז בנוכחות ראש המועצה המקומית, המפקח האזורי.

זיידאן עטשי: סיכום הדיון, כלומר אני לא אכנס לדיונים, סיכם ראש המועצה המקומית ואמר לנוכחים, חלק מהם נמצא כאן, "אני מבין ואני משוכנע שזיידאן עטשי צודק.

זיידאן עטשי: אני לוקח על עצמי את הנושא ואני מקים וועדה ואקרא לה 'מגנה כרתה', אני קצת יודע מזה 'מגנה כרתה', ה'מגנה כרתה' לא הוקמה מאז.

זיידאן עטשי: אני שלחתי לו את הרשימה של האנשים שלי שהם אנשי חינוך ושלו שנעבוד ביחד כדי להניף, היא לא הוקמה.

זיידאן עטשי: בינתיים, בשל המעקב הצמוד והאחראי שלי הוצעה הצעה מיום 12.7.15 כפשרה לנדנודים שלי, חלק מהשותפים להצעה נמצא כאן.

זיידאן עטשי: בנוכחות ראש המועצה, מפקח המחוז ועוזרתו והממונה על החינוך הדרוזי בזמנו, הפשרה הייתה שמשרד החינוך לוקח את מחזור 2015, מחזור שלם של אורט מונסון ובודק אותו אחד אחד בטלפון, סקר, זו בדיקה.

זיידאן עטשי: התוצאות להלן, מתי הגיעו התוצאות?

זיידאן עטשי: היו 150, היא לא מסרה את זה בכתב, היא קראה את זה מעל המחשב - - -

יעקב מרגי: תן לנו את התוצאות.

יעקב מרגי: זיידאן, אני רואה את הדפים, אני נכנס לחרדה.

יעקב מרגי: באת מהצפון, תן לי חיוך.

יעקב מרגי: אצלנו, אצל היהודים יש דרשנים.

יעקב מרגי: היה לנו דרשן, אתה יודע כשאתה נותן מיקרופון לדרשן אתה אף פעם לא יודע, הוא בעל הבית, מתי הוא יפסיק.

יעקב מרגי: כשהיה בא דרשן עם פתקים היית שמח.

יעקב מרגי: למה, הוא היה עושה ככה ואתה סופר לו את הדפים, אבל לא ידענו שאחרי שהוא גומר מהכתב הוא מתחיל לדבר בעל פה.

יעקב מרגי: תקשיב, אני רואה את היומן שלך, תעצור.

יעקב מרגי: אני רוצה להתמקד כי 20 דקות - - -

זיידאן עטשי: האמת יש לי, אם תיתן לי עוד שלוש דקות.

יעקב מרגי: אני רוצה שתתמקד.

יעקב מרגי: אני רוצה לעזור לך, אנחנו אנשים פרקטיים.

יעקב מרגי: אתה את הבעיה הזאת מכיר, בוערת בך.

יעקב מרגי: אתה, חשוב לך ואני מבין את הצורך לפרוס את הכול כדי להוכיח לנו שבאמת אתה עושה עבודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת עכשיו, התמקדת לי בעוספייה ובדאליה - - -

זיידאן עטשי: גם דאליה.

יעקב מרגי: עוספייה ודאליה, בסדר, אבל עם דגש על עוספייה - - -

זיידאן עטשי: יש כאן נציג מדאליה.

יעקב מרגי: תן לי, אני רוצה לשים את הדבר, מה לעשות, בסוף אני יושב על ההגה וצריך לכוון את כלי הרכב לכיוון.

יעקב מרגי: הרי לא באת לשחרר קיטור ושלא נעשה כלום, צריך לעשות משהו ובסוף הדיון לקרוא למשהו.

יעקב מרגי: אתה בא ואומר, תכלס, בסוף קורה משהו בעוספייה, משהו לא טוב בתחום החינוך.

יעקב מרגי: למה, א' השקעות.

יעקב מרגי: מהמסמך אנחנו יודעים כשהממשלה דחפה ונתנה, וגם המענה שהיא נתנה לקידום המגזר הערבי הדרוזי בפנים, את זה מקבלים גם בנתונים הסטטיסטיים.

יעקב מרגי: תקציב לכיתה במגזר הדרוזי הוא גבוה מהמגזר הממלכתי כללי, מבחינת העדפה שניתנת במסגרת שהממשלה מעצימה את זה.

זיידאן עטשי: להגיע לאוניברסיטאות?

למכללות ולאוניברסיטאות.

נקרא לזה 'לימודים על תיכוניים', להשכלה גבוהה על תיכונית.

זיידאן עטשי: אני בתקופת ההייטק מחפש איפה הראש הדרוזי יכול לתרום לעולם, בעיקר וקודם כל למדינת ישראל ולכן אני התרכזתי במדעים מדויקים - - -

יעקב מרגי: מסכים אתך, הלכתי לשם אתך.

יעקב מרגי: כמה מתוך ה-150 בוגרים האלה הגישו מועמדות להשכלה גבוהה?

זיידאן עטשי: את זה לא בדקנו.

זיידאן עטשי: אני נתתי, זו הבדיקה של משרד החינוך.

יעקב מרגי: אני אשמע אותם.

זיידאן עטשי: אני רוצה שתיתן לי, - - -

יעקב מרגי: סיכום.

זיידאן עטשי: דקה-שתיים.

יעקב מרגי: יאללה, אתה לא תעמוד בזה, אבל קח שתיים.

זיידאן עטשי: אני לא דרשן .

זיידאן עטשי: קודם כל, בית הספר התיכון המקיף בעוספייה הוא הראשון מבתי הספר התיכוניים בכל הכפרים הדרוזיים, הראשון.

זיידאן עטשי: ב', הוא רחוק 5 דקות בדיוק מאוניברסיטת חיפה ו-9-10 דקות מהטכניון.

זיידאן עטשי: אדוני, 9-10 דקות מהטכניון - - -

יעקב מרגי: עדיין זה לא עושה את ההשכלה הגבוהה נגישה.

יעקב מרגי: כלומר, הקרבה לא - - -

זיידאן עטשי: לא.

זיידאן עטשי: לא.

זיידאן עטשי: היישוב עוספייה הוא הקרוב ביותר.

זיידאן עטשי: אחר כך אני רוצה לומר, 320-330 תלמידים דרוזים מבתי הספר בעוספייה כול יום הולכים לחיפה ללמוד וחוזרים - - -

יעקב מרגי: לא לומדים במערכת החינוך ה- - -

זיידאן עטשי: לא.

זיידאן עטשי: יש עוד - - -

<קריאה: שזה בעיה.

יעקב מרגי: שזה יכול להיות בעיה.

יעקב מרגי: זה יכול להיות בעיה גם במקומות אחרים.

זיידאן עטשי: לא.

זיידאן עטשי: לא, אין במקומות אחרים, בדקתי - - -

יעקב מרגי: שיעור כזה?

זיידאן עטשי: שיעור כזה.

יעקב מרגי: כמה תלמידים יש בעוספייה ש-?

זיידאן עטשי: ובדאליה כ-500 - - -

יעקב מרגי: כמה בסך הכול תלמידים יש בעוספייה?

זיידאן עטשי: נדמה לי 2,700, אבל נציג המועצה המקומית - - -

יעקב מרגי: בסדר, זו ההערכה שלך.

יעקב מרגי: בקיצור, 10% לומדים מחוץ לכפר.

זיידאן עטשי: מחוץ לעוספייה יום-יום, מכיתה א' עד כיתה 12.

יעקב מרגי: זיידאן, הדברים שלך מדברים בעד עצמם.

יעקב מרגי: אמרתי לך שלא תעמוד בשתי דקות, נגמרו.

יעקב מרגי: יהיה לך להמשיך במהלך הדיון.

<קריאה: אדוני, רק להעיר הערה - -

יעקב מרגי: רגע, רגע.

זיידאן עטשי: זה לא מחייב בדיקה?

יעקב מרגי: זיידאן, נתת לנו טעימה, בסדר.

יעקב מרגי: מספיק לי כרגע מה שנתת לי.

יעקב מרגי: רבותיי, כל מי שירצה לדבר יקבל רשות, אבל עד שאני אתן לו רשות בואו נעשה את הדיון מסודר.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך, מי נמצא אתנו ממשרד החינוך?

יעקב מרגי: בבקשה, תציגי את עצמך, תתמודדי עם התחושות ועם הנתונים.

יעקב מרגי: בבקשה.

<איה חיראדין: אני איה חיראדין, מנהלת אגף דרוזי וצ'רקסי מזה חודשיים כמעט.

<איה חיראדין: אני חדשה בתפקיד.

זיידאן עטשי: בהצלחה ממני.

יעקב מרגי: אבל הכנת שיעורי בית, נכון?

<איה חיראדין: כן.

<איה חיראדין: הגשתי נייר עמדה לאתי לפני הדיון שבו בעצם הצגתי נתונים כלליים על מצב האקדמיה במגזר הדרוזי, חסמים והמלצות.

<איה חיראדין: זה יכול להיות מתאים לעוספייה וגם לדאליה.

יעקב מרגי: איה תקשיבי.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שתתני לי הרצאה מלומדת ומנומקת.

יעקב מרגי: אנחנו ממוקדים בדיון של שעה-שעה וחצי, אנחנו מבקשים שתתייחסי לנקודות.

יעקב מרגי: זה אומר, יתקן אותי, כל הרצאה שלא נכמת אותה במספרים, תקשיבי לי, הוא אומר לך: 'יש כאן מערכת חינוך שכנראה לא מצליחה, בעוספייה ובדאליה, לא מצליחה להפיק את התועלת המרבית מגודל ההשקעה שמושקעת בה'.

יעקב מרגי: במילים עדינות הוא אמר שיש גם מצג שווא, התוצאות לא משקפות את היכולות, אין הגעה לתוך ההשכלה הגבוהה להשתלבות, אני לא אומר מסיבית, אפילו באחוז סביר מול הממוצעים הכלליים.

יעקב מרגי: מישהו בדק את זה, מישהו בדק באמת מה קורה ברשות החינוך המקומית בעוספייה ובדאליה, האם באמת המשאבים המושקעים מנוצלים?

יעקב מרגי: יש כוח הוראה איכותי מהותי, יש אנשים שיודעים להפעיל מערכת חינוך בצורה מיטבית במקום?

יעקב מרגי: את יכולה לתת תשובות עוד לפני שנגיע להשכלה גבוהה.

<איה חיראדין: בהחלט.

<איה חיראדין: בהחלט זה נבדק.

<איה חיראדין: יש תוצאות גם ברמה של מיצ"בים (מדדי יעילות וצמיחה בית ספרית) ובגרויות שמפקח היישוב יכול להציג, והוא הביא את זה.

<איה חיראדין: יש בעיה של תלמידים שמסיימים יב' עם בגרות שלמה, אבל הם לא מגיעים לאקדמיה, באופן כללי במגזר הדרוזי ולאו דווקא בעוספייה - - -

יעקב מרגי: צריך להגיד באובייקטיביות, במגזר הערבי בכלל, צריך להגיד את זה באופן אובייקטיבי, אם השפה המדוברת בבית, ברחוב, ביישוב השפה העיקרית היא ערבית ובמערכת החינוך היא שפה משנית אז נוצרים פערים.

יעקב מרגי: יש ההבדל בין השפה המדוברת לשפה הספרותית - - -

<איה חיראדין: לשפה של האקדמיה.

יעקב מרגי: של האקדמיה.

יעקב מרגי: זיידאן, צריך להתייחס לזה, אלו נתונים - - -

<איה חיראדין: במשרד החינוך יש עכשיו אתגרים למגזר הערבי.

<איה חיראדין: לצערי אין את אותה תכנית למגזר הדרוזי, אותנו שמו תחת הכותרת של המגזר הערבי וזה אחד הקשיים.

<איה חיראדין: למשל יש את מרכזי "רואד" שאתי דיברה עליהם והזכירה אותם, כשהם היו בניהול של "שיקום שכונות" של המגזר הדרוזי היו תוצאות, היה מעקב אחרי הסטודנטים והתקדמות הסטודנטים והצרכים הייחודים.

<איה חיראדין: אחרי שהורידו את התקן הזה ושמו אותנו יחד עם כל המגזר הערבי - - - -

יעקב מרגי: למה אתם לא נהנים מאותו מסלול אתגרי כמו במגזר הערבי כפי שציינת?

<איה חיראדין: הנושא של האתגרים הוא בדיוק בא על הנושא שדיברת עליו, הנושא של השפה העברית, והצרכים של המגזר הערבי להעלאת ההישגים בשפה העברית.

יעקב מרגי: למה לא קיבלו את זה במגזר הדרוזי?

<איה חיראדין: זה נקרא 'דוברי ערבית', תכנית אתגרים לדוברי ערבית באופן כללי.

יעקב מרגי: באופן כללי, אז למה זה לא יכול לתת את פירותיו גם במגזר הדרוזי?

<איה חיראדין: מה שאני אומרת, למגזר הדרוזי יש צרכים ייחודיים שצריך לתת להם מענה ייחודי.

<איה חיראדין: הממשלה השכילה ונתנה את החלטת ממשלה 2332 שבוצעה עד ,2015 ועכשיו 959 שתבוצע במהלך 2016 עד 2020.

<איה חיראדין: אנחנו כן נשים תכניות ייחודיות בנוסף לתכנית שקיימות, אגב, שהמשרד נותן.

<איה חיראדין: אני הצגתי אותן גם בנייר העמדה, כדי לקדם את כל הנושא של האקדמיה לתלמידים שיכולים להגיע לאקדמיה במגזר הדרוזי.

יעקב מרגי: אשאל שאלה, אם אני מבודד את עוספייה, את יכולה לתת לי נתונים השוואתיים בין עוספייה ליישובים דרוזים אחרים לגבי ההצלחה וההשתלבות בהשכלה ובאקדמיה?

<איה חיראדין: אני יכולה לתת לך גם ממסמך שישנו בנייר עמדה.

<איה חיראדין: למשל, סטודנטים שהגישו בקשה למלגה משנת 2012 עד 2015, שיש לי את הנתונים, אחוז הסטודנטים מדאליה ועוספייה שהגישו בקשה למלגות: ב-2012 הם היו 17% מכלל הסטודנטים שהגיעו בקשות.

<איה חיראדין: היו 2,196 סטודנטים שהגישו, 370 מדאליה ועוספייה.

<איה חיראדין: בשנת 2015 – 1,840 סטודנטים הגישו בקשה למלגה, 256 מעוספייה שזה 14% - - -

יעקב מרגי: אלו נתונים גולמיים- - -

זיידאן עטשי: צריך להתבייש - - -

יעקב מרגי: אתה לא עוזר לי! אני לא עזרתי לך.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת, תנו לי שם של יישוב דרוזי אני לא מתמצא - --

זיידאן עטשי: חורפיש, בית ג'אן.

יעקב מרגי: בית ג'אן או חורפיש.

יעקב מרגי: עוספייה, תעשי השוואה באחוזים, את יכולה לתת לי נתון כזה.

<איה חיראדין: אין לי את הנתונים כאן, אבל בהחלט אפשר.

יעקב מרגי: אני אבקש לקבל כי אני באמת רוצה לאשש או לסתור - - -

<איה חיראדין: אני נתבקשתי לגבי המגזר הדרוזי באופן כללי ודאליה ועוספייה באופן פרטי וזה מה שהבאתי - - -

יעקב מרגי: איה, בואי תקשיבי.

יעקב מרגי: אני רוצה או לסתור את התחושה שלו, את הטענה שלו או לאושש אותה ואין לי כלים ואין לי דרכים.

<איה חיראדין: אני חושבת שצריך להסתכל על הדיון הזה לא במובן של לאושש או לסתור, אלא במובן של תהליך חינוכי- - -

יעקב מרגי: איך אני אתמודד אם אני לא יודע אם היא קיימת או לא?

יעקב מרגי: הרופא צריך לדעת - - -

<איה חיראדין: מביאים לך נתונים שזה קיים - - -

יעקב מרגי: אני לא יודע מהנתונים שזה קיים.

יעקב מרגי: תקשיבי, אם את כגורם מקצועי באה ואומרת לי: 'אני מקבלת את הטענות שלו'.

יעקב מרגי: מבחינתי אוששתי אותם, את הגורם המוסמך משרד החינוך.

יעקב מרגי: אם את לא נותנת לי - - -

<איה חיראדין: חינוך זה - - -

יעקב מרגי: תני לי, תהיי איתי, תקשיבי.

יעקב מרגי: אם את באה ונותנת לי נתונים גולמיים סתמיים כאלה אני צריך לעשות את העבודה בעצמי ולקבל את ההחלטה בעצמי.

יעקב מרגי: אם את באה ואומרת: 'תקשיב, אנחנו לא נופלים מהכיסא, אנחנו מכירים את הנתונים שזיידאן מדבר עליהם, זה אכן ככה, הנתונים בעוספייה זועקים ואנחנו הולכים להתמודד עם זה', אז אני לא נמצא במצב של לאושש או לדחות, אבל כרגע - - -

<איה חיראדין: זה מה שאני אומרת, גם אני לא נמצאת במקום של לאושש או לדחות.

יעקב מרגי: למה את לא נמצאת שם?

<איה חיראדין: אני במקום של בוא נדבר על תהליך, שזה צריך לשים את הבעיה כאן ולטפל בה.

יעקב מרגי: לא הבנת אותי.

יעקב מרגי: אני אשאל במילים אחרות פשוטות יותר.

יעקב מרגי: זיידאן צודק או לא?

<איה חיראדין: לפי הנתונים הוא צודק.

יעקב מרגי: שלך?

יעקב מרגי: לא שלו, אני לא רוצה את הנתונים שלו.

<איה חיראדין: לא, אין לנו שני נתונים.

<איה חיראדין: יש נתונים אחידים, אין שלי ויש שלו.

יעקב מרגי: לפי הנתונים הוא צודק.

יעקב מרגי: את אומרת שיש בעיה.

יעקב מרגי: יפה, אני שמח לשמוע גם ממך שאת אומרת: 'אכן יש בעיה במערכת החינוך של עוספייה ודאליה'.

יעקב מרגי: בואו נעצור פה.

יעקב מרגי: המפקח, בבקשה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך ותפקידך.

<רמי בן גרא: רמי בן גרא, מפקח - - -

יעקב מרגי: מה מפקח, מחוזי, עירוני?

<רמי בן גרא: מפקח בכלל במחוז, מפקח בדאליה ובעוספייה ב-4 שנים האחרונות.

יעקב מרגי: הנתונים מוכרים לך?

<רמי בן גרא: בוודאי.

<רמי בן גרא: א', אנחנו נפגשנו עם זיידאן לא פעם ולא פעמיים.

<רמי בן גרא: תראה, אנחנו שותפים לשאיפה של זיידאן, אין בכלל ספק, אנחנו לא סותרים האחד את השני.

<רמי בן גרא: אלא מה, אני פשוט רוצה לדייק את הדברים במובן הזה, צריך לזכור שכשאנחנו נכנסנו לבית הספר כדי לבוא ולייצר שינוי בית הספר עמד על 36% זכאות.

<רמי בן גרא: כשאנחנו נכנסנו למערכת החינוך והכנסנו בסדר עדיפות מאוד גבוה, בית ספר מונסון עמד על 36% זכאות - - -

יעקב מרגי: איזו שנה זה היה?

<רמי בן גרא: אני מדבר אתך על תש"ע ותשע"א.

יעקב מרגי: 5-6 שנים.

<רמי בן גרא: אנחנו מדברים כעת על ממוצע של 72% זכאים כאשר בתחזית של תשע"ה דובר על קרוב ל-80% זכאים- - -

יעקב מרגי: אתה יודע, אם לזיידאן היית נותן של 45% הוא לא היה מוטרד.

יעקב מרגי: הוא אומר שמצד שני יש פער עצום, אבל הוא לא בא לידי ביטוי.

<רמי בן גרא: אני אסביר.

<רמי בן גרא: קודם כל אין ספק - - -

יעקב מרגי: אם אני אראה אצלך, בוא אני אעזור לך מר בן גרא, אם אני אראה שאני מתקשה במילים דיפלומטיות אני אעבור למילים במסלול של המילים הכי ברורות לדבר על המסקנות, אני מקווה שאתם מבינים אותי.

יעקב מרגי: בבקשה תמשיך.

יעקב מרגי: בעוספייה איפה הם?

<רמי בן גרא: בעוספייה ובדאליה של השנה הזו, תשע"ו.

<רמי בן גרא: באנגלית הממוצע בחינוך הדרוזי עומד על 20% בשנה שעברה, השנה 21% ובדאליה 26% מהלומדים שלומדים השנה.

<רמי בן גרא: למה אני אומר את זה, משום שזו השאיפה שלנו, לבוא לממוצעים ארציים, להגיע לרף שנדרש- - -

יעקב מרגי: אתה אומר לי שה-60% שנמצא עכשיו - - -

<רמי בן גרא: 97%.

<רמי בן גרא: רק אשלים.

<רמי בן גרא: בעוספייה למשל - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מה ההבדל ביני לבינך, לך יש את הנתונים ולי אין, תעזור לי, אל תקשה.

יעקב מרגי: אני בא ואומר לך שאתה אומר לי במילים אחרות ש-67% לא בהכרח זכאות מקנה כניסה לאקדמיה.

יעקב מרגי: יכול להיות שזו תעודת זכאות בגרות ברמות הכי נמוכות ביותר - - -

<קריאה: באקדמיה, הכשרת מורים זה גם אקדמיה.

<רמי בן גרא: צריך לזכור שהמציאות הייתה קודם כל לייצר - - -

יעקב מרגי: עדיין אקדמיה.

<קריאה: עדיין.

<רמי בן גרא: כדי לייצר קודם כל בסיס, כי בלי בסיס איתן וחזק קשה אחר כך לדבר גם על איכות.

<רמי בן גרא: אם האיכות תעמוד רק לבד אז אין לך בסיס טוב.

<רמי בן גרא: בכל מקרה, גם עוספייה וגם דאליה עלו בזכאות וצריך להמשיך, וצריך להמשיך ביתר שאת.

יעקב מרגי: אני מקבל את הדברים, רק שואל אותך שאלה להבהרה - - -

<רמי בן גרא: אין ספק כשמדובר על - - -

יעקב מרגי: רמי בן גרא, תהייה איתי, בוא תקשיב.

יעקב מרגי: אתה אומר לי: 'כמפקח אני אומר לך אלה הנתונים, יש שיפור.

יעקב מרגי: נכון, זה לא שיפור שיכול להביא גם את השינוי המשמעותי בכניסה להשכלה הגבוהה באקדמיה, אנחנו בדרך לשם'.

יעקב מרגי: עכשיו אני אשאל אותך שאלה יותר פשוטה, אתם עוקבים מקרוב על מערכת החינוך בעוספייה ובדאליה?

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי כמפקח מחוזי במחוז שההתנהלות במערכת של עוספייה ודאליה היא פחות או יותר באותה רמה כמו בחורפיש, בבית ג'אן ונמשיך לעוד יישובים אחרים - - -

זיידאן עטשי: ירכא, ג'וליס.

יעקב מרגי: אתה לוקח אותי לצד השני, חכה, כרגע אנחנו בכרמל, אל תוריד אותי.

יעקב מרגי: מי יכול להחליף את הנופים היפים האלה של הכרמל?

יעקב מרגי: מה שאני בא ואומר, אני שואל.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לנו לוועדה, אתה אומר פה לוועדת הכנסת, 'אני לא רואה סיבה מיוחדת להתערב.

יעקב מרגי: זו אותה מערכת חינוך, ההתנהלות, יש כוח הוראה מקצועי, העסק מתנהל בצורה הכי טובה וזה' כמנותק להתנהלות היישובית קהילתית, 'אין שם התנהלות חמולתית'.

יעקב מרגי: אני אתחיל לאט לאט להתפשט בביטויים שלי, ייקח לי זמן, אני מקווה שאתם מבינים אותי.

יעקב מרגי: האם זה מתנהל ושאתה רואה את התשתית חינוכית שיש בעוספייה ודאליה כאחת שיכולה להביא אותנו בשנים הקרובות למה שזיידאן חפץ וליבו נחשף?

יעקב מרגי: יש עוד מילים ספרותיות שאני יכול למצוא אותן.

יעקב מרגי: השאלה, האם אתה יכול להרגיע אותנו שאכן - - -

<רמי בן גרא: מחוז חיפה לא אחראי על חורפיש, זה מחוז צפון - -

יעקב מרגי: בסדר, אני לידיעה אני שואל.

<רמי בן גרא: אני יכול לומר לגבי סדר העדיפויות שלנו במחוז, רמת האינטנסיביות בכל הפרמטרים ביישובים עוספייה ודאליה, אין לה אח ורע - - -

יעקב מרגי: יש לנו מישהו מעוספייה ודאליה?

<רמי בן גרא: אני רק אשלים משהו.

יעקב מרגי: בסדר, שאלתי, ראיתי מי את.

<רמי בן גרא: אני אומר, כל יישוב, גם בדאליה עברנו תהליך מאוד לא פשוט.

<רמי בן גרא: היה בעצם בית ספר שסינן תלמידים, ביצע מיון תלמידים.

<רמי בן גרא: בסופו של דבר משרד החינוך נלחם לייצר הזדמנות שווה לכל התלמידים.

<רמי בן גרא: בסופו של דבר, היום אנחנו עדיין בקשיים.

<רמי בן גרא: אין ספק שאם מדברים על שינוי שהוא לא היה שינוי פשוט, הוא שינוי שבוודאי הותיר משקעים, אנחנו היינו שם.

<רמי בן גרא: זה פשוט לא קל כי לפעמים יש ניגודי אינטרסים - - -

יעקב מרגי: אז יש בעיה כלשהי.

<רמי בן גרא: בוודאי שיש קשיים, אבל ממשיכים - - -

יעקב מרגי: אתה מתחיל לגעת בזה.

יעקב מרגי: או.

יעקב מרגי: קיי מרזוק קדור, בבקשה.

<מרזון קדור: אני חבר המועצה המקומית דלית אל כרמל.

יעקב מרגי: אתה מכיר את תחום החינוך, זה שאתה חבר מועצה - - -

<מרזון קדור: אני מכיר - - -

יעקב מרגי: אני אעזור לך.

יעקב מרגי: זה שאתה חבר מועצה זה לא אומר.

<מרזון קדור: אני אענה לך - - -

יעקב מרגי: יאללה, בבקשה.

<מרזון קדור: אדוני, אני אמנה לך כמה סיבות כדי לשפוך אור על המצב.

<מרזון קדור: אני רוצה להגיד לך שבדלית אל כרמל מונתה לאחרונה מנהלת לבית ספר תיכון בלי ניסיון, בלי ניסיון, בלי התנאים הדרושים למינוי מנהלת בית ספר - - -

יעקב מרגי: תושבת המקום?

<מרזון קדור: בלי קריטריונים - - -

יעקב מרגי: שאלתי שאלה, תושבת המקום?

<מרזון קדור: תושבת המקום.

<מרזון קדור: אני רוצה להגיד לך שבאותו בית ספר ישנה - - -

יעקב מרגי: אתה בקואליציה או באופוזיציה?

<מרזון קדור: זה לא משנה.

<מרזון קדור: אני הייתי סגן ראש המועצה ועזבתי את תפקידי בדיוק בגלל הסיבות האלה, אני עזבתי תפקיד.

<מרזון קדור: אני רוצה להגיד לך שבאותו בית ספר יש מורים ומורות בלי תעודות הוראה שזה מנוגד גם לתקנות משרד החינוך - - -

יעקב מרגי: אתה יודע כמה מורים ומורות יורדים מהצפון דרומה בגלל שאין להם תעודה, עם מסמכים ותעודות - -

<מרזון קדור: אדוני, אני מדבר על מינויים, דתיים, חברתיים, חמולתיים – דברים שפוגעים במערכת החינוך.

<מרזון קדור: עכשיו אני רוצה להגיד לך דבר, אני פה עם מסמכים, עם אסמכתאות, כל דבר אני יכול להציג את האסמכתאות.

<מרזון קדור: משרד החינוך, מחוז חיפה, נתן יד בקדנציה שעברה ואני הלכתי לבית המשפט, ישנו פה גם פסק הדין, הוא נתן יד להפעיל רפורמה חינוכית מנוגדת לתקנות ונוגדת להוראות הדין, מנוגדת לחוק חינוך ממלכתי.

<מרזון קדור: אני רוצה עוד דבר, וישנם פה מסמכים ויושב פה המפקח המתכלל של הכרמל, ניתנים 17 שעות לימוד, שעות הוראה במתמטיקה לעוזרת של המפקח שישנו פה.

<מרזון קדור: אני מוכרח להגיד את הדברים כי הנושא הזה גם הגיע למשטרה ונעשתה תלונה במשטרה,.

<מרזון קדור: 17 שעות שזה עם תקן בית ספרי ששייכות לבית הספר כאשר העוזרת או המורה לא נכחה ולא למדה ולו שיעור אחד בתוך בית הספר –דברים חמורים ביותר.

<מרזון קדור: אני רוצה לדבר על מה שנקרא "אורט", מה שהזכיר שייח זיידאן.

<מרזון קדור: ישנו פה מסמך שמדווח, "אורט" סיימה את העבודה בדלית אל כרמל, לא מזמן נכנסה "עתיד".

<מרזון קדור: נמצא פה מסמך משנת 2014 של דיווח של שעות מעבר לשעות, מדובר בשנת תשע"ד, כמעט 25% יותר שעות שמדווחות.

<מרזון קדור: אדוני, זה לפי משרד החינוך, יותר מאשר עשו בפועל.

<מרזון קדור: גם בתשע"ד יש פה איזה 15%.

<מרזון קדור: אני אומר שמשרד החינוך, אני פניתי למנהלת המחוז של משרד החינוך גם ברפורמה החינוכית בזמנו.

<מרזון קדור: אני פניתי עכשיו למנכ"לית משרד החינוך על השעות שבפועל לא לימדו אותן בדלית אל כרמל.

<מרזון קדור: אני עושה את המקסימום במכתבים ובסופו של דבר אני מגיע גם לבית המשפט.

<מרזון קדור: עכשיו אני מגיע בתלונה למשטרה ושמשרד החינוך פעם אחת ולתמיד צריך להתנהל ולהתנהג בהתאם לתקנות החוק, גם להוראות ולתת כבוד גם לרשויות, גם לאנשים שנמצאים בכפרים בכרמל.

<מרזון קדור: תודה רבה אדוני.

יעקב מרגי: תשמע, הדברים שאתה אומר הם דברים חמורים - - -

<מרזון קדור: פה אני מצויד במסמכים אדוני, הכול במסמכים.

יעקב מרגי: אנחנו נבקש תשובה לסוגיה הזו.

יעקב מרגי: פרופסור מונא חורי, בבקשה.

<מונא חורי-כסאברה: אני יועצת נשיא האוניברסיטה העברית להנגשת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית.

<מונא חורי-כסאברה: האמת, הדיון פה מתמקד בבתי הספר ולכן אני לא יודעת שמה שאני הולכת להגיד זה רלוונטי כי אנחנו מתמקדים באקדמיה - - -

יעקב מרגי: אותי לימדו שאם אין גדיים אין תיישים.

יעקב מרגי: נכון, מי מבין פה ברעיית צאן, אם אין גדיים אין תיישים.

יעקב מרגי: אבאדן.

יעקב מרגי: הבנת עכשיו מה הקשר שלך.

יעקב מרגי: כל הדיון זה אתם, אתם החתנים, זה הקשר.

יעקב מרגי: הדיון המרכזי - - -

<מונא חורי-כסאברה: הקשר שלי, אבל כל הדיון פה מדבר על חסמים לפני שמגיעים ל- - -

יעקב מרגי: אני באמת רוצה שתתרמי לדיון בהיבט הזה, אם יש לך ייחודי וייעודי למגזר הדרוזי, אהלן וסהלן, אם לא תני לנו להתבוסס עדיין בביצה של היסודי כדי להתחיל לצמוח ממנה, אני לא מצליח עדיין לעלות ממנה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מונא חורי-כסאברה: או.

<מונא חורי-כסאברה: קיי.

<מונא חורי-כסאברה: אני אגיד מה אנחנו באוניברסיטה העברית עושים.

<מונא חורי-כסאברה: כמובן, אנחנו מיישמים פרויקט הנגשה שהצגת שם, הנגשת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית.

<מונא חורי-כסאברה: כמובן שבחלק ממנה משתתפים גם סטודנטים דרוזים.

<מונא חורי-כסאברה: אחד מהרכזים שלנו בתכנית הזאת הוא סטודנט דרוזי, הוא עובד באופן ממוקד עם הסטודנטים הערביים באופן כללי וגם עם הסטודנטים הדרוזים.

<מונא חורי-כסאברה: אין לנו משהו ספציפי בהנגשה להשכלה גבוהה.

<מונא חורי-כסאברה: אבל, בשנה האחרונה אנחנו עושים מאמצעים לגייס סטודנטים דרוזים לאוניברסיטה דרך כמה מישורים, גם דרך תכנית העתודה בצבא וגם דרך הקצין שעובד עם חיילים משוחררים.

<מונא חורי-כסאברה: אנחנו גם מנסים לארגן את המפגשים בכפרים הדרוזים בצפון, לעשות יום פתוח לחברה הדרוזית שינסה לגייס גם בנות דרוזיות לאוניברסיטה העברית, בדרך כלל הן לא באות אלינו.

<מונא חורי-כסאברה: אם כבר יש לנו אז יש לנו סטודנטים בנים באוניברסיטה.

<מונא חורי-כסאברה: זה בגדול מה שאנחנו עושים.

<מונא חורי-כסאברה: אני יכולה להרחיב יותר אם מישהו מעוניין זה.

<מונא חורי-כסאברה: .

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בשלב הזה לא.

יעקב מרגי: פרופסור תאופיק בבקשה.

<מנסור תאופיק: שלום.

<מנסור תאופיק: מנסור תאופיק, אני פרופסור למתמטיקה וראש החוג למתמטיקה - - -

יעקב מרגי: איפה למדת?

<מנסור תאופיק: באוניברסיטת חיפה.

<מנסור תאופיק: אני למדתי עד כיתה ח' בעוספייה ואז עזבתי לנצרת.

יעקב מרגי: ואם לא היית עוזב לנצרת?

<מנסור תאופיק: אין לי סיכוי.

יעקב מרגי: לא היה סיכוי.

<מנסור תאופיק: גם הבת שלי, אז אני אדבר על הבת שלי לפחות קטע קטן.

<מנסור תאופיק: עקרונית לפי דעתי, מהם החסמים.

<מנסור תאופיק: כראש חוג אני רואה אותם כש-70% מהאוכלוסייה הערבית, כלומר, מהאוכלוסייה הלא יהודית.

<מנסור תאופיק: שנה שעברה, בשנת תשע"ו קיבלתי 33 סטודנטים שזה -72% לא יהודים.

<מנסור תאופיק: כלומר, גם סינים, גם קוריאניים יש לנו, אבל זה מעט מאוד, הרוב דובר ערבית, שניים דרוזים ואחד מוסלמי שלא שרד, אחרי זה - --, אני אומר 'לא ישרוד'.

יעקב מרגי: כמה תושבים יש בעוספייה.

זיידאן עטשי: 12 אלף.

יעקב מרגי: ואתה מתמטיקאי, נכון פרופסור למתמטיקה.

יעקב מרגי: קח את זה בסטטיסטיקה מול החברה הכללית.

יעקב מרגי: יכול להיות שאתה עונה לסטטיסטיקה.

<מנסור תאופיק: כן.

<מנסור תאופיק: אני אומר שיחסית ל- - - יחסית לירכא, יחסית לחורפיש, יחסית למקומות אחרים - - -

<מנסור תאופיק: בדיוק.

<מנסור תאופיק: האוכלוסייה הערבית, מאז 5 שנים הם משתלטים על ההשכלה הגבוהה ובמיוחד באוניברסיטת חיפה, אני מדבר על החוג למתמטיקה כי המידע שלי לגבי שאר החוגים הוא כמעט אפסי.

יעקב מרגי: אני חושב שהממונה על תחום המתמטיקה במשרד החינוך דרוזי.

<מנסור תאופיק: כן.

<מנסור תאופיק: מוהנד פאיז .

<מנסור תאופיק: לגבי השוואה בין מע'אר לעוספייה, אין מה להשוות, מע'אר מובילה בהרבה אחוזים מעוספייה.

<מנסור תאופיק: אם אני משווה את ירכא לעוספייה ביום הפתוח שהיה ביום שישי, עוספייה הייתה אפס אחוז, ירכא הייתה כמעט 10%.

יעקב מרגי: אתה איש אקדמיה, נכון.

יעקב מרגי: פרופסור, עזוב עובדות, למה אתה מצפה, יש לך הצעות?

יעקב מרגי: דבר - - -

<מנסור תאופיק: כן.

<מנסור תאופיק: אני, יש לי הצעה אחת ואני אספר את זה בסיפור אחד.

<מנסור תאופיק: אני נתתי 23 הרצאות בכפרים דוברי ערבית מהם דרוזים מהאוכלוסייה הערבית, המוסלמית והנוצרית.

<מנסור תאופיק: אני ראיתי את המוטיבציה אצל, למשל כפר יסיף המוטיבציה היא ב-100% יותר גבוהה מהשאר, מג'ודידה למשל.

<מנסור תאופיק: ג'ודידה המוטיבציה עולה יותר מירכא, ירכא עולה יותר מעוספייה ודאליה.

<מנסור תאופיק: אתה רואה, המוטיבציה ללמוד מקרב הבנים - - -

<מנסור תאופיק: אני התנדבתי למערכת החינוך בעוספייה, באורט מונסון במיוחד, ל-5 יחידות לימוד במתמטיקה, במקרה אשתי מלמדת.

<מנסור תאופיק: אני הלכתי וראיתי במשך שלוש שנים 17, 13 תלמידים, 11 תלמידים – זה המספרים ל-5 יחידות.

<מנסור תאופיק: האם אני מרוצה, כן אני מרוצה, אבל מה הבעיה, כולם חוץ מאחד מהשלוש השנים לומד מתמטיקה.

<מנסור תאופיק: אין דחיפה למקצועות המדעים המדויקים.

יעקב מרגי: לאן הם כן נוטים?

<מנסור תאופיק: הם נוטים, תשמע, אני אמרתי את זה באיזו ישיבה בבית הספר, 'מה, מספיק לנו מורים בערבית, נמאס לנו.

<מנסור תאופיק: יש 13 סטודנטים לערבית שיושבים בבית.

<מנסור תאופיק: זאת אומרת שהמערכת נכשלה'.

<מנסור תאופיק: אני אומר עוד, נכשלה וכושלת בהעברת המסר למדעים מדויקים.

יעקב מרגי: היו פה דיונים, זה נכון גם לחברה החרדית וגם לערבית, הקטע של מכללות לחינוך.

יעקב מרגי: השאלה שנשאלת היא שאלה פילוסופית, האם אנחנו עדיין נמצאים במצב של 'מדינה מתכננת את עצמה'.

יעקב מרגי: מצד אחד בתחום הכלכלי אנחנו מפסיקים תכנון, אבל לא חושב שצריך לאמץ את זה גם לתחום הזה.

יעקב מרגי: צריך תכנון, לא שבעוד חמש-עשר שנים נמצא את עצמנו בלי מדעים מדויקים או בעלי מדעי הרוח.

יעקב מרגי: אפרופו האוניברסיטה העברית, מדעי החברה והרוח הם על הפנים, בכלל עומדים להיסגר.

יעקב מרגי: זו שאלה.

<מנסור תאופיק: אני יכול להביא לך דוגמה.

<מנסור תאופיק: באוסטרליה לפני עשר שנים רצה הממשל לתכנת את האנשים שלו.

<מנסור תאופיק: כלומר, הוא אמר: 'אנחנו לא רוצים לא היסטוריה ולא תרבות ולא שום דבר'.

<מנסור תאופיק: היום אוסטרליה סובלת, בוא נאמר, בחוסר במדענים באיכות גבוהה.

<מנסור תאופיק: כלומר, את התוצאה לא נרכוש אותה היום.

<מנסור תאופיק: בוודאי, אוסטרליה תחוש בעתיד הקרוב שאין לה מהנדסים ואין לה מדענים.

יעקב מרגי: כבר היום יש קושי.

יעקב מרגי: או.

יעקב מרגי: קיי.

יעקב מרגי: תודה תאופיק.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני, תציג את עצמך.

<פארס ללאוי: כבוד היושב ראש, חבר הכנסת אבו מערוף, חברי הוועדה.

<פארס ללאוי: שמי פארס ללאוי בן 19, בוגר אורט מונסון עוספייה, סטודנט לקיימות ממשל בבינתחומי בהרצליה, שנה ב'.

<פארס ללאוי: לפני שנתיים אני עברתי אחת התקופות הקשות ביותר בחיי.

<פארס ללאוי: אני אתמצת בשני אירועים, ככה שאני מקווה שיענו לך על הרבה מהשאלות ששאלת עכשיו.

<פארס ללאוי: האירוע הראשון החל ב-22 בינואר 2014.

<פארס ללאוי: אני זומנתי לעבירת משמעת בגלל עבירה פלילית, לפי הגדרתה של המנהלת, בגלל שארגנו שביתת מחאה נגד התנהלות בית הספר מבחינה מסוימת כשהורידו לנו נקודות.

<פארס ללאוי: הוועדה הסתיימה בהרחקתי מבית הספר עד תום הלימודים, מנעה ממני לגשת לבגרויות, והייתה לי בגרות לאחר מכן בעברית- - -

יעקב מרגי: איפה, במוסקבה או פה בארץ?

יעקב מרגי: פה בארץ.

יעקב מרגי: בארץ.

יעקב מרגי: עוד יותר, יש לציין שהוועדה ארכה 45 דקות, כללה איומים, השפלות, לעג למחלות, שהיו לי בזמן שהייתי בבית ספר, אל מול ההורים שלי - - -

יעקב מרגי: ותראה מה יצא לך מזה, אתה סטודנט.

<פארס ללאוי: כן.

<פארס ללאוי: דווקא בגלל זה אני סטודנט.

יעקב מרגי: זה הוציא ממך, אבל היא יכלה לעשות את זה גם בלי החוויה שלך.

<פארס ללאוי: נכון.

<פארס ללאוי: הוועדה כולה הוקלטה על ידי והיא הוכיחה את הדברים המזעזעים שהיו שם.

<פארס ללאוי: הוועדה ומכתב נשלחו לראש המועצה, למפקח רמי בן גרא, לסמנכ"ל "אורט".

<פארס ללאוי: הם יזמו וועדת משמעת, וועדת שימוע עם המנהלת, היא התנהלה בסדר והוסכם שאני אגיש בקשות ונעשה סולחה, לפי הגדרתו של המפקח.

<פארס ללאוי: הסתיימה הוועדה, אני הגשתי את הבקשות, המנהלת סירבה לכל הבקשות.

<פארס ללאוי: לתדהמתי, אחרי תקופה המפקח יזם שיחה עם קרוב משפחה שעובד במשרד החינוך ודיבר עם אבא שלי שנסיים את הדבר הזה.

<פארס ללאוי: כאילו, זה רק עירוב בני משפחה לא ענייני ומקצועי.

<פארס ללאוי: זה מעיד על התנהלות בעייתית של משרד החינוך על איך הוא מתייחס לחברה הערבית והדרוזית בישראל.

יעקב מרגי: תודה.

<פארס ללאוי: לא.

<פארס ללאוי: יש לי מקרה שהוא יותר חשוב ועל זה אני רוצה - - -

יעקב מרגי: בקצרה.

<פארס ללאוי: יש לי פה מכתב שהוא נכתב בסוף שנת הלימודים, שאני הייתי בכיתה יב', חתמו עליו 68 תלמידים בשכבה שלי, שזה 70% - - -

יעקב מרגי: מה הם רצו?

יעקב מרגי: בקצרה.

יעקב מרגי: תעצור שם.

יעקב מרגי: בסדר, הבנו - - -

<פארס ללאוי: יש משפט מאוד חשוב, אחרון.

<פארס ללאוי: "אנחנו מרגישים שאנחנו משמשים כלי בידי המנהלת על מנת לעלות את אחוז הבגרות של בית הספר דרך המרוץ למקסימום יחידות במינימום ציונים.

<פארס ללאוי: זאת על חשבון איחוד התעודות, מה שעלול לפגוע באפשרויות שלנו להתקדם הלאה".

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, לפני שאני אעבור הלאה, מיד אני אתן לך.

יעקב מרגי: הטענות שעלו על דאליה הן חמורות.

יעקב מרגי: אני מצפה שאיה תתייחס לזה וגם המפקח.

יעקב מרגי: טענות על בחירת צוות כוח הוראה לא מקצועי, לא מוסמך.

<איה חיראדין: אני, כמו שאמרתי לך, חדשה בתפקיד, בקושי חודשיים, אז אני לא יכולה להתייחס לטענות האלה, אני צריכה לבדוק - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המפקח.

<רמי בן גרא: קודם כל, בכל במערכת החינוך ביסודי ובחטיבות הביניים יש וועדות שיבוץ מחוזיות שעוסקות בנושא של שיבוצים על פי פרמטרים מאוד ברורים- - -

יעקב מרגי: וועדות שיבוץ מחוזיות, זה לא ברמה הארצית.

<רמי בן גרא: זה ברמת המחוז.

<רמי בן גרא: זה על בסיס נתונים אובייקטיביים לחלוטין.

<רמי בן גרא: בחינוך העל יסודי, במקרה הזה זה רשת עתיד שעכשיו בדאליה.

<רמי בן גרא: כל מינוי של מורה עובר דרך אישור של משרד החינוך במטה.

<רמי בן גרא: בודקים את הרקורד של המורים.

<רמי בן גרא: מורים שהם ללא הסמכה הם לא מאושרים, זה לא - - -

יעקב מרגי: אתה כופר בטענה הזו לכאורה.

<רמי בן גרא: גם באורט הדבר היה דומה - - -

יעקב מרגי: זו טענה שצריך לבדוק אותה.

<רמי בן גרא: העברנו את הרשימות לבדיקה דרך המטה ברזולוציה של שם-שם של כולם.

<רמי בן גרא: הם אושרו על ידי המשרד.

<רמי בן גרא: אם אין הסמכה ויש תואר שני שהוא במקצועות מסוימים - - -

יעקב מרגי: אתה יכול לומר שאין קשרי משפחה בין צוותי הוראה למחוז, בתוך בית הספר - - -

<רמי בן גרא: בתוך וועדת שיבוץ לוקחים את זה כפרמטר.

<רמי בן גרא: בחינוך העל יסודי, מי שהיה בעבר ומלמד בעבר, חלק מזה אי אפשר להוציא.

<רמי בן גרא: אבל, בדברים שנעשים היום מקפידים הקפדה יתרה לגבי הדברים.

<מונא חורי-כסאברה: מה זה פרמטר, אם מישהו קרוב משפחה אז זה מפרמטר?

<רמי בן גרא: לא.

<רמי בן גרא: אסור - - -

<מונא חורי-כסאברה: בעד או נגד?

יעקב מרגי: נגד.

יעקב מרגי: פרמטר לכאורה נגד.

יעקב מרגי: הכל לכאורה.

יעקב מרגי: במגבלות שהם יתארו לך, במגבלות.

יעקב מרגי: יש לנו מנהל מחלקת החינוך בעוספייה?

<כמאל כיתף: כן.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

יעקב מרגי: שמעת את הטענות.

יעקב מרגי: מבחינתי אתה הזרוע הארוכה של שר החינוך.

יעקב מרגי: אתה שר החינוך אחרי שהוא הסמיך את ראש הרשות שלך כרשות חינוך עצמאית, ראש הרשות שלך הסמיך אותך.

יעקב מרגי: מבחינתי אתה ידו הארוכה של שר החינוך.

יעקב מרגי: אתה שומע את הטענות - - -

<כמאל כיתף: הזרוע המבצעת.

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

<כמאל כיתף: קודם כל, נקודת המוצא שלנו, מה שאמר חבר הכנסת לשעבר זיידאן שעטי שאין קורלציה בין אחוז הזכאות לבגרות לבין מספר הסטודנטים שנכנסים לאוניברסיטאות או למכללות.

<כמאל כיתף: אבל, צריך לדבר או לחפש את החסמים ואת הסיבות למצב הזה.

<כמאל כיתף: אני אומר שצריך לראות את התמונה הכוללת.

<כמאל כיתף: המצב היה יותר - - -

יעקב מרגי: אני שואל מה לדעתך הם החסמים.

<כמאל כיתף: אני אתייחס לזה.

<כמאל כיתף: המצב היה יותר גרוע מזה.

<כמאל כיתף: אנחנו במועצה התחלנו עם משרד החינוך ועם ההורים בתכנית רפורמה מהגן עד כיתה יב'.

<כמאל כיתף: הקמנו בית ספר חדש כדי להוריד את הצפיפות בבתי הספר, הכשרה ופיתוח הסגל ההוראה, מעורבות הורים ושיטת רישום חדשה.

<כמאל כיתף: בסופו של דבר עליית רמת ההישגיים החינוכיים והלימודיים - - -

יעקב מרגי: אני חייב לעזור לך.

יעקב מרגי: היו כמה דיונים בוועדה הזאת, חברי כנסת, דווקא ערבים, באומץ רב תבעו ממשרד החינוך לאכוף את סוגית הפיקוח ואת הבקרה על הציונים גם במכללות כי בסוף זה פוגע דווקא, אם מישהו חושב שהוא מחפף או עוזר או מסייע לציון גבוה, או מסייע לקהילה, זה הפוך, זה חרב פפיות שמתהפכת על האוכלוסייה, כי בסף כוח ההוראה שמגיע לבתי הספר הוא ברמה נמוכה מאוד.

יעקב מרגי: אני תמיד מופתע שחברי הכנסת אומרים את זה באומץ, אומר: 'כן, יש העתקות, כן יש מסירת מידע, כן יש סיוע בתוך.

יעקב מרגי: הם אומרים את זה באומץ וביושר וצריך להתמודד עם זה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אני אומרת לך, של הרשימה המשותפת אומרים את זה וצריך להתייחס לזה.

יעקב מרגי: אני לקחתי את זה בהערכה מלאה כי בסוף אנחנו שומעים שאם מגיע כוח הוראה שהוא לא הוכשר כמו שצריך והוא עבר בלי הכלים ראויים את המכללה לחינוך או את האוניברסיטה, ואני לא יודע מה, אז מי משלם מחיר, התלמיד.

<איה חיראדין: ברשותך, רק את הנקודה שאתה מציג עכשיו - - -

יעקב מרגי: אבל הוא עכשיו ברשות דיבור, אני אתן לך.

<איה חיראדין: זו רק הבהרה.

יעקב מרגי: אני אתן לך, סבלנות.

יעקב מרגי: בבקשה.

<כמאל כיתף: צריך לחפש איפה נקודת התורפה.

<כמאל כיתף: אני אומר שבחינוך היסודי המצב טוב בעוספייה.

<כמאל כיתף: הבעיה מתחילה בחינוך העל יסודי.

<כמאל כיתף: הזליגה לחיפה היא מכיתה ז' והלאה.

<כמאל כיתף: מתוך 1,300 תלמידים בחינוך היסודי יש 100 תלמידים שלומדים בחיפה.

<כמאל כיתף: רובם מהעדה הנוצרית בגלל שיש בתי ספר נוצריים בחיפה, אבל הבעיה היא בעל יסודי.

<כמאל כיתף: למרות זאת, בשנים האחרונות - - -

זיידאן עטשי: זה דרוזים.

זיידאן עטשי: למה אתה מציין שנוצרים?

<כמאל כיתף: אני אומר שהרוב - - -

זיידאן עטשי: כמה בסך הכול?

<כמאל כיתף: סך הכול 330 תלמידים.

<כמאל כיתף: אני מדבר על החינוך היסודי.

<כמאל כיתף: אני אמרתי שהבעיה היא בחינוך העל יסודי.

<כמאל כיתף: למרות זאת עשינו בארבע-חמש שנים האחרונות, לא רוצה לעשות עכשיו מגילה, אבל התוצאה הייתה, אני מדבר על עלייה כמותית, עלייה כמותית באחוז הזכאים לבגרות.

<כמאל כיתף: התחלנו לעבוד על עלייה באחוז הבגרות האיכותי.

<כמאל כיתף: עכשיו, נעשה סקר, ואני חושב שהדיון צריך להתרכז בחסמים.

<כמאל כיתף: הסקר שנעשה על ידי "סטטנר", הוא מצביע על כמה דברים חשובים שאנחנו צריכים לדון בהם.

<כמאל כיתף: למשל, השתתפות בקורס פסיכומטרי, 68%, זה בדק את חמשת המחזורים האחרונים של "מונסון" בית הספר התיכון של עוספייה, 68% אחוזים מהנשאלים הצהירו שאינם מעוניינים לעשות מבחן פסיכומטרי, לא מעוניינים.

<כמאל כיתף: זה כבר מהתחלה, 68% לא מעוניינים לעשות פסיכומטרי, זה החסם - - -

יעקב מרגי: זה החסם העיקרי גם באוכלוסייה הכללית.

<כמאל כיתף: הדבר החשוב ביותר, רק 15% מאלה שעשו מבחן פסיכומטרי קיבלו ציון 551 עד 600, זה מצביע על חולשה ועל רמה - - -

יעקב מרגי: אני אשאל אותך שאלה - - -

<כמאל כיתף: רגע - - -

יעקב מרגי: השעון לא מאפשר לי.

<כמאל כיתף: עוד שתי דקות.

<כמאל כיתף: עכשיו, בקשר לחסמים גם שאלו את הנשאלים, רובם אמרו שהסיבות הדתיות והכלכליות והשירות הצבאי והסוציו-אקונומיות לא כל כך מהוות חסם - - -

יעקב מרגי: לא מהוות?

<כמאל כיתף: לא מהוות.

<כמאל כיתף: הרוב, אני אומר הרוב.

יעקב מרגי: בוא תעצור, תן לי - - -

<כמאל כיתף: רגע, רגע - - -

יעקב מרגי: את הסקר אני יכול לראות.

יעקב מרגי: תן לי - - -

<כמאל כיתף: אני רוצה להגיע למסקנה - - -

יעקב מרגי: תגיע למסקנה בבקשה.

<כמאל כיתף: המסקנה ככה.

<כמאל כיתף: יש חוסר מוטיבציה.

<כמאל כיתף: אני מסכים עם פרופסור תאופיק מנסור שיש חוסר מוטיבציה ויש בעיה בפסיכומטרי.

<כמאל כיתף: הפסיכומטרי עצמו הוא חסם.

<כמאל כיתף: הפסיכומטרי, אתה יודע שהוא מחולק לחלק מילולי, כמותי ואנגלית, רובם אמרו שהם מתקשים בשלושת החלקים האלה - - -

יעקב מרגי: אני יודע, יודע.

יעקב מרגי: מי שהמציא את הפסיכומטרי כיוון לשם, והוא הצליח.

<כמאל כיתף: המסקנה - - -

יעקב מרגי: תספרו לנו סיפורים אחר כך.

<כמאל כיתף: המסקנה שהפסיכומטרי הוא חסם.

<כמאל כיתף: זה אחת.

<כמאל כיתף: דבר שני, העלאת המוטיבציה על ידי הכוונה והמודעות להשכלה גבוהה.

<כמאל כיתף: שני האלמנטים האלה חשובים לפתרון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני אשאל אותך שאלה, תן לי תשובה קצרה.

יעקב מרגי: עלו פה טענות של כוח הוראה לא מקצועי או התנהלות לא תקינה, בגדול אני אומר הגדרה כללית, של מערכת החינוך בעוספייה, אתה יכול לומר לי עם היד על הלב שבעוספייה יש מערכת חינוך מיטבית שיכולה לספק לתלמיד המצוי בעוספייה את המקסימום למיצוי העצמי שלו?

<כמאל כיתף: אני אומר ככה, בעוספייה אין אף מורה שאינו בעל תואר ראשון לפחות ועם הכשרה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עכשיו הניהול של מערכת החינוך, המשאב הזה שנקרא חינוך, זה מנוהל בצורה מיטבית?

<כמאל כיתף: בחינוך היסודי אני שלם עם עצמי אם אני אומר לך שיש ניהול טוב מאוד ויש הרמוניה ויש שיתוף פעולה בין המנהלים, ויש פה מנהלים, ויש עבודה - - - -

יעקב מרגי: אתה יודע איפה הקושי שלי, אם העסק לא כל כך טוב היינו אחוזי נשירה גבוהים, אין אחוזי נשירה גבוהים - - -

<כמאל כיתף: לא.

יעקב מרגי: מצד אחד יש מוטיבציה להשלים את הלימודים.

יעקב מרגי: מצד שני אין מוטיבציה לעבור עם זה הלאה.

יעקב מרגי: יש פה משהו שלא מסתדר לי באמצע, לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: בדרך כלל, אני בדיונים האחרים אני ברבע שעה, עשרים דקות הראשונות של הדיון אני כבר מגיע למסקנות.

יעקב מרגי: אתה מבין אותי?

יעקב מרגי: אתה התחלת להגיד משהו על היסודי, שם אתה עם היד על הלב שלם.

יעקב מרגי: מה קורה עם התיכוניים?

<כמאל כיתף: בעל יסודי, קודם כל, יש לנו חטיבה עצמאית ויש לנו חטיבה עליונה.

<כמאל כיתף: עד לפני שלוש שנים לא היה שיתוף פעולה ולא היה רצף חינוכי בין החטיבה לבין החטיבה העליונה.

<כמאל כיתף: התחלנו עם רצף בשנתיים האחרונות, עכשיו החטיבת הביניים והתיכון מתנהלים, מבחינה חינוכית ולימודית, כבית ספר אחד בשני קמפוסים.

<כמאל כיתף: הצעד הבא, זה לעשות בית ספר שש-שנתי מ-ז' עד יב' כדי שתהייה ראיה חינוכית, פרספקטיבה חינוכית מ-ז' עד יב'.

יעקב מרגי: במילים אחרות, נכון שהמדינה - - -

<כמאל כיתף: עם ניהול חדש.

יעקב מרגי: נכון שהמדינה היא כמעט בת 70 שנה, אבל את הפירות של השינויים, כנראה, של מערכת החינוך בעוספייה, שהיא כמעט בת עשור, בצורה המיטבית ולכן את התוצאות לא רואים בטווח הקצר.

יעקב מרגי: שומעים את הדברים.

יעקב מרגי: אני יכול להודות על הכנות של הדברים כפי שאתה מציג אותם - - -

<כמאל כיתף: לצד זה, הקמנו בית ספר חדש שש שנתי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אכ"א (אגף כוח אדם).

יעקב מרגי: תסביר מה זה אכ"א, לא כולם יודעים.

<וג'די סרחאן: אגף כוח אדם.

<וג'די סרחאן: אני עם שני כובעים - - -

יעקב מרגי: הסיכום שאני אמרתי, אני לא רוצה הרצאה, תן לי סביב זה ואת הקשר שלך לאכ"א.

יעקב מרגי: יש לך בוגרים - - -

<וג'די סרחאן: בצה"ל יודעים לעשות - - -

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני יודע מה צה"ל יודע לעשות.

יעקב מרגי: יש לך בוגרים של מערכת החינוך הדרוזית, הם מגיעים אליך, אתה מקבל אותם באותן רמות?

יעקב מרגי: בטח אתה, התחום הטכנולוגי יותר חזק- - -

<וג'די סרחאן: גם.

יעקב מרגי: אתה מקבל אותם באותה רמה של הבוגרים ממערכת החינוך הכללית?

<וג'די סרחאן: תלוי מאיפה.

יעקב מרגי: אז תסביר.

<וג'די סרחאן: קודם כל, אני רוצה לומר שגם הנתונים שאני עוסק בהם במגזר הדרוזי בתחום העתודה הולמים לנתונים שהוצגו כאן מעוספייה.

<וג'די סרחאן: בחמש השנים האחרונות - - -

יעקב מרגי: כמה עתודאים דרוזים יש לך?

<וג'די סרחאן: עכשיו יש לנו 253 עתודאים דרוזים באוניברסיטאות ובמכללות - - -

יעקב מרגי: כמה מהם אחרי מכינה, כמה ישירות?

<וג'די סרחאן: 15% אחרי מכינה ו-85% ללא מכינה.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: נשירה?

<וג'די סרחאן: 20% - - -

יעקב מרגי: בשנים האחרונות לעתודות הנדסה?

<וג'די סרחאן: השנה התחילו ללמוד בטכניון במקצועות ההנדסה 27 סטודנטים דרוזים במסגרת העתודה.

<וג'די סרחאן: אף אחד לא מעוספייה .

<וג'די סרחאן: במחמש השנים האחרונות התחילו במסלול העתודה במקצועות השונים 6 נערים מעוספייה, אף אחד לא ברפואה.

<וג'די סרחאן: אחד במסלול הנדסה בטכניון - - -

<קריאה: ומדאליה?

<וג'די סרחאן: אין לי פה את הנתונים של דאליה, רק של עוספייה.

יעקב מרגי: כנראה אותו דבר.

יעקב מרגי: אני חושב שהנתונים מדברים בעד עצמם.

<וג'די סרחאן: אם אפשר עוד שני משפטים?

יעקב מרגי: בבקשה.

<וג'די סרחאן: אני חושב שלשאלתך הראשונה, התשובה היא בטבלה מספר 3.

<וג'די סרחאן: אנחנו רואים באמת עלייה מטורפת באחוז הזכאות, אבל בדגש על החינוך הטכנולוגי, מה שאנחנו קוראים לו, מסתפקים ב-18-21 יחידות לימוד – זה לא מביא אותנו לאוניברסיטה - - -

יעקב מרגי: הם לא הולכים להנדסאים?

<וג'די סרחאן: לא.

<וג'די סרחאן: עם יחידות כאלה - - -

יעקב מרגי: גם להנדסאים לא?

<וג'די סרחאן: גם להנדסאים לא.

יעקב מרגי: פספוס.

<וג'די סרחאן: יכול להיות.

<וג'די סרחאן: יש לנו הנדסאים, אבל מאלה שלא בחינוך הטכנולוגי.

<וג'די סרחאן: הם מתקשים קצת להתקבל לאוניברסיטה או לטכניון אז הולכים להנדסאים.

יעקב מרגי: יש מישהו ממשרד החינוך ברמה הארצית, לא המחוזית.

<איה חיראדין: אני ברמה הארצית, אני מנהלת את האגף.

יעקב מרגי: בסוף הדיון אני אקרא לכם לנקודות - - -

<איה חיראדין: אני אשמח.

<וג'די סרחאן: מה שאני רוצה לומר, בשלוש השנים האחרונות אנחנו רואים עלייה של 21% אחוזים לזכאות לבגרות, אבל כולם בחינוך הטכנולוגי.

<וג'די סרחאן: משמע, 21 יחידות לימוד ללא 4 יחידות ואפילו 3 יחידות ומטה ברוב המקצועות.

<וג'די סרחאן: זה המדד של מנהלי בתי הספר.

<וג'די סרחאן: אני בכובע של יושב ראש ועד החינוך, וועדת הורים בכפר במע'אר, זה המדד שמנהלי בתי הספר.

<וג'די סרחאן: פה טמון - - -

יעקב מרגי: אני שואל את השאלה, כשרואים את הפערים, אתה בתפקיד שלך יכול להצביע לי מה הסיבות, מה אפשר לעשות, במה הם חלשים?

יעקב מרגי: על המוטיבציה שמענו.

<וג'די סרחאן: עוד נתון אחד ואז אני אומר לך.

<וג'די סרחאן: כמעט ולא הולכים ללמוד באוניברסיטה אחרי שהשירות הצבאי.

<וג'די סרחאן: זה נעוץ מאוד בתרבות בגיל הנישואין, אומנם זה עולה טיפה, אבל בגיל הנישואין במצב הסוציו-אקונומי, בעזרה להורים - - -

עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק בגלל התרבות.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, לא רק.

יעקב מרגי: אני אגיד לך.

יעקב מרגי: אתה כיוונת לדבר חיובי, אבל פה בכנסת יש רגישות.

יעקב מרגי: כשאתה אומר לחברי הכנסת 'תרבות', הם קופצים עליך, 'מנטליות' עד רבה.

יעקב מרגי: אני ער לכך, ולכן הקפצת מיד את עבדאללה אבו מערוף כי הוא דוגמה של תרבות 'הנה אני הגעתי'.

יעקב מרגי: אנחנו לא באים בקטע השיפוטי, לא באים מנקודת שיפוט.

יעקב מרגי: מה לעשות, יש שוני בקהילות, חיי הקהילה שונים, יש מגבלות לנער ולנערה הדרוזים שאין אותן לזה, לחרדי יש ולזה אין - - -

<וג'די סרחאן: לזה אני קורה תרבות.

יעקב מרגי: אני הבנתי אותך ולכן אני עזרתי לך, אבל גם הבנתי מאיפה זה בא לו.

יעקב מרגי: אנחנו, זה לא מהמצד של להסתכל מלמעלה - - -

<קריאה: בטח שלא.

יעקב מרגי: אבל אתה אל תחשוד בו, עם כל הכבוד - - -

<וג'די סרחאן: המנטליות המקומית היא קצת - - -.

<וג'די סרחאן: דבר שני, מקומות העבודה לדעתי- - -

יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך, העדה המרוקאית, שמעת את הבדיחות, אבל זו לא בדיחה זו אמת, אני אומר לך כמרוקאי, אתה תגיד לי מאיזו עיר באת ממרוקו ואני אומר לך את קווי האופי שלך.

יעקב מרגי: כשאני אמרתי 'יכול להיות', כשבאתי בתחילת הדיבור ואמרתי שיכול להיות שאנחנו נצטרך להרביץ שם, עזוב בית הספר, יכול להיות שמערכת החינוך עובדת בצורה מיטבית, יכול להיות שאתה צודק במה שאתה רואה, אבל אתה לא צודק בתרופה שאתה רוצה לתת.

יעקב מרגי: יכול להיות שצריך לעשות סדרת הרצאות וסדרת פעולות בחינוך הבלתי פורמאלי כדי להביא את ההורים, את המשפחות ואת חיי הקהילה לשאפתנות.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אל תתפלאו, אל תתפלאו, לי נאה ולי יפה לומר לכם.

יעקב מרגי: יש קהילות שאין להן השאפתנות, תן להן לחיות על הפרנג’יב , שווייה שווייה הוא מוריד את השעון ואומר לך: 'אני לא ממהר לשום מקום, תחייה את היום'.

יעקב מרגי: יש קהילות שבכלל זה לא להסתכל רחוק.

יעקב מרגי: יכול להיות שגם בתוך העדה הדרוזית יש כאלה וכאלה, ולכן לא תמיד אומר, אלו נתונים, איך נקרא להם, ממשיים שאתה אומר אחת ועוד אחת שווה שתיים.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש עוד מרכיבים ומאפיינים שצריך לטפל בהם.

יעקב מרגי: אני לא יודע לומר לכם, אני אומר לך שאני יוצא מהדיון הזה ואני לא יודע להצביע, אני איש של מספרים ואני לא יוכל להצביע.

יעקב מרגי: הטענות לגבי כוח הוראה בדאליה, נבדוק אותם.

יעקב מרגי: רבותיי, אני במסגרת של 11 דקות רוצה לומר את מה שעל ליבי ולתת להתייחסות.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

יעקב מרגי: אני מפסיק אותך פה אדוני אלוף משנה.

<נביל נסראלדין: שלום, נביל נסראלדין מרכז השלטון המרכזי.

<נביל נסראלדין: בעברי הייתי גם ראש מועצה, יושב ראש הפורום - - -

יעקב מרגי: ובעדאן, עכשיו מה את יכול לתרום?

<נביל נסראלדין: אני מהמרכז לשלטון מקומי.

<נביל נסראלדין: יש הבדל עצום, אומנם יש שוני, אבל יש הבדל עצום בין המציאות לסקר שכבודה הציגה כאן.

<נביל נסראלדין: היא התבססה רק על נתונים סטטיסטיים ונתונים שהיא לקחה ממשרד החינוך והתרבות, והיא בכלל לא שאלה את הרשויות המקומיות.

<נביל נסראלדין: אני אתן לך רק דוגמה אחת אדוני.

<נביל נסראלדין: היא אמרה: '5 מיליון שקל מלגות בשנת 2015' – זה לא היה ולא עד הרגע הזה.

<נביל נסראלדין: היום חסרים בשנת 2015 למגזר הדרוזי, על מנת לתמוך במערכת החינוך הדרוזית: 17 מיליון חינוך בלתי פורמאלי, 5 מיליון מלגות, 18 לפורמאלי - - -

יעקב מרגי: מאיפה לקחת אותם" אני רוצה להביא לך אותם מהאוצר מחר, מאיפה לקחת את הנתונים האלה?

<נביל נסראלדין: את הנתונים האלה?

<נביל נסראלדין: - - -

יעקב מרגי: מאיפה לקחת אותם?

<נביל נסראלדין: ממרכז השלטון המקומי, אדוני - - -

יעקב מרגי: לפי מה, לפי מחלקת המחקר שלהם?

<נביל נסראלדין: כן.

<נביל נסראלדין: זה אחת - - -

יעקב מרגי: משרד החינוך, יש מישהו שיכול להתמודד עם הנתונים האלה?

<נביל נסראלדין: זה אחת.

<נביל נסראלדין: שתיים, אל נשכח שבעוספייה ודאליה היה פרק זמן של הפקר, זה בין 2003 ועד כמעט 2010 שלא היה שום מצב שלטוני בעוספייה ובדאליה כי איחדו את שני היישובים.

<נביל נסראלדין: כשאיחדו את שני היישובים אז בכלל כל המערכות, לא רק מערכת החינוך - - -

יעקב מרגי: לא תפקדו.

<נביל נסראלדין: כל המערכות התחילו להתבלבל ולא ידעו מה צריך לעשות עד שנהייה יציבות שלטונית בעוספייה ובדאליה המצב התחיל להסתדר.

<נביל נסראלדין: אנחנו רואים מהנתונים שישנו איזה שיפור מסוים.

יעקב מרגי: זה פרמטר שצריך להתייחס אליו.

<נביל נסראלדין: כן.

<נביל נסראלדין: לכן אדוני - - -

יעקב מרגי: לגבי הנתונים הכספיים אני כופר בהם כי זה סותר את כל המסמכים, אלא אם תיתן לי מסמך מבוסס.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים, אני הייתי חבר ממשלה כשצביעה בהחלטה הראשונה - - -

<נביל נסראלדין: רגע, יש כאן מסמך שנשלח על ידי יושב ראש פורום הרשויות הדרוזיות לכל המכותבים, גם לראש הממשלה, שאם הכסף הזה לא יועבר עד ל-10 באפריל מערכת החינוך הדרוזית הולכת ונכנסת לשביתה.

יעקב מרגי: זה לא מרשים אותי, אלא אם אני לא אוגבה במסמכים מדויקים ומקורות מידע.

<נביל נסראלדין: את המסמך אנחנו נשלח לכבודך, לוועדה כאן.

יעקב מרגי: תודה.

<נביל נסראלדין: יש עוד דבר.

<נביל נסראלדין: הנגישות להשכלה גבוהה, רבותיי, זה לא התיכוניסטים, זה לא ל-יא' ו-יב', זה מתחיל מגני ילדים.

<נביל נסראלדין: לכן, אנחנו צריכים לחפש את התכניות שאפשר לעשות לנגישות להשכלה גבוהה על מנת להרים את המוטיבציה אצל התלמידים ובמיוחד בעוספייה ודאליה.

יעקב מרגי: תודה, נגעת, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

יעקב מרגי: בקצרה, אנחנו נעשה סבב קצר.

<אלי איזנברג: שמי ד"ר אלי איזנברג, אני סמנכ"ל באורט ישראל.

<אלי איזנברג: אני רוצה להצביע על שלוש - - -

יעקב מרגי: סליחה, עבדאללה אבו מערוף, אין לו לחץ דם כמו למרוקאים, הוא רגוע.

<אלי איזנברג: כבודו של חבר הכנסת קודם לשלי.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יעקב מרגי: הוא משדר לנו רוגע בכנסת.

יעקב מרגי: הוא הדוגמה לרוגע.

יעקב מרגי: פעם עיצבנו אותו, לפני שבועיים הוציאו אותו מכליו.

יעקב מרגי: זה קורה פעם ב-.

עבדאללה אבו מערוף: פעם ראשונה ואחרונה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מודה ליושב ראש על ההיענות המהירה לעניין החשוב ביותר, זה מאוד טוב שמערכת החינוך תהייה חשופה למה שהולך.

עבדאללה אבו מערוף: אני מודה ליוזמים ולכל הנוכחים ובמיוחד לאיה ולוופא, למפקחת החדשה אני רוצה לאחל לא רק הצלחה, אני רוצה שתצליח.

עבדאללה אבו מערוף: אני מוכן לכל שיתוף פעולה למערכת החינוך שתהייה ללא שום קשר, גם כאן בוועדת החינוך וגם בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: זה דבר חשוב ויקר לי מהרבה רבה שנים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו כאן נחשפנו, אני אומר חשיפה, בסוגריים, לחינוך בבתי הספר.

עבדאללה אבו מערוף: כולנו רוצים לראות הלאה ולהתקדם, איך למנף ולקדם את מערכת החינוך שיהיו הישגים.

עבדאללה אבו מערוף: לצערי הרב הנקודות העיקריות בוועדה, בדיון הזה, לא נוכל לשים את האצבע עליהן, קשה לחשוף אותן.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה דברים שאני אדבר עליהם.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על הפסיכומטרי והכשלים והכול, על מערכת החינוך בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: בסוגריים אנחנו מדברים על החינוך הדרוזי, אז אני אתן לכם דוגמה אחת.

עבדאללה אבו מערוף: מה זה ספרות לדרוזים, מה זה עברית לדרוזים, מה זה היסטוריה לדרוזים.

עבדאללה אבו מערוף: אלו שאלות, אני לא עונה עליהן עכשיו.

עבדאללה אבו מערוף: זה אחד הדברים שמחובתי לשאול לא רק לפרוטוקול אלא כאיש חינוך.

עבדאללה אבו מערוף: עוד פעם אני אומר, אני מתעניין בחינוך והתעניינתי הרבה והרבה זמן, וממשיך לא רק ברפואה ולא רק בפוליטיקה.

עבדאללה אבו מערוף: אלו הרבה הרבה שאלות שצריכות להישאל כאן:

עבדאללה אבו מערוף: למה יש יותר בנות מאשר בנים באוניברסיטה ובמכללות.

עבדאללה אבו מערוף: יש עכשיו הרבה שאלות שאני מעלה אותן.

עבדאללה אבו מערוף: אני מברך על החשיפה הזאת הראשונית, מברך את יושב ראש הוועדה מר מרגי.

עבדאללה אבו מערוף: אני מציע, זו חשיפה ראשונה, צעד ראשון שאנחנו בצוות מקצועי, בטח איה תדע וגם יושב ראש הוועדה, וועדה מקצועית, אני לא אומר לבדיקות.

עבדאללה אבו מערוף: לא חקירות, אני נגד זה, וועדה מקצועית שתבדוק ותמצא את הנקודות החלשות ונדע על כל כפר ובכל מקום ובכלל מה זאת המערכת וגם את השיטה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על בתי ספר בהם יש הישגים, לא על ירכא ולא בית ג'אן ולא זה, יש השיגים אבל לא מספיקים.

עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על בתי ספר למדעים ומנהיגות שהוקדם בירכא בשנת 2001-2002 שהוא למופת.

עבדאללה אבו מערוף: הוא לא דוגמה, אבל הוא דוגמה, כן זה סלקטיבי, דוגמה בכל מערכת החינוך בישראל בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: אני הייתי רוצה שבכל בית ספר וגם בכל בתי הספר הערביים והיהודים יהיה בית ספר כזה, הלוואי.

עבדאללה אבו מערוף: אבל, זו לא דוגמה, זו דוגמה חריגה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על גיאוגרפיה, כימיה שהתלמידים לא לומדים, לא יודעים מהי בירת טורקיה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על דברים כאלה, דברים פשוטים שזה אומר דרשני.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על הישגים במתמטיקה, על ילדים שהם מחוננים, אבל לא יודעים לפענח משהו קל יותר.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני מציע, אני כאן במקום הזה, שאכן במושב הבא יהיה צוות רב מקצועי: חינוכי, פסיכולוגי, מקצועי – יש כאן פרופסורים – נבדוק מה אפשר ואיך אפשר ומה השיטה לעשות את הטוב ביותר כדי שהתלמידים שלנו ישימו את יב' עם בגרות שלמה, לא רק עם שתיים-שלוש יחידות.

עבדאללה אבו מערוף: לי, יש לי את הדעה שלי לפני כעשרים שנה בקשר לפסיכומטרי, זה מדד ולא דוגמה כדי להיכנס לאוניברסיטה, אני מבין שזה עניין אחר, זה נישה אחרת לגמרי.

עבדאללה אבו מערוף: איך אנחנו נוכל שאכן יכנסו למוסדות להשכלה גבוה ושיהיו הישגים ושכל אחד יהיה בדרך שלו איפה שהוא רוצה לפי המקצוע שלו ויתקבל.

עבדאללה אבו מערוף: אני מציע את הדבר הזה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<אלי איזנברג: תודה.

<אלי איזנברג: אני אעשה את זה בקיצור.

<אלי איזנברג: שוב, דוקטור אלי איזנברג, סמנכ"ל בכיר באורט ישראל.

<אלי איזנברג: ב-4 שנים האחרונות אנחנו העלנו את הזכאות לבגרות שמגדילה את תחושת המסוגלות של הילדים.

<אלי איזנברג: אני בהחלט מקבל את מה שנאמר פה לגבי איכות תעודת הבגרות - - -

יעקב מרגי: אתם פעילים בעוספייה ובדאליה?

<אלי איזנברג: לא, בעוספייה.

יעקב מרגי: רק בעוספייה?

<אלי איזנברג: כן.

<אלי איזנברג: בדאליה עזבנו השנה.

<קריאה: בעוספייה גם בחטיבה וגם תיכון.

<אלי איזנברג: בפיסיקה 5 יחידות - - -

יעקב מרגי: אולי הטענות אליכם ולא למשרד החינוך?

יעקב מרגי: בוא נשמע.

<אלי איזנברג: אנחנו מקבלים כל דבר, אני אסביר.

<אלי איזנברג: איכות תעודת הבגרות, בפיסיקה 5 יחידות עלינו ל-12%.

<אלי איזנברג: מקצוע הנדסי טכנולוגי 5 יחידות עלה ל-74%- - -

יעקב מרגי: כמה שנים אתם בעוספייה?

<אלי איזנברג: משנת 1974.

<אלי איזנברג: כפי שאמר יושב ראש הוועדה חבר הכנסת מרגי, כפי שאמרת, אנחנו באמת מבינים שהבעיה היא הרבה יותר גדולה מרק הישגים בבגרות ואיכות תעודת הבגרות.

<אלי איזנברג: יש פה עניין של נושא בחינה פסיכומטרית שהוספנו לתלמידים, יש פה עניין של הורים שצריכים לעשות מוטיבציה.

<אלי איזנברג: השנה פתחנו בתכנית "אורט אקדמיה" שלוקחת תלמידות ותלמידים ועושה שם עבודה מאוד עמוקה כדי לשכנע אותם לעבור לטכניון ולאוניברסיטה.

<אלי איזנברג: אחד החסמים היא האנגלית, גם פה אנחנו בתכנית "מ-3 ל-4 ומ-4 ל-5".

<אלי איזנברג: יש הרבה מאוד מה לעשות.

<אלי איזנברג: הנושא הפסיכומטרי בהחלט - - -

יעקב מרגי: נשמע את המל"ג (המועצה להשכלה גבוהה) אחריך.

<אלי איזנברג: הנושא של הפסיכומטרי, כפי שהערתי, יש פה את העניין של השפה הערבית, היא בהחלט בעיה כי מערכת החינוך מוציאה בגרות ולא פסיכומטרי, למרות זאת מממנים פסיכומטרי.

<אלי איזנברג: את ההורים כמובן צריך לגייס אותם לעודד.

<אלי איזנברג: אנחנו בשלב שעבדנו וצריך לעבוד עוד הרבה יותר הלאה.

<אלי איזנברג: תודה.

יעקב מרגי: אתם ערניים לטענות?

<אלי איזנברג: בהחלט.

יעקב מרגי: פועלים להישגים?

<אלי איזנברג: פועלים וחושבים שזה נכון להתחבר יחד ולעבוד כדי לקדם את הנגישות לאוניברסיטה.

יעקב מרגי: מל"ג, בבקשה.

<ארן זינר: שלום, ארן זינר מהות"ת (ועדת תכנון ותקצוב) - - -

יעקב מרגי: חסמים, שמעת?

<ארן זינר: חסמים שמעתי.

<ארן זינר: רוב הדברים - - -

יעקב מרגי: אתם יודעים לעקוב.

יעקב מרגי: אני הייתי אצלכם בישיבה לפני, לקראת הכנסת תכנית החומש החדשה שמשום מה מתעכבת בגלל הזעזועים והשנויים.

יעקב מרגי: אבל, בוא תמשיך.

יעקב מרגי: רגע, רגע, אני רוצה להוביל אותך לנקודה.

יעקב מרגי: אתם יודעים לכמת, אתם יודעים לבחון את עצמכם ויש לכם את הנתונים.

יעקב מרגי: מגזרית אתם יודעים, ראיתי, השאלה אם תת מגזרית, אתם יודעים לרדת לקטע של לבודד את הדרוזים מתוך המגזר?

יעקב מרגי: אני לא רוצה לפנטז, הלוואי שתוכלו גם בתוך, אני לא יודע אם אתם אמורים, בתוך העדה הדרוזית עוספייה ודאליה.

יעקב מרגי: אתה יודע מה, תן לי את הבידוד של הדרוזים - - -

<קריאה: סליחה, נושא הדיון הוא חסמים בפני - - -

יעקב מרגי: אתה רוצה לדבר?

<קריאה: שנייה.

יעקב מרגי: לא, לא שנייה.

יעקב מרגי: אתה מפריע לי.

יעקב מרגי: אני אתן לך לדבר אם לא תפריע לי.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה לדבר תן לי לסיים.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

<ארן זינר: טוב, כמו שאתי הציגה בהתחלה, התכנית של הות"ת, בעצם היא אחת מהיעדים המרכזיים של התכנית הרב שנתית הקודמת, אבל היא צפויה גם להמשך בחומש הבא - - -

יעקב מרגי: זה מגזרית, המגזר הערבי בכלל.

<ארן זינר: זה הערבי, אצלנו הכללנו בתוך זה גם את הדרוזים, הצ'רקסים והבדואים - - -

יעקב מרגי: אתה יודע למדוד אותם כל אחד לבד?

<ארן זינר: אני חייב להגיד שעד עכשיו לא עשינו את זה באופן ממוקד, אבל - - -

יעקב מרגי: למה, את הבדואים עשיתם.

<ארן זינר: נכון, את הבדואים עשינו, אבל הבדואים זו אוכלוסייה במצב באמת שהוא הרבה יותר קשה.

<ארן זינר: עם זאת, בתכניות שנוגעות ליישובים אנחנו כן מתייחסים לעניין המגזרי ודואגים שיהיה ייצוג הולם לכולם, בין אם זה מלגות "אירתקא", בשלוש השנים האחרונות יש 14% מתוך הזכאים.

<ארן זינר: כשאנחנו מדברים רק על החברה הערבית, יש 14% זכאים לעומת 8% באוכלוסייה הכללית.

<ארן זינר: תכנית התיכונים, תכנית בכיתות יא', יב', יש גם 20 קבוצות מתוך 180 – זה 11% לעומת 8%.

<ארן זינר: בתכנית רואד, לדעתי אתם מכירים אותה הכי טוב כי היא עובדת בתוך היישובים, גם שם יש 16% - -

יעקב מרגי: מתי אתם תקבלו את ההחלטה האמיצה והנכונה, להוריד את הפסיכומטרי?

<ארן זינר: זה, אולי אני אתן לור"ה (ועד ראשי האוניברסיטאות) לענות.

יעקב מרגי: לא, לור"ה אין לה זכות דיבור פה.

יעקב מרגי: בדיוק אתה נופל, נופל בדיוק לאבחנה שלנו, לכלכלי בנושא הזה, הכלכלי, עזוב את זה.

יעקב מרגי: לא היית צריך להגיד: 'אתן לור"ה'.

יעקב מרגי: אתה יודע מה אתה אמרת לי, כשאנחנו, הזרוע הפוליטית שומרים בקנאות על העצמאות שלכם, של המל"ג, בקנאות מגנים עליכם.

יעקב מרגי: אני שמעתי פה שאתה האח הקט של ור"ה, כמו איזה קטן תחת הות"ת.

יעקב מרגי: מה לעשות, פה נפלת לי, מה אני אעשה, לא היית צריך ליפול לי בקטע הזה.

<מרב אברהמי: אני יכולה להוסיף בעניין הזה.

<מרב אברהמי: מרב אברה

<מרב אברהמי: מי מהמל"ג, ממונה תחום מדעי הטבע וההנדסה.

<מרב אברהמי: כעיקרון הפסיכומטרי, יש את ההחלטה מספטמבר 2014 על הרצף החינוכי, בעצם היא באה ואומרת שכל המוסדות יכולים לפנות אלינו ולקבל מסלול שהוא ללא פסיכומטרי, שהוא בהתאם לבקשה של שר החינוך לשעבר שי פירון.

<מרב אברהמי: מוסדות להשכלה גבוהה פנו אלינו ואנחנו אישרנו מסלולים גם ללא פסיכומטרי - - -

<מונא חורי-כסאברה: באוניברסיטה העברית יש 60 כאלה, אפשר ללמוד גם - - -

יעקב מרגי: סליחה, אל תקפצי מהר, כי אני אענה.

יעקב מרגי: אבל, ברגע שאת משאירה את זה לשיקול דעת של האוניברסיטאות זה לא ממלכתי ולא ענייני.

יעקב מרגי: סליחה, אני לא חושד בהם.

יעקב מרגי: ברקע, ברקע יש לי מהדיון על התכתבות בין יושב ראש אגודת הסטודנטים לרקטורים והתשובה המבישה של "עמק יזרעאל" ועל מה, על האנגלית שההחלטה לא מיושמת.

יעקב מרגי: בואי, ברגע שאת אומרת 'החופש אצלם' - - -

<דבורה מרגוליס: אני לא חושבת שהרקטורים - - - -

יעקב מרגי: אני לא בא בטענות, אתם עושים עבודה גדולה, עבודה קדושה - - -

<דבורה מרגוליס: אני רק מזכירה, אני של האוניברסיטאות, לא של המכללות.

<דבורה מרגוליס: האבחנה חשובה לעניין הזה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: לכן אני בא ואומר, ברגע שהמל"ג, אני מבחינתי, המחוקק מבחינתו, את יודעת למה הוקמה המועצה להשכלה גבוהה על ידי מנחם בגין, שכחנו.

יעקב מרגי: הקמנו מועדון, סיפרנו בלוף, מישהו השתלט עליו, שכח למה הוקמה.

יעקב מרגי: בדיוק בשביל זה קמה המועצה להשכלה גבוהה, בשביל הרב תרבותיות בחברה הישראלית, לא בשביל הרב פוליטיות היא הוקמה בזמנו.

יעקב מרגי: עד שלא קם בגין לא היה פתחון פה כי המדינה נשלטה על ידי האנשים הנכונים, לא היה פתחון פה.

יעקב מרגי: כשעלה לשלטון מנחם בגין היה פתחון פה, 'עצמאות של האקדמיה וזה וזה'.

יעקב מרגי: הקימו את המועצה להשכלה גבוהה, אבל שכחנו את הייעוד שלה.

יעקב מרגי: אם את נותנת לי, אני רוצה שתרדי לסוף דעתי, זה וויכוחים פילוסופים שלא יגמרו.

יעקב מרגי: אם את אומרת שהעברתם את הסמכות שלכם לאוניברסיטאות לקבוע, זה לא מספק אותי.

יעקב מרגי: אתם הגוף המתכלל, אתם הגוף המתכנן, את הגוף המתקצב, אתם קובעים את פני עתידה ופניה של ההשכלה הגבוהה ושל החברה בישראל בכלל.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להשאיר את זה בידי האוניברסיטאות.

יעקב מרגי: האוניברסיטאות מתמודדות עם הקשיים האובייקטיביים שלהן.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוב לרגע שנשיא האוניברסיטה מסוימת פועל מתוך השיקולים של ה-DNA שלו.

יעקב מרגי: תחשבו על זה, אבל זה לא הדיון הזה.

<קריאה: אני יכול להתייחס לזה?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

<איאד קיזל: השם שלי איאד קיזל, אני רכז התכנית למנהיגות אקדמית וקהילתית לסטודנטים דרוזים באוניברסיטת חיפה.

<איאד קיזל: אני לא רוצה לחזור על החסמים, חלק - - -

יעקב מרגי: רק תיתן לי משהו, אנחנו כבר באיחור.

<איאד קיזל: כן, אני יודע טוב מאוד.

<איאד קיזל: אני רק רוצה, אני קודם כל מקווה שיש פה נציגים ממשרד האוצר, נציגים ממשרד פיתוח הנגב והגליל - - -

יעקב מרגי: מה אתה רוצה לתרום לי לדיון, עוספייה ודאליה.

<איאד קיזל: שתי סוגיות.

<איאד קיזל: בקשר לעוספייה ודאליה הוצגו כל הסוגיות.

<איאד קיזל: כן, אני רוצה רק לדבר על בעיה לאומית שהעובדה שמעט מאוד בנים דרוזים מגיעים להשכלה הגבוהה.

<איאד קיזל: היום זו אחת מהבעיות האקוטיות שאנחנו מתמודדים בה בחברה הדרוזית וזה אסון לאומי, ולכן היה לי חשוב מאוד שנציגים מיתר משרדי הממשלה יהיו נוכחים כאן.

<איאד קיזל: אני רוצה להציע, דובר כאן על הרבה בעיות, אני רק רוצה לציין מודל אחד איך להתמודד עם הבעיה.

<איאד קיזל: אנחנו באוניברסיטת חיפה לפני מספר גילנו את כל החסמים ועלינו על הבעיות שמונעות מסטודנטים דרוזים להגיע לאוניברסיטה.

<איאד קיזל: אוניברסיטת חיפה חיפשה תורמים ובסיוע אותם תורמים אנחנו פתחנו תכנית למנהיגות אקדמית.

<איאד קיזל: אותם סטודנטים שמתקבלים לתכנית, האוניברסיטה חונכת אותם, מלווה אותם במשך כל התואר האקדמי, מקבלים שכר לימודים מלא.

<איאד קיזל: מלבד זאת, אנחנו מסייעים להם בשנה הראשונה עם סדנאות איך ללמוד, איך להתמודד עם הפער התרבותי, המעבר הבין תרבותי, סדנאות בנושאים: חלוקת זמן, אנגלית מדוברת, איך - - -

יעקב מרגי: איפה אתם עושים את זה?

<איאד קיזל: באוניברסיטת חיפה.

עבדאללה אבו מערוף: זאת אומרת, החסם הכללי הכספי זה החסם העיקרי?

<איאד קיזל: מה?

עבדאללה אבו מערוף: אתה חושב שהחסם הכלכלי הכספי הוא החסם?

עבדאללה אבו מערוף: אתה הצגת את זה כחסם העיקרי.

יעקב מרגי: רגע, רגע, אדוני, תן לי רגע, אני אחרי הזמן.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת לך צעה.

יעקב מרגי: מאחר ועשית יוזמה, יוזמה ברוכה, הערכה שלי, אם שתעשו אותה באוניברסיטה, אתה בעצמך תסבול מאותה חסם להגיע אליך.

יעקב מרגי: השאלה, האם אוניברסיטת חיפה עם הפנים לקהילה.

יעקב מרגי: כמו שהמל"ג מוביל והצבא מוביל עם התיכוניים במסגרות, השאלה, למה אתה כשאתה יושב בכרמל לא תרד למטה לעם ואת המסגרות תוציא בשיתוף פעולה עם מנהלי בתי ספר?

<איאד קיזל: קודם כל, הגברת איה, המשרד שהיא ממונה עליו הוא גם שותף איתנו בחלק מהתקציבים.

<איאד קיזל: התכניות שאנחנו מציעים, את התכניות האלה אנחנו מציעים לכל הסטודנטים ללא שום הבדל, אבל חשוב מאוד - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, בסוף לא נתתי לך, אתה אחרון במשפט וחצי.

<איה חיראדין: אני רוצה גם כן משפט אחרון.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: משפט וחצי בבקשה, אני כבר גלשתי לדיון הבא.

<נג’יב עביד: אני הצלע הכי רגישה פה, אני הורה.

<נג’יב עביד: אני יושב ראש וועד הורים של 13-14, אורט מונסון.

<נג’יב עביד: אני רוצה בקצרה, אני לא מדבר על שנתיים-שלוש.

<נג’יב עביד: חוסר אמון מה שקורה במערכת החינוך בעוספייה.

<נג’יב עביד: אנחנו עומדים על 350- - -

יעקב מרגי: תן לי, יש לך חוסר אמון, אני יודע.

<נג’יב עביד: אנחנו עומדים על 350 - - -

יעקב מרגי: אני אתן לך, תן לי.

יעקב מרגי: על חוסר אמון ידעתי.

יעקב מרגי: פה טענו לשינוי מסוים בשנים האחרונות, אתה לא מרגיש אותו כהורה, כוועד הורים?

<נג’יב עביד: אני מרגיש את השינוי מבחינת אחוזי בגרות - - -

יעקב מרגי: שינוי בהוויה, במערכת, שיש רצון, מוטיבציה?

<נג’יב עביד: לא.

<נג’יב עביד: מוטיבציה לא חסר להורים, אני הורה לשלוש בנות, שתיים סטודנטיות היום, אחת באוניברסיטת חיפה ואחת בקריית אונו - - -

יעקב מרגי: מוטיבציה של מערכת חינוך לקדם את המערכת החינוך בעוספייה, יש?

<נג’יב עביד: לא.

<נג’יב עביד: אני אגיד לך למה, אם אנחנו בתוך 10 שנים, 4,000 תלמידים שלחנו ללמוד מחוץ לעוספייה, כל שנה 400 תלמידים כפול 10, זה 4,000 תלמידים, זה מעיד על חוסר אמון לא מהיום ולא חמש שנים - - -

יעקב מרגי: אולי זה חוסר אמון?

יעקב מרגי: יש קהילות שלא מפרגנות - - -

<נג’יב עביד: אני רוצה להגיד לך - - -

יעקב מרגי: תודה.

<איה חיראדין: אתה הבטחת לי, אתה הבטחת לי משפט בסוף.

<איה חיראדין: אתה הבטחת לי.

יעקב מרגי: תני לי לדבר.

יעקב מרגי: בסטטיסטיקה שלי, 80% אני מקיים, 20% אני לא מקיים, את נכנסת לי ל-20%.

יעקב מרגי: תני לי רגע- - -

<איה חיראדין: זה לא פייר.

יעקב מרגי: רבותיי, הזמן.

יעקב מרגי: אנחנו לא סיימנו, אני אמשיך לעקוב אחרי הביצועים שלך, את חדשה, אז הפייר - - -

<איה חיראדין: אני רוצה משפט אחד - - -

יעקב מרגי: גברתי, אני לא אתן לך, גמרנו, אנחנו אחרי הזמן.

<איה חיראדין: זה לא בסדר.

יעקב מרגי: תשלחי לממונים עלי לדעת.

יעקב מרגי: הוועדה מודה ליוזמי הדיון החשוב הזה.

יעקב מרגי: אין ספק שזה דיון ראשוני, לחבר הכנסת לשעבר זיידאן עטשי, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, לאורחים הנכבדים שהגיעו ותרמו לדיון.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה מקרוב על אי שביעות רצון מהנוכחים על נוכחותם של בוגרי היישובים עוספיה ודאליה בהשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: הוועדה מודעת לשנים האבודות של העדר יציבות שלטונית שהייתה ביישובים האלה, שהייתה בתקופת האיחוד, שגרמה לנתונים האלה.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לבדוק את הטענות על מינויים לא מקצועיים ולא מוסמכים במערכת החינוך בדלית אל כרמל ובעוספייה.

יעקב מרגי: במידה ותמצאו כאלה, הוועדה מבקשת לקבל את הרשימה הזאת לוועדה, רשימה של מורים, אנשי סגל הוראה, מנהלים וכל המקצועות הרלוונטיות אם הם לא מוסמכים.

יעקב מרגי: גם אם לא מצאתם כאלה שהם לא מוסמכים, לציין שלא מצאתם ושכולם מוסמכים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לעשות הכול להגברת המודעות והמוטיבציה ביישובים האלו להמשך לימודים גבוהים בהשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: לאו דווקא במדעים המדויקים, בכל מקצועות האקדמיים זה נוטה לחלש.

יעקב מרגי: שוב, המחוז, ברמת המחוז, ברמת המשרד הוועדה מבקשת לעקוב מקרוב יותר על התנהלות מוסדות החינוך ביישובים האלה כדי להחזיר, אני אומר להחזיר, את האמון של ההורים במערכת החינוך המקומית.

יעקב מרגי: אין הצדקה להסיע מאות תלמידים כל בוקר, הלוך ושוב, כל יום כשיש מערכת חינוך מקומית.

יעקב מרגי: צריך לעשות הכול שאמון ההורים יגבר במערכת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה הסתיימה.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם, הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.