ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 75, 2016-02-16 10:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם, תודה שבאתם.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון.

אברהם נגוסה: נמצאים חבריי, חברי הכנסת, חברת הכנסת קסניה סבטלובה וחבר הכנסת פרופ' יוסי יונה.

אברהם נגוסה: היום אנחנו דנים לפי דרישות ובקשות שהגיעו אלינו בנושא של מבחן לרישיון נהיגה.

אברהם נגוסה: כשקיבלתי פניות אז פניתי לשר התחבורה, השר ישראל כץ.

אברהם נגוסה: מבין האנשים שפנו אלי, מי שבלט ודחף את הענין הוא אמיר ראדה, הוא מוסר היום שהוא לא יכול להגיע מסיבות אישיות, הוא לא יכול להגיע אז הוא מבקש להזכיר את החשיבות של הנושא, כמה שזה חשוב לקדם את העולים החדשים בנושא הזה ולכן, ספציפית, הוא פנה בנושא בעיקר בעניין יוצאי אתיופיה שמתקשים לעבור את המבחן, למרות שהמבחן תורגם לאמהרית.

אברהם נגוסה: יש בעיה בתרגום, וכולם אומרים לי, כי התרגום לא נכון מבחינת השפה, לא תורגם טוב, אז כנראה, שאנשים שתרגמו אולי לא כל כך בקיאים בשפה האמהרית ולכן, הם תרגמו אותו כמו בעברית אז יש בעיה מבחינת התרגום.

אברהם נגוסה: בעיה נוספת חשובה ביותר היא שיש אנשים, חלק מן האנשים, שלא יודעים לקרוא ולכתוב אמהרית, ולכן, כשהם יושבים מול המחשב, כשהם צריכים לבחור את התשובה הנכונה, אז הם לא יכולים כי הם לא יכולים לקרוא את השפה, את האמהרית וגם לא להבין את השמע באמהרית.

אברהם נגוסה: הם מבינים את זה בעל פה, לכן, הדרישה פה היא לפחות לאלה שלא קוראים אמהרית ועברית, שתינתן להם אופציה להיבחן בעל פה בעברית.

אברהם נגוסה: אם יהיה באמהרית זה כמובן יהיה טוב ואם יהיה בוחן דובר אמהרית ועברית אז זה טוב אבל, גם אם הבוחן הוא רק דובר עברית אז לפחות תהיה להם אופציה.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא מציע כדי לפתור את הבעיה הזו.

אברהם נגוסה: השר ענה לי ואני רוצה לקרוא לכם מתוך מכתב התשובה שלו בנושא הזה "לקראת שנת העבודה 2016 מתכנן משרדנו להטמיע את הבחינה בשפה האמהרית גם במערכת השמע, בה מתבצע המבחן באמצעות אוזניות ומול מסך ידידותי".

אברהם נגוסה: זה מה שהוא כתב אבל, בדבר הזה, כמו שאמרתי, יש בעיה.

אברהם נגוסה: למי שקורא אמהרית זה יכול להיות פתרון אבל למי שלא יכול לקרוא ולכתוב אמהרית זה לא נותן לו פתרון.

אברהם נגוסה: אז זה הנושא שאנחנו דנים ואנחנו נשמח לשמוע ממשרד התחבורה בנושא הזה.

אברהם נגוסה: האם בשלב הזה אתם רוצים שאחרים יתייחסו או שנשמע קודם אתכם?

יוסי יונה: שיקולך.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: אז אתם יכולים להציג, אני מבין שיש מצגת.

אברהם נגוסה: האם יש מישהו שרוצה לפני שמשרד התחבורה מתייחס, האם אתה רוצה להתייחס?

<מולוגטה מהרי: אני אשמח להתייחס.

<מולוגטה מהרי: קוראים לי מולוגטה מהרי ואני עובד במוקד קליטה ומְפתח קהילתי בשכונת קטמונים.

<מולוגטה מהרי: נפגשתי עם מר אהרון אהרון כדי לנסות לקדם את הנושא הזה, כי אני חי את השטח, אני פוגש את האנשים בשטח, הם חוזרים ואומרים שהם מתקשים לעשות את התיאוריה ובעצם התיאוריה, היא בניגוד לרצון לקחת את החיים שלהם, להוביל את החיים שלהם, אלה אנשים שעסוקים בהישרדות יומיומית ולא רכשו את השפה העברית על בוריה, זאת אומרת, שהם לא יודעים קרוא וכתוב, ורובם מאופיינים בזה שהם עלו מכפרים וגם לא יודעים קרוא וכתוב באמהרית.

<מולוגטה מהרי: מה שמביא אותם לברירה יחידה, שזה לעשות את המבחן בעל פה.

<מולוגטה מהרי: נפגשתי עם אהרון אהרון והוא נתן לי דיסק שיש בו תיאוריה באמהרית, הבאתי להם את זה, יש לי קבוצה שמתנהלת בשכונת קטמונים, הם אומרים לי: תקשיב, האמהרית הזאת הרבה יותר קשה מן העברית שהצלחנו ללמוד.

<מולוגטה מהרי: שאלתי אותם: למה?

<מולוגטה מהרי: אמרו: זה לא אמהרית, זה לא מתורגם כמו שצריך – כמו שציינת ולכן, אנחנו מבקשים לחזור ולעשות את המבחן כמו שהיה.

<מולוגטה מהרי: היה עד לא מזמן, עד לפני שנתיים בערך אם אני לא טועה שיכלו לעשות את זה בעל פה, ובאמת אנשים עברו את התיאוריה, ובאמת ידעו מה הם עושים.

<מולוגטה מהרי: הם יודעים, הם פשוט לא מצליחים להביע את הידע שלהם בכתב ולכן, אני חוזר ומבקש, לחזור ולעשות את זה בעל פה, כי זה האמצעי היחיד שאתו הם יכולים להוציא את רישיון הנהיגה.

<מולוגטה מהרי: זה גם חלק מתעסוקה, זה גם פתרון לתעסוקה, כי יהיה להם את הרישיון לקחת את הילדים שלהם לגן, עם הרכב שירכשו, כדי לעשות את הפיזור הנכון ולהספיק להגיע למקומות העבודה, זאת אומרת, כמה פתרונות זה נותן.

<מולוגטה מהרי: התיאוריה הזאת מגבילה אותם הן בתעסוקה והן בלקיחת אחריות על החיים שלהם, למרות שהם מסתגלים ועובדים משבע בבוקר עד צאת הנשמה ובאמת, אני מבקש ממשרד הרישוי, שיתן את ההנגשה הזאת.

<מולוגטה מהרי: גם מה שכתוב לא מונגש בעצם, לא מונגש עם התשובות, הוא לא מסודר לפי התשובה, א, ב, ג, ד, כי אם ג' היא התשובה הנכונה אז זה לא מסומן, אין לי אופציה כזאת.

<מולוגטה מהרי: יש לפעמים שכל התשובות בתשובה א', כל התשובות הנכונות הן א'.

<מולוגטה מהרי: הם לא מתורגלים, הם לא מצליחים לתרגל בצורה טובה כדי להתכונן גם באמהרית.

<מולוגטה מהרי: זאת אומרת, עד שיימצא פתרון לדבר הזה שינגישו בינתיים, עד שימצאו את הפתרון ההולם, שיחזרו למה שהיה, זה מה שאני מבקש.

קסניה סבטלובה: האם אפשר רק שאלה?

קסניה סבטלובה: באיזו שפה הם שולטים יותר טוב?

<מולוגטה מהרי: בעברית.

קסניה סבטלובה: לא, בכתיבה.

קסניה סבטלובה: בכתיבה ובקריאה.

<מולוגטה מהרי: תראי, בשתיהן זה קלוקל, זה לא משהו, כי אין להם את היכולת לשבת וללמוד, כי הם עסוקים בהישרדות יומיומית.

קסניה סבטלובה: איך זה יהיה עם תמרורים – ציינת תמרורי אזהרה, אז מה יהיה עם זה?

<מולוגטה מהרי: היא תגיד את זה, היא תסביר.

קסניה סבטלובה: אני שואלת שאלה פרקטית, אדם שעושה את המבחן שבעל פה, האם הוא שולט בשפה העברית ביום, כדי לקרוא את תמרורי האזהרה על הדרך?

<מולוגטה מהרי: וורבלית כן, לדבר כן.

קסניה סבטלובה: לא לדבר, לקרוא, כשאתה בדרך אתה צריך לקרוא את התמרורים.

אברהם נגוסה: היא מתכוונת לשאול, אחרי שהאדם קיבל את הרישיון, על פי המבחן באמהרית, האם הוא יהיה מסוגל, כשהוא נוהג, לקרוא את התמרורים בעברית.

<מולוגטה מהרי: אבל זה ויזואלי, רוב התמרורים הם לא לקריאה, הם ויזואלים.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, תמרורים באופן כללי הם יחסית הדבר הקל.

יוסי יונה: מדוע?

יוסי יונה: כי אתה רואה שזה בינלאומי, אין איזה מקום יחודי של ישראל לגבי תמרור כזה או אחר.

יוסי יונה: נכון, יש פה מקום, נגיד, להאט אבל גם להאטה יש תמרור שבא עם - - - ולכן, אני תוהה, כאנשי משרד התחבורה, באשר למבחני התיאוריה, יש את החלק הזה של התמרורים שלטעמי הוא חייב להיות קל ביותר ונגיש, ויש את החלקים המילוליים שאדם צריך להביע, אני לא יודע אם זה עדיין נשאר בבחינות הללו, איזשהו ידע בסיסי בתחומים של נהיגה ראויה או הבנת המנוע, אני לא יודע אם זה עדיין נשאר שם אז לכן, אני מבקש את התייחסותכם בהמשך לגבי החלק הבינלאומי, ששם, לדעתי לא צריכה להיות בעיה, כי שם, אם יש בעיה אז זו בעיה של המנגיש ולא של המונגש, ויש את החלק האחר שהוא יותר מילולי, שאדם צריך להשיב על שאלות שדורשות ידע שצריך לעבד אותו קוגנטיבית.

אברהם נגוסה: אני רוצה גם להדגיש פה לפני שאתם מתייחסים, שזה באמת גם ענין של תעסוקה, כי גם חברות או אוטובוסים או משאיות, כדי להכשיר עולים, הן לוקחות את מי שיש לו רישיון נהיגה ולכן, זה מאוד חשוב שיהיה להם רישיון נהיגה, כדי שהם בכלל יוכלו.

אברהם נגוסה: מבחינת תמרורים יש להם את העברית הבסיסית, זה רק שקשה להם לקרוא ולהבין את הדברים ובנוסף, לפי מה שאני מבין ואני רוצה שתתייחסו, הבעיה היא שיש ששה עשר תקנים וארבעה בוחנים בכל מחוז.

<קריאה: בוחנים למבחן בעל פה?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: של שמע.

קסניה סבטלובה: האם קיים כרגע?

קסניה סבטלובה: האם קיים הנושא בכלל, האם במדינת ישראל קיים כרגע?

אברהם נגוסה: כרגע לפי מה ששואלים אותי ונשמע אותם - - -

קסניה סבטלובה: האם באופן כללי קיימת האפשרות להיבחן בעל פה?

אברהם נגוסה: בהחלט.

קסניה סבטלובה: אני פשוט לא מודעת לזה, אני שואלת כדי לדעת, אז למה לא לאשר?

אברהם נגוסה: דוד יאסו, האגף במשרד הקליטה.

<דוד יאסו: בוקר טוב, קודם כל אני מברך על המפגש הזה ואתן קצת תמונת מצב כפי שאתה היושב ראש, התייחסת.

<דוד יאסו: למעלה מחמש עשרה שנה אחרונות, שנקלטו נהגי אוטובוס במדינת ישראל, זה התחיל בחברת "דן", תשעים אחוז עברו דרך המוקד, ממוקדי הקליטה שנמצאים במדינת ישראל, שהקמנו אותם בשיתוף ואז, המבחנים ברובם, ברובם, נעשו בתוך המוקד.

<דוד יאסו: הכינו אותם, זה היה במשרד התחבורה באשדוד, שהוא לקח עוד כמה, גם נהגי משאיות מעל 15 טון או עד 15 טון והם ראו בעצמם אנשים שאלה לא ידעו לקרוא ולכתוב בעברית, אז עשו להם את המבחן הזה בעל פה.

<דוד יאסו: מזה השנתיים האחרונות יש זעקה בשטח, במוקדים, שהם אומרים: יש הרבה אנשים שהם רוצים להוציא את הרישיון, אפילו לא לאוטובוסים אלא רישיון ב', לפרייבט הרגיל, אבל לא יכולים לעשות את זה בכתב, כי משרד התחבורה שינה את החלטתו.

<דוד יאסו: אני חושב שמבחינת הדבר הזה יהיה מאד נכון להמשיך לעשות את זה כי זה גם מביא את הפרנסה.

<דוד יאסו: הדבר השני, אתמול בדיוק ישבתי ליד אחת שעשתה את המבחן באמהרית.

<דוד יאסו: יושב הראש יתקן אותי אבל באחת השאלות – וזו אחת שלמדה והיא יודעת מה זה לקרוא אמהרית או לכתוב, בשאלה כתוב: מגיעים לגשר, זה גשר צר, צריכים לעבור, איך את עוברת ואז א, ב, ג, ד.

<דוד יאסו: בא' כתוב "גפה גפה", "גפה גפה" באמהרית, היא לא הבינה מה זה "גפה גפה" וזו אחת שיכולה ללמד אותי מה זה אמהרית.

<דוד יאסו: "גפה גפה", אנחנו קוראים את זה בשפת העם, כשהולכים לחמורים אז אחד דוחף את השני ואומר לו: תזוז טיפה, תזוז טיפה, זה נקרא "גפה, גפה" אבל בשפה אין דבר כזה והיא אומרת: אני גדלתי ואני לא מבינה מה זו המילה הזאת.

<דוד יאסו: תבינו, כפי שאמרת, היושב ראש, אני רק מחזק, שבתרגום, מי שתירגם את זה צריך להבין שיש את השפה של אדיס ויש את השפה של הכפר אז לכן, אני חושב, הדבר הזה שזה יהיה בכתב הוא לא כל כך יצליח לטעמי, לפי מה שאני רואה.

<דוד יאסו: אני כן חושב שאפשר לעשות את זה בעל פה עם הדמיה או עם משהו שייראה, כמו שחבר הכנסת יונה אמר, והמילולי חייב להיות, הגיע הזמן, זה אחד הדברים שאומרים שבכל משרדי הממשלה יהיו דוברי שפה בכל תחום ותחום.

<דוד יאסו: אם במשרד הקליטה יש את האנשים אז במשרד התחבורה צריכים להיות, שאנשים יבואו וינגישו, ינגישו להם את זה, זו קליטת עלייה, אי אפשר לקלוט עלייה, שניה - - -

<קריאה: חיפשנו את ה"גפה גפה", אין "גפה גפה", הנה השאלה, הנה השאלה.

<דוד יאסו: רגע, רגע, שניה, אני עשיתי את המבחן שלי בשנת 88'.

<דוד יאסו: תבין על מה אני מדבר.

<קריאה: הנה השאלה, לא כתוב "גפה גפה".

<דוד יאסו: בתשובה, בתשובה תסתכל, זה מה שהיא אמרה.

<דוד יאסו: בתשובה, אולי "גבה, גבה", אני מצטט מה שהיא אמרה.

<דוד יאסו: ישבנו אתכם בדיוק לפני שנה אני מאמין, מה שונה?

<קריאה: פה אני לא רואה.

<קריאה: איפה ה"גפה גפה"?

<דוד יאסו: חבר'ה, אני לא עשיתי את המבחן הזה, אני מצטט אותה, לכן אני אמרתי, "גפה גפה" זה משהו אחר אז אני חוזר ואומר, הנושא של עברית הוא מאד מאד חשוב אבל צריכים להיות שם דוברי שפה.

<דוד יאסו: זה הכי קל, בואו נתחיל מזה, אי אפשר לקלוט עלייה ללא השפה שלה, לא קיים, ואם אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שכן אני חושב שאפשר לקדם את הדבר הזה.

אברהם נגוסה: יש לנו שני אנשים ממשרד התחבורה, אנחנו נשמע את מר אהרון אהרון, מנהל אגף א' ומנהל פרוייקט התיאוריה ואת מר חנן אהרון, סגן מנהל אגף רישוי.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע משני האנשים האלה, בציפייה לקבל תוצאות ופתרון לבעיות שציינו עד כה.

אברהם נגוסה: תודה, אז מי מתחיל?

<חנן אהרון: למרות שהוא יותר גדול ובכיר אני אתחיל.

אברהם נגוסה: מה שמך בבקשה?

<חנן אהרון: חנן אהרון.

<חנן אהרון: קודם כל אני שמח, באמת אני אומר, שבשנת 2016, אני כבר עשרים ושבע שנים עובד במשרד ואהרון ארבעים וחמש שנים, שאנחנו עדיין דנים בתרגומים של שפות, זה אומר שאנחנו עדיין בקליטת עלייה, העולים מגיעים, אנחנו נשמח שיבואו עוד, לחזק את המדינה שלנו זה חשוב, ואנחנו ניתן להם את האפשרויות לעשות את זה.

<חנן אהרון: לגבי הנושא של התיאוריה בכתב, כשהיה בכתב לפני שהוצאנו את זה למיחשוב, אז כל פעם היינו צריכים להתאים את המבחנים לפי העלייה.

<חנן אהרון: למה אני מתכוון, היתה עלייה מארגנטינה, דרום אמריקה, בסוף שנות השבעים, היינו צריכים לתרגם, היתה עלייה מצרפת, עלייה גדולה מצרפת היינו צריכים לתרגם לצרפתית ואנחנו צריכים להתאים את עצמנו בהתאם לביקוש, נקרא לזה כך.

<חנן אהרון: העניין של אמהרית – נדרשנו גם לעניין הזה.

<חנן אהרון: כמובן גם לרוסית שעשינו את זה מזמן, כמו באמהרית ובכל השפות, כדי להנגיש את התיאוריה ולאפשר לכל תלמיד, לכל נבחן, להוציא רישיון בשפתו, ככל האפשר שיהיה קל לו יותר.

<חנן אהרון: אהרון יסביר, כמובן, הוא מנהל הפרוייקט הזה והוא עשה פה עבודה מעולה ומצויינת, לא פשוטה, זה לא היה פשוט, תרגמנו את התיאוריה לשבע שפות.

<חנן אהרון: ברגע שהתיאוריה הפכה להיות ממוחשבת הוצאנו את זה לזכיינים חיצוניים במיקור חוץ, לשם התלמידים מגיעים.

<חנן אהרון: האפשרות לעשות את זה בצורה ממוחשבת היא הרבה יותר נכונה והרבה יותר טובה וכתבנו כ- 1,800 שאלות חדשות.

<חנן אהרון: לא מה שהיו.

<חנן אהרון: מה שהיה פעם, היינו עושים מבחנים בנייר, טופס עם 'שבלונות' והיינו בודקים אותו, היום הכל ממוחשב.

יוסי יונה: רק הערה, לגבי, - - - האם יש גם אמהרית וטיגרית או שזה רק אמהרית?

<חנן אהרון: רק אמהרית.

יוסי יונה: רק אמהרית?

<חנן אהרון: נכון.

יוסי יונה: ואלה שלא - - -

<חנן אהרון: אותו הדבר.

<מולוגטה מהרי: זה לא מונגש.

יוסי יונה: אז אלה שדוברים טיגרית אין להם.

<אהרון אהרון: הם 10% בערך.

<מולוגטה מהרי: אבל 10% בלי רישיונות נהיגה.

<דוד יאסו: קודם כל, אני דובר גם טיגרית וגם אמהרית אבל זה לא עוזר.

<קריאה: שיהיה באמהרית, אתה יודע מה, שלא יהיה בטיגרית, שיהיה באמהרית אבל שהאמהרית תהיה נכונה.

קסניה סבטלובה: האם בגרוזינית יש?

<קריאה: לא.

<קריאה: רוסית כן.

<קריאה: לא כולם דוברי רוסית.

אברהם נגוסה: יכול להיות, אני לא יודע את הסיבות אבל - - -

יוסי יונה: האם אין תרגום לדוברי טיגרית כדי ללמוד לרשיונות נהיגה?

<חנן אהרון: חכו, אני אסביר.

<חנן אהרון: תשמעו.

<חנן אהרון: לגבי - - -

<קריאה: אולי הם יסתדרו - - -

אברהם נגוסה: אני רק אומר, אני אגיד לך, גם דוברי טיגרית מדברים אמהרית.

אברהם נגוסה: זה יכול להיות פתרון וזו סיבה אחת.

אברהם נגוסה: הסיבה השניה, - - -

<דוד יאסו: הלמידה היא באמהרית.

<דוד יאסו: הלמידה בבית הספר באתיופיה הוא באמהרית.

אברהם נגוסה: השפה הלאומית היא אמהרית.

אברהם נגוסה: הטיגרית היא שפה מקורית, דיאלקט.

<חנן אהרון: אין סוף לעניין הזה.

<חנן אהרון: לא רק באמהרית, גם בעברית, אני אומר לכם שאנחנו בוחנים את התלמידים ואני מדבר על תלמידים ישראלים, שנולדו בישראל צברים, עושים מבחן בעברית פשוטה, נגיד, רכס, שואל שאלה, כולם מרימים ידיים "מה זה רכס?", שואלים את הבוחן מה זה רכס, לא מכירים את המילה רכס.

<חנן אהרון: אני אתן דוגמאות של עשרות כאלה, זאת אומרת שגם ישראלי שיושב הוא לא מכיר את המלים האלה ועכשיו אני צריך לשבת ולכתוב את התיאוריה, להתחיל לעבור ולכתוב את התיאוריה לפי הסלנג של הישראלים, צריך להיות גמיש בתרגום של 1,800 שאלות שהוא תרגום רשמי, ואנחנו צריכים להנגיש אותו לכולם אז לא יהיה סוף.

אברהם נגוסה: אתה יודע מה, יש פתרון.

אברהם נגוסה: אני הוצאתי את רישיון הנהיגה באתיופיה.

אברהם נגוסה: יש תיאוריה באמהרית באתיופיה.

אברהם נגוסה: הסימנים - - -

<קריאה: בוא נביא אותה משם.

אברהם נגוסה: הם אותו הדבר, למה לא מביאים את התיאוריה לפה ואז - - -

יוסי יונה: פתרת את הבעיה.

אברהם נגוסה: זה פשוט מאוד.

<חנן אהרון: יכול להיות, אתה רוצה לנסוע?

<חנן אהרון: יש לך זמן לנסוע לאתיופיה?

אברהם נגוסה: יש ספר.

<קריאה: למה להמציא את הגלגל?

<חנן אהרון: נשלח את אהרון להביא את זה משם.

יוסי יונה: אני מוכן להביא להם.

<חנן אהרון: השאלה היא האם באתיופיה - - -

אברהם נגוסה: כדאי לבדוק את זה.

<חנן אהרון: חברת הכנסת הנכבדה אמרה לי לפני כן, רגע, היא ציינה לפני כן, למשל, בגרוזיה, הייתה עלייה גדולה בשנות השבעים, יש לנו משפחה גדולה משם - - -

קסניה סבטלובה: אתה יודע, שלא כולם שולטים ברוסית.

<חנן אהרון: שהם לא דוברי רוסית אלא דוברי גרוזינית, למשל, ואני זוכר שבאותה תקופה עשו להם, זה היה באותה תקופה באשקלון, באשדוד, בריכוזים הגדולים, גם בחיפה, בטירת הכרמל, עשו להם מבחנים ברוסית אבל הם לא יודעים רוסית, אז עשו להם מבחנים בעל פה בשפה הגרוזינית זאת אומרת שזה, אני מנסה לומר שגם שם, לא מספיקה שפה אחת.

<חנן אהרון: יש במקומות שונים, ממחוזות שונים, גם באתיופיה, השאלה אם המבחן באתיופיה שדיברת עליו, הוא מבחן אחד ויחיד לכל מדינת אתיופיה באותה שפה.

<קריאה: כן.

<קריאה: כן.

<דוד יאסו: הייתי שם עד לפני - - -

<חנן אהרון: האם כולם יודעים לקרוא אותו?

<דוד יאסו: עד לפני חצי שנה - - -

אברהם נגוסה: אני מדבר על מי שקורא וכותב.

<חנן אהרון: עם השנים, אנחנו, במשרד התחבורה עושים התאמות, עושים התאמות, יש בזה הרבה עבודה, הדברים לא פשוטים אבל אנחנו עושים אותם, כי צריך, לא עושים טובה לאף אחד, צריך להנגיש, כל אחד שצריך להוציא רישיון ויכול להוציא רישיון, צריך לתת לו את האפשרות.

<חנן אהרון: יש, אני אומר לכם, גם בתרגומים לפעמים, ויש לנו מתרגם אבל החידוש הגדול – ואהרון תיכף יעמוד בדבריו על זה, החידוש הגדול הוא באמת שהפכנו את זה להיות ממוחשב.

<חנן אהרון: כשזה היה בכתב, אם הייתה טעות אז היה צריך לעשות מחדש הדפסה של מאות אלפי עותקים ולהתחיל לשנות איזו שאלה, ועד שמישהו בא ואמר לך לא ידעת.

<חנן אהרון: היום, התרגום שנעשה הוא תרגום מקצועי, כפול, זאת אומרת, כמו שהסברנו קודם, ושאלת שאלה יפה בעניין שאלות כאלה שהן נוגעות לתחבורה, זאת אומרת, זה לא רק שפה שצריך להבין כי התרגום הוא לא רק סימולטני 'מילה במילה', אלא צריך לעשות אותו כדי שתהיה הבנה אז הבדיקה שנעשתה היא גם עם כאלה שמתרגמים לשפה באופן רשמי וגם לקחנו את זה לאנשי מקצוע, לאנשים מקצועיים בנהיגה, מורים לנהיגה מקרב העדה האתיופית, שיודעים לתרגם את זה לשפה הזאת, להנגיש את זה יותר טוב ונעשתה פה עבודה, עם כפל אבטחה, כדי שזה יצא טוב.

<חנן אהרון: אהרון יתייחס לעניין של הניבים השונים.

<חנן אהרון: אני אומר שבענין ה"בעל פה" אני הולך עם - - -.

<חנן אהרון: המבחנים בעל פה וקודם כל אני חייב לומר שגם מקרב בני העדה, צריך לומר את זה, הרי הרוב המוחלט שמוציא רישיון, גם מקרב העלייה הרוסית, כולם הרי, בסופו של דבר, אנחנו כבר, נגיד, עשר שנים או שמונה עשרה שנים אחרי העלייה, אז הם כבר מגיעים כמו כל הישראלים האחרים ומוציאים רישיון בכתב בעברית, כי הם כבר גדלו במוסדות החינוך שלנו.

<חנן אהרון: על אותו עקרון העלייה הזאת שמגיעה ובמיוחד אנשים נגיד מבוגרים, זאת אומרת, הפתרון לאוכלוסיות האלו הוא יהיה פתרון, כי אמנם נשארה אוכלוסייה שצריך לתת לה מענה אבל, בסך הכול, היום אפשר בכתב כי הם גדלים יחד עם כולם והם עושים בעברית וזה בסדר.

<חנן אהרון: אני מדבר על ה"בעל פה".

<חנן אהרון: בעל פה יש זה כללים ברורים שמי שלא יודע קרוא וכתוב או מי שיש לו אבחון דיסלקטי או בעיות כאלו ואחרות, אז אנחנו מאשרים לו מבחן בעל פה.

<חנן אהרון: והמבחן בעל פה יש לו בעיה מסוימת, אני בעצמי – ואהרון גם יאמר לך שהיינו בוחנים בעל פה הרבה שנים, אתה צריך להנגיש כל השפות.

<חנן אהרון: מי שהגיע ואין משהו כתוב בשפתו אז היינו צריכים להתאים לו בעל פה.

<חנן אהרון: יש היום דוגמה שאני אתן לכם, מתאילנד, באים עובדים זרים מתאילנד, שרוצים להוציא רישיון פה על פרייבט, אתה צריך גם להתאים את עצמך, נגיד, לשפה התאית שלא היה לנו צורך בכך, ואין לי בוחן עובד זר מתאילנד, שאני יכול לשים אותו שיבחן בתאילנדית וצריך למצוא לזה פתרון, זו דוגמה, אז בחנו אותם בעל פה באיזושהי צורה.

<חנן אהרון: גם בשפה אמהרית, גם בשפה הרוסית, למשל, אם יש לנו בוחנים שיודעים לדבר בשפה הזאת, כמו בוחנים בערבית, כשאנחנו בחנו, נגיד בערבית אז היו לנו בוחנים שידעו ערבית.

<חנן אהרון: עכשיו, עם הזמן, אתה יודע, כשאני מגייס אותם אז אני לא מגייס אותם רק לפי השפה, יש לנו תנאי סף לבוחן, אם יש לו שפה נוספת אז זו עדיפות אבל לא תמיד יש לנו אותה.

<חנן אהרון: אין לנו גם בפיזור ארצי, זאת אומרת, אם יש לי בוחן אחד שדובר את השפה בירושלים או בתל אביב, יש לנו נגיד, בקרית שמונה או בבאר שבע אבל לא בכל המקומות אז לא נביא את האזרח משם אלינו כי צריך להתאים את זה וזה לא פשוט.

<חנן אהרון: המיחשוב של התיאוריה בעל פה היה חשוב, גם בגלל שהבוחנים לא ידעו את השפה לגמרי טוב וכשהם היו שואלים את התלמידים, את הנבחנים מתוך השאלון, היו מקריאים להם את השאלות, הם צריכים לשמוע מה התשובה, ככה זה עבד, מקריאים לו את השאלה מתוך השאלון, זה היה קשה מאוד - - לנו דוברי שפות.

<חנן אהרון: המיחשוב נותן לזה פתרון בגלל שיש גם איורים, היום בתוך השאלות יש גם איורים, את זה צריך להסביר, למשל, כפי כשאמרת, לא רק תמרורים, לגבי תמרורים זה נכון שיש שפה בינלאומית אבל כשאתה צריך להסביר לתלמיד שאתה מגיע לצומת ואין תמרורים אז למי יש זכות קדימה, או שהגעת למקום צר ובא רכב מפה, כל הדברים האלה שאני יכול לכתוב אותם בעברית אבל, כשאני שואל אותם, הרי גם השפה קשה לו והוא גם צריך לדמיין בראש, כשאני שואל אותו, איך זה נראה בשטח, הרכב בא מימין, משמאל – זה לא פשוט.

<קריאה: אבל גם היום יש איורים, לא?

<חנן אהרון: היום, עכשיו יש איורים אז זה מה שלא היה.

<מולוגטה מהרי: החבר'ה טוענים שדווקא זה קשה.

<מולוגטה מהרי: השיטה הישנה יותר טובה, אגב.

<מולוגטה מהרי: זה מה שהולך בשטח.

<קריאה: רגע, תנו לו לסיים.

<חנן אהרון: אם יש את האיורים האלה, זאת אומרת, זה יותר - - -

אברהם נגוסה: תרשום את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: כשתהיה לך זכות דיבור אז תדבר.

<חנן אהרון: אז זה יותר קל, כי מה שאנחנו צריכים לעשות בסופו של דבר, פה, המבחן בתיאוריה למה הוא?

<חנן אהרון: לא באים לסמן איקס ולהגיד: הנה, התלמיד כאן ולהוציא אותו לדרך, כי יש לזה חשיבות, גדול התלמוד שמביא לידי מעשה, שאם אדם לא יודע הוא לא עושה את הטעות בכוונה.

יוסי יונה: פעם זה לא היה ככה, חנן, פעם היו שואלים אותי מי המציא את מנוע הבעירה, מה אכפת מי המציא את מנוע הבעירה?

<חנן אהרון: אבל איך אתה צודק, איך אתה צודק, כי היום כבר ירדנו מכול זה.

<קריאה: קח את האוטו למוסך וגמרנו.

<חנן אהרון: על כל השאלות הטכניות אהרון יסביר.

<חנן אהרון: עכשיו תראו, אני רק רוצה לסיים כי אהרון יאמר את דברו וייפרט גם כן, אני אומר, במבחן, הנהג צריך לדעת.

<חנן אהרון: אם אני סתם שואל אותו שאלות של שינון, שהוא ילמד בבית, יעשה שינון ויבוא יזרוק לי את זה כמו תוכי בעל פה והוא לא מבין כלום, אז זה לא שווה כלום.

<חנן אהרון: לכן את השאלות החדשות בנינו בצורה שהיא לא מה המנוע וכמה בוכנות ומה הפעולות של המצבר - - -

<קריאה: זה לא מעניין אף אחד.

<קריאה: שילכו למוסך.

קסניה סבטלובה: עד עכשיו אני לא יודעת מה זה.

<חנן אהרון: כן אבל היום, אין.

<חנן אהרון: הורדנו את זה ואנחנו רוצים שהתלמידים, אני רוצה שתלמיד שנמצא בכביש, יבין גם בצורה העיונית איך להתנהג בכביש.

<חנן אהרון: ראינו את התאונות לאחרונה, אתה רואה מה שקורה, השינון לא יעזור כלום, צריך הבנה.

<חנן אהרון: השאלות האלה מבוססות על הבנה וזה חשוב לנו.

<חנן אהרון: לבסוף אני יכול לומר תראו, בעל פה, השיטה הישנה שאתם אומרים, השיטה הישנה, בסדר, היתה שיטה ישנה עם הטפסים ואני אומר לכם שהיא לא עבדה טוב כי לא היו לנו בוחנים בשפה הזאת כדי שיוכלו לשאול את השאלות האלה ולעשות את המבחן הזה.

<חנן אהרון: לכן אמרנו: נמחשב את זה.

<חנן אהרון: נתרגם את השאלון.

<חנן אהרון: אהרון יסביר גם את העניין של תרגום, גם בשמע, לשפה האמהרית ואז זה יהיה נגיש לכולם.

<חנן אהרון: מבחן בעל פה ניתן לעשות אותו.

<חנן אהרון: בשמע זה יקח זמן, אנשים גם ילמדו, יעשו להם הכנה, הם יראו לאט לאט.

<חנן אהרון: השאלות גם נגישות, הן יהיו נגישות, בקרוב, יגיד אהרון מתי, באתר האינטרנט.

<חנן אהרון: זאת אומרת שכל נבחן, לפני שהוא בא אלינו, הוא יוכל ללמוד את כל השאלות מתוך האתר ולבוא מוכן יותר, מה שהיום אין.

<חנן אהרון: זו כל הפעילות שאנחנו עושים, אנחנו מנסים למצוא פתרונות ואנחנו גם קשובים.

<חנן אהרון: אני אומר לכם, הכול בהתאם, דוד עושה עבודה באמת יפה של הרבה שנים, הוא גם מתקצב את זה והוא גם עם הרבה שנים של עבודה משותפת אתנו.

<חנן אהרון: למשל, דיברתם על נהגי אוטובוס, אז התקנה מדברת על כך שנהג אוטובוס או מונית – רכב ציבורי, חייב לדעת קרוא וכתוב, בעברית.

<חנן אהרון: זאת אומרת, זה תנאי סף, זו תקנה, שבלי זה הוא לא יכול להיות נהג.

<חנן אהרון: אם אתה מסיע נוסעים אז אתה צריך לדבר את שפתם.

<חנן אהרון: וגם פה היתה קצת בעיה כי - - -

יוסי יונה: שיידע להביא אותו לרכס.

<דוד יאסו: זה כבר כמו עבודה - - -

<חנן אהרון: גם שם הלכנו לקראת, באשדוד עשינו, הלכנו לקראת.

<דוד יאסו: באשדוד, אשקלון - - -

<חנן אהרון: הלכנו לקראת, אז אני מציע שניתן גם למנהל הפרוייקט, אני אומר לכם, הוא עשה - - - כי זה חשוב, לו היה חשוב, לתרגם 1,800 שאלות, ויש פה גם אפשרות – ובזה אני מסיים וזה גם מה שהתכוונתם לעניין הטעויות או שאלות כאלו, וזה קורה גם בעברית, בתרגום לפעמים יש טעויות, גם באנגלית, מי שתירגם, אם אנחנו לא יודעים לקרוא את השפה - - -

יוסי יונה: רגע ,סליחה, חנן, למה לא להביא את מה שיש באמהרית מאתיופיה?

<חנן אהרון: שמענו את ההצעה, אנחנו נשמח לתרגם.

<קריאה: לא לתרגם, להביא זה הרבה יותר קל.

<חנן אהרון: אני אומר, נשמח לקבל את זה.

<חנן אהרון: אנחנו נעשה התאמות.

אברהם נגוסה: כלומר, בשמע, מה שבתוך המחשב, הוא שומע, זה קורא עבורו - - -

<חנן אהרון: בשמע יש לו - - -

אברהם נגוסה: את השאלות ואז הוא צריך לבחור.

<חנן אהרון: אדם מקריא, במקום שהבוחן יקריא את השאלות, הרי איך זה עבד עד עכשיו, אתם רוצים את השיטה הישנה אז לכן אני רוצה להסביר, רגע, השיטה הישנה, רבותי, בואו לא נחזור אחורה - - -

יוסי יונה: השטח צועק את זה, הם רוצים.

<חנן אהרון: אז בואו רגע, הם צריכים להתרגל.

<חנן אהרון: בשיטה הישנה הייתי צריך להקריא לו.

<חנן אהרון: הייתי מקריא לו, נגיד, בערבית.

<חנן אהרון: אני מקריא לו, הוא יושב מולי ואני מקריא לו את השאלה.

<חנן אהרון: "בהגיעך לתמרור 104 כיצד עליך לנהוג?

<חנן אהרון: " בערבית.

<חנן אהרון: ואז אני מקריא לו תשובה אחת – זה מבחן אמריקאי, תשובה שניה, תשובה שלישית והלאה.

<חנן אהרון: כשהגעתי לתשובה השלישית והרביעית הוא כבר שכח מה השאלה, זה לא פשוט.

<חנן אהרון: שניה, שניה, רגע, שניה.

<מולוגטה מהרי: הם מתמודדים עם שני דברים, האחד הוא השפה והשני, זה הטכנולוגיה שהם בכלל לא נגישים - - -

<קריאה: הם לא משתמשים בזה בבית.

<מולוגטה מהרי: הם צריכים להתמודד בו זמנית עם שני דברים מהותיים.

<קריאה: אתה פה מביא בן אדם שאין לו מחשב בבית.

<חנן אהרון: הדברים נכונים, הדברים נכונים, אנחנו צריכים למצוא להם פתרון.

<חנן אהרון: אני אומר לך, שאנחנו במשרד התחבורה באגף הרישוי נמצא פתרון גם לבעיות האלה, מה שנקרא, לטווח הקצר, פתרון ביניים, תמיד צריך פתרון, יש חריגים, תמיד יש חריגים, ודרך אגב, גם היום יש כאלה בוגרים שלא יודעים להתעסק עם המחשב, למרות שההפעלה היא לא הפעלה, סך הכול צריך עם העכבר לסמן את השאלה - - -

יוסי יונה: גם זה קשה להם.

<חנן אהרון: אז נמצא פתרון גם לזה, פתרון ביניים אבל זה הכיוון שאנחנו הולכים אליו.

<חנן אהרון: יש לו את האפשרות, רק שניה, אני אסביר את זה, יש לו את האפשרות לראות את השאלות ומקריאים לו את השאלות, הוא יכול לחזור כל פעם, הוא יכול לחזור כל פעם ולשמוע את השאלה מחדש.

<חנן אהרון: הוא לא הבין את השאלה, מקריאים לו ארבע תשובות והוא רוצה עוד פעם לשמוע את זה.

<חנן אהרון: זאת אומרת, זה אחרת לגמרי, אני אומר לכם, השיטה הישנה, אני אומר לכם, אני אין לי בעיה להמשיך עם השיטה הישנה, אני אומר לכם, זה לא היה טוב, נכשלו, לא עשו פה הנחות, לא ידעת את התשובה – נכשלת, אנחנו רוצים שהם יבינו ויעברו, ואני אומר לכם, היו המון, אחוז הכישלון היה גדול מהסיבות האלה שפשוט לא ידעו, הוא יושב מולך, הוא נותן לך תשובות והתשובה שלך זה מה שיש.

<חנן אהרון: אנחנו לא רוצים את זה.

<חנן אהרון: במחשב גם הארכנו את הזמן, הוא יכול לשבת שעה מול המחשב, שזה המון זמן, הוא יכול לחזור לשאלה שהוא לא הבין, בקיצור, אהרון יסביר.

<חנן אהרון: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לאהרון והוא יסביר, כמנהל הפרויקט, איך העסק הזה עובד.

אברהם נגוסה: לפני זה, חברת הכנסת קסניה סבטלובה

קסניה סבטלובה: כן, אני מבקשת את סליחת

קסניה סבטלובה: כם כי צריכה ללכת לוועדה אחרת שאני חברה בה, ועדת חוץ ובטחון.

קסניה סבטלובה: אני רוצה להגיד שבאמת אין צורך אפילו להדגיש את החשיבות של הענין הזה ואני שמחה מאוד על הקיום של ישיבת הועדה הזאת, שמוקדשת לענין הכל כך חשוב הזה, כי בלי הנגשה לשונית אדם שגם כך עובר טראומה מאוד קשה, של התנתקות מן הבית שלו, מן המולדת, עם הסתגלות לחיים חדשים, כשהוא צריך כל כך את הכלים האלה, כלים טכנולוגים פשוטים של נהיגה ברכב, אז ברור ואני מאוד שמחה שיש מודעות לכך במשרדי הממשלה הרלבנטיים, זה מאד משמח אותי כעולה –אמנם לא חדשה אבל בהחלט מישהי שעדין זוכרת מאד את קשיי הקליטה אז בהחלט, הפתרונות הטכנולוגיים שזמינים לנו היום ושלא היו זמנים עד יחסית לא מזמן, מאפשרים פה, אתם יודעים מה, עד אין סוף, אמרו פה טיגרית, להקים דברים כאלה ואחרים, גרוזינית, הכל אפשרי היום כי זה באמת מאד קל כשיש תוכנת מחשב ואפשר בעזרת העניין הזה ללכת ואפילו ללכת עוד צעד אחד קדימה כלפי העולים, שמגיעים עכשיו מכל כך הרבה ארצות ויש לנו עלייה הרי ניכרת במספרי העולים שמגיעים אלינו, אז באמת צריך לתת את הדעת לעניין הזה, ולשלב את היחס האישי שזה כמובן גם יותר זמן במבחנים, עם תוכנת מחשב שתהיה יחסית פשוטה להפעלה, אולי מישהו שיוכל במבחן לעזור ואם הוא לא מתמודד עם הטכנולוגיה אז כן, שיהיה מישהו שבקלות יוכל להסביר לו: אתה לוחץ פה ופה, יש שני כפתורים בסך הכול, קדימה ואחורה ואז אתה יכול לגשת לעניין הזה.

קסניה סבטלובה: זה מאפשר לנו עכשיו משהו שלא היה זמין לנו לפני כן, כי אני יודעת, ואני קיבלתי פנייה ללשכתי, על זה שאנשים לא יכולים לקבל את הרישיון לאוטובוס כי הם לא יכולים להיבחן בעברית, אז השאלה פה היא יותר עמוקה מזה ויותר נוגעת לוועדת אחרת שאנחנו השתתפנו בה, בעניין האולפנים.

קסניה סבטלובה: אם יש פה כשל כל כך ניכר בהכרת השפה העברית ואני לא מדברת על מישורים ורכסים אלא על דברים קצת יותר בסיסיים, אז אולי יש פה כשל רב מערכתי בכל העניין של הכרת השפה העברית, ואנחנו פה לא עוסקים בנושא הזה אבל אחד מתקשר לשני, כי כל זה הוא חוויה של עולים, כל עולה שמגיע לארץ והוא, אתם יודעים מה, אני לא סתם שאלתי לגבי העניין של היכרות עם השפה העברית כי אדם שהוא חי פה, הוא לא תייר שהגיע לפה וצריך להתמודד עם נהיגה במהלך יומיים, אלא שכל החיים שלו פה לפניו, אז באמת כדאי ורצוי שיהיו לו את הדברים הבסיסיים, שהוא ידע לשלוט ולפחות לקרוא "כאן פונים לאיילון וכאן פונים למכבים-רעות" למשל.

קסניה סבטלובה: כאן אני חושבת שבאמת צריך לתת את הדעת גם לעניין הזה, שאם יש קבוצה של עולים שזקוקים למשהו נוסף מבחינת השפה העברית, למרות שהם אולי כבר לא חצי שנה בארץ, אפילו אם הם חמש שנים בארץ, לחשוב על כיוון של דיון - - -

<חנן אהרון: אני רוצה לומר, בהמשך לדברים שאמרת, שהם דברים נכונים בעניין של רכב ציבורי שזו פרנסה, שאנשים יוכלו להיכנס לשוק העבודה, מה שלא היה פעם דרך אגב, בזכות הטכנולוגיה, תרגמנו את כל השאלות, גם לרכב ציבורי, רכב כבד, טרקטור, כל השאלות האלה, לנהגים מקצועיים, תירגמנו אותן לשבע שפות, זאת אומרת, היום, כל נהג מקצועי שרוצה, פעם היה רק בעברית, תירגמנו להם את התיאוריה לשבע שפות, הרבה יותר קל לו לעשות מבחן לרכב ציבורי מאשר פעם, כי פעם הוא לא יכול היה לעשות אם לא ידע קרוא וכתוב בעברית והיום, זה מתורגם לו ויותר קל להם להיכנס לשוק העבודה כנהגים מקצועיים.

קסניה סבטלובה: מצוין, תודה לכם.

יוסי יונה: אני רוצה להתחיל ברשות

יוסי יונה: כם באנקדוטה משעשעת מבחינתי.

יוסי יונה: פעם – זה מצולם אז אני מצטער על מה שקרה אבל עשיתי עבירת תנועה, לא ראיתי את התמרור ונכנסתי ב'אין כניסה'.

יוסי יונה: עצר אותי שוטר ואמרתי לו: השוטר, אני מצטער, אני גר בתל אביב ולא מכיר את באר שבע טוב, אז הוא הסתכל עלי, במבט כזה מוצדק והוא אומר לי: תשמע, אדוני, התמרור 'אין כניסה' הוא בינלאומי, בין אם אתה בקטמנדו, בין אם אתה בלונדון, אם אתה בפריז, זה 'אין כניסה'.

יוסי יונה: אין צידוק בזה שאתה לא מכיר את באר שבע.

יוסי יונה: אני חייב לומר שכשהוא אמר לי את זה אז אני צחקתי, ואמרתי לו: אדוני השוטר, לא יכולתי לחשוב על טיעון מטומטם יותר ממה שנתתי לך.

יוסי יונה: בגלל שהוא ראה שאני זורם אתו - - -

<קריאה: אבל הוא גם הטעה אותך.

יוסי יונה: בקלות, הא? והוא אמר לי: אתה יודע מה, אדוני, תיזהר ושלח אותי לדרכי.

יוסי יונה: היה שוטר נדיב וחביב.

יוסי יונה: אז זה גם מתקשר לעניין שלנו כי יש באמת את החלק הזה הגדול, של תמרורים שהם בינלאומיים ו'על פניו' לא צריכה להיות שום סיבה מדוע מישהו שמגיע מגונדר או מאדיס אבבה, ייכשל בהבנת הנקרא או הבנת הנראה, וזה באמת בהחלט משהו שהוא, אני יכול להגיד באופן עקרוני, זה כישלון שלנו ולא כישלון של הנכשל.

יוסי יונה: צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים עם זה.

יוסי יונה: עכשיו חנן, האם חנן שמך הפרטי ואתה, חנן הוא שמך המשפחתי?

<אהרון אהרון: אהרון.

<אהרון אהרון: אהרון אהרון וחנן אהרון.

<חנן אהרון: אה! אהרון וחנן.

<חנן אהרון: ההורים שלנו מעיראק.

יוסי יונה: אז אנו מאותה תפוצה, ואני מתאר לעצמי שבבגדד התמרורים הם אותו הדבר.

יוסי יונה: למרות ששם אנשים לא נותנים את דעתם לתמרורים ולא בגלל שלא יודעים לקרוא את התמרור אלא - - -

אברהם נגוסה: אני אגיד לך, הבסיס - - -

יוסי יונה: זו הבעיה הכי קטנה שלהם, לשמור על תמרורים.

אברהם נגוסה: התרגום הוא מקור הבעיה.

אברהם נגוסה: גם אם זה באמהרית, יש מונחים שונים.

אברהם נגוסה: באדיס אבבה מדוברת אמהרית אחרת, אותה אמהרית אבל יש דרך אמירה שונה.

אברהם נגוסה: רוב הקהילה עלו מגונדר.

אברהם נגוסה: האמירה בגונדר היא אחרת ולכן, מי שתרגם את המבחן, אולי הוא מגונדר אבל הוא הרבה זמן בארץ ולכן הוא כבר "התקלקל", או מישהו שבא מאדיס אבבה ואז הוא עשה את זה במונחים אחרים.

יוסי יונה: אני עברתי את מבחן התיאוריה שלי בארצות הברית.

יוסי יונה: זה היה משהו קליל ביותר, מול המחשב, תמונות, הכול איורים, תבחר אחת מן התשובות, סגרנו ענין.

יוסי יונה: אמרתי: מה, זהו?

יוסי יונה: אני עוד בא מהטראומות של הארץ, של המנועים, של הדברים, אתה צריך להיות עם b.a.

יוסי יונה: במכונאות כדי לעבור תיאוריה בארץ, אני לא צוחק, זה לחלוטין לא סביר, אז אתם אומרים שהתפטרנו מן החלק הזה אבל, מה שאני רוצה להגיד הוא משהו מאוד פשוט.

יוסי יונה: במקום להמציא את הגלגל, למה לכם ללכת להתעסק במיליון ואחד תרגומים, כי אם יש כבר ספר תיאוריה באדיס אבבה או במקום אחר, אז אנא בטובכם, לא נראה לי שאפילו צריך לארגן משלחת וללכת ולהביא את הדבר הזה, דואר ישראל עובד.

אברהם נגוסה: לכולם יש אימייל.

יוסי יונה: שלחו לנו בבקשה את הספרון הזה, את החלק הזה.

יוסי יונה: והערה כללית בהמשך לדברים שקסניה אומרת, אל"ף, אני רוצה להגיד, על הבסיס שאתה דיברת, אהרון, על הנכונות שלכם וזה ראוי לציון, שאתם באים לקראת, ברור שאתם משתדלים ועושים את עבודתכם נאמנה אבל ודאי שפה, גם בעניין של רב תרבותיות שבו אנחנו עסקינן, חייבים, חייבים, חייבים, לשלב עד כמה שניתן יוצאי אתיופיה במערך הזה.

יוסי יונה: זאת אומרת, אין, זה "א-ב", וזה לא משנה, זה לא "אם אתה רוצה רב תרבותיות אז זה לא אנחנו שמטפלים בהם", הגענו לזמן שהם יכולים להשתלב בתוך כל המערכים של המיגזר הציבורי.

<חנן אהרון: צריכים להיכנס בוחני נהיגה מקרב העדה.

יוסי יונה: בדיוק.

יוסי יונה: ולא רק זה, תראה, רגע, רגע, חנן, אני רוצה להגיד משהו פה בעניין הזה, תשמע, אתה, בעניין של רב-תרבותיות אתה לא אומר - - - פתוח אלא אנחנו רואים את זה במקום שצריך לעשות - - -

<מולוגטה מהרי: אפליה מתקנת.

יוסי יונה: כן, אבל פרואקטיבי.

<מולוגטה מהרי: העדפה מתקנת.

יוסי יונה: לעשות מהלכים שהם פרואקטיביים.

יוסי יונה: זאת אומרת, ללכת לחפש את האישה, את האדם המתאים, לא להשאיר את זה כי אתם יודעים, עוד פעם יש את ההבדלים של הבדלי התרבות, הנוהג הזה של או.

יוסי יונה: קיי.

יוסי יונה: , יצא מכרז, אנחנו יודעים מי יבוא, איך יבוא, אבל, האם יש לאנשים את ההון התרבותי כדי להתנהל אל מול הדברים הללו, לפעמים זה גם קושי לכן, ה reaching out הוא מאוד מאוד חשוב מבחינתכם, לעשות פעולה אקטיבית, לבוא ולחפש את האנשים שיכולים להשתלב בתוך המערך הזה, כן, כמו יוצאי אתיופיה, כדי לעשות את העבודה בתחומים הללו.

יוסי יונה: לכן, אני מפציר בכם, כי אני רואה את הרוח הטובה ששורה כאן, אין כאן פלגנות אלא יש רוח טובה מצדכם לכן, אני באמת מבקש מכם, לעשות את הצעד הפרואקטיבי ואני חושב שגם אדוני היושב ראש, בטח התכוונת לעשות זאת אז אני רק אומר את הדברים, שצריך לקיים איזושהי פגישה, שהיא פגישת מעקב נוספת עם איזשהם תאריכי יעד לגבי השאלות, כמה צריך לשלב, את מי צריך לשלב, איך, נניח שתוך חודש יש לנו את הספר שיגיע מאתיופיה, אז תוך שלושה ארבעה חודשים אנחנו עושים איזשהו מאמץ של שילוב יוצאי אתיופיה בתוך המערך הזה, שיהיו לנו איזשהם יעדים מדידים שנוכל לדעת שאכן עשינו משהו שהוא מוחשי.

יוסי יונה: ודבר אחרון, ונראה לי שזה אתגר מאד משמעותי כי הורדתם את החלק התיאורטי, להדגיש יותר ויותר את החלק הציורי, אמנם גם תמונות הן לא משהו אוניברסלי אבל הן עדיין יותר אוניברסאליות ואיך נערכים לנושא הזה, שנראה לי ששם זו תהיה הנקודה הכי מאתגרת ותובענית, לגבי האנשים שאין להם את המיומנות השפתית גם בשפת האם שלהם, מבחינת ליטראליות של קריאה וכתיבה, - - -

<דוד יאסו: משם יפול ויקום.

יוסי יונה: בדיוק, ששם אתם צריכים באמת, אני יודע שאתם באים עם רצון טוב לעשות את המאמץ הזה ושם בוודאי, שם בוודאי ובוודאי, כדי לעשות את המהלך הזה, כמו בנגישות שבעל פה, אין דרך אחרת אלא לשלב יוצאי אתיופיה בתוך המערך אז לתשומת לבכם.

יוסי יונה: תודה אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך חבר הכנסת פרופ' יוסי יונה.

אברהם נגוסה: שיתממש.

אברהם נגוסה: חשוב לך, אתה מקדיש ואתה מגיע לדיוני וועדות ואני מאוד מודה לך, תודה.

<מולוגטה מהרי: אני בקורס במסגרת לימודים אז אני חייב לזוז.

<מולוגטה מהרי: אני רוצה להגיד על האווירה, אני בא מהשטח, אני רוצה להגיד.

<מולוגטה מהרי: הלכתי לראות את התהליך שאהרון עושה, באמת זה מבורך, אבל עדיין זה אתגר בפני האנשים האלה, שבאו מהכפרים, הם צריכים להתמודד עם הבנת הנקרא ולא ביכולת של לראות ולהבין איור עם המשמעות שלו, וטכנולוגיה, שזה זר להם, עם כל הכבוד.

<מולוגטה מהרי: נכון, לי זה פשיטא, זה דבר מינימלי וטריוויאלי אבל להם זה משהו, אני רואה את זה, הם באים לקראת מבחן, הם צריכים להתמודד עם שני מכשולים עיקריים ואני מבקש, זה דור מסוים שצריך לעבור אותו, זה דור המדבר, שלא נלך עכשיו לשפר את העברית שלהם, לא יודע כמה נוכל לשפר להם, עם כל הכבוד שקיים מול הכפרים וכל הדברים האלה, זה לא ייתן את המענה.

<מולוגטה מהרי: אני אומר שצריך לחזור למה שהיה ולתת להם את ההזדמנות להוציא רישיון ולעבוד.

<מולוגטה מהרי: זאת אומרת, הוצאת הרישיון היא כדי לקחת מנהיגות על החיים שלהם, כמו שהם נוהגים, תנו להם הזדמנות לנהוג את החיים שלהם.

אברהם נגוסה: כלומר אתה אומר שיש בעיה כרגע עם ענין השפה והתרגום והדבר השני, השימוש בטכנולוגיה.

<מולוגטה מהרי: כן, זה הרעיון.

אברהם נגוסה: כשאתה אומר שצריך לחזור למה שהיה אז אתה מדבר על זה שיהיה מבחן בעל פה.

<מולוגטה מהרי: כן.

אברהם נגוסה: אני מבין שיש בעיה בעניין הזה, שאין בוחן בשפה אמהרית.

אברהם נגוסה: האם אתה חושב שהמבחן בעל פה בעברית יכול להיות פתרון?

<מולוגטה מהרי: כל עוד אין משהו אחר זה פתרון יחסית טוב ביחס למה שקיים כיום, שזה גם להתמודד מול טכנולוגיה וגם להתמודד מול השפה.

<חנן אהרון: כך עשינו כל השנים.

<חנן אהרון: אין בעיה, אם יש לנו חריגים שלא יודעים קרוא וכתוב וגם לא יודעים טכנולוגיה - - -

<מולוגטה מהרי: אנחנו דיברנו גם במשרד שלכם - - -

<חנן אהרון: אבל הוא לא קורא.

<חנן אהרון: אם הוא לא יודע טכנולוגית ויש לו את התנאים לבצע מבחן בעל פה, אז נעשה לו את זה בשפה העברית, בעל פה, בעברית.

<מולוגטה מהרי: תראה, יש לי כרגע קבוצה בקטמונים, חמישה עשר תושבים, שהם למדו את התיאוריה עם מורה של משרד הרישוי, זאת אומרת, הוא לימד אותם.

אברהם נגוסה: הם למדו את זה באמהרית או בעברית?

<מולוגטה מהרי: הבאתי להם את זה באמהרית.

<מולוגטה מהרי: להראות להם איך זה, מה יהיה להם יותר קל.

<מולוגטה מהרי: והם אינטליגנטים שיודעים לקרוא אמהרית כמו שצריך.

<מולוגטה מהרי: אומרים לי: לא, לא, לא, עזוב אותי, זה לא אמהרית בכלל מבחינתי.

<מולוגטה מהרי: לא רק זה, כי אמרתי להם: מה אתם מעדיפים?

<מולוגטה מהרי: והם אומרים: האידיאל?

<מולוגטה מהרי: שיעשו לנו מבחן בעל פה ואני מוכן להביא תושבים, שחיים בשטח, לוועדה הבאה, שיהיו מוכנים להציג את זה יותר טוב ממני - - -

אברהם נגוסה: הבנתי אבל אני רוצה להבין - - -

<מולוגטה מהרי: במקום לשמוע את זה בגוף שני או שלישי.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, האיש שבא ממשרד התחבורה, ממשרד הרישוי, שהוא לימד אותם, האם הוא לימד אותם באמהרית או בעברית?

<מולוגטה מהרי: בעברית הוא לימד אותם.

אברהם נגוסה: מצוין.

אברהם נגוסה: אם למדו בעברית אז הם יכולים לעבור את המבחן בעל פה בעברית.

<מולוגטה מהרי: אבל לא ממוחשב.

אברהם נגוסה: נשים מחשב - - -

<מולוגטה מהרי: מה שהם אומרים שזה בעל פה - - -

אברהם נגוסה: בואו נשמע את אהרון.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<מולוגטה מהרי: אדוני, תודה רבה.

אברהם נגוסה: אבל תשמע.

אברהם נגוסה: לשאלתך, איזו מסר תיקח להם?

אברהם נגוסה: אתה צריך לקחת להם מסר ברור.

אברהם נגוסה: אם הוא מסכים למה שאתה מציע - - -

<חנן אהרון: אבל יש לך 20% היעדרות - - -

אברהם נגוסה: אתה צריך לחזור ולהגיד להם: הנה, הוחלט.

יוסי יונה: הוא אומר שהוא יקרא את זה מן הפרוטוקולים.

<קריאה: בעוד חודש.

אברהם נגוסה: זה יהיה בעוד חודש אז עדיף לך לשמוע וללכת.

אברהם נגוסה: כן מר אהרון, בבקשה.

<אהרון אהרון: שלום.

<אהרון אהרון: ברשותך, אני רוצה קודם כל להסביר מהי התיאוריה.

<אהרון אהרון: התיאוריה לפי החוק מורכבת מארבעה נושאים.

<אהרון אהרון: זה החוק.

<אהרון אהרון: חוקים, תמרורים, בטיחות והכרת הרכב.

<אהרון אהרון: החוקים הם חוקים, תמרורים הם תמרורים, בטיחות היא איך לנסוע, כשאתה נוסע מנקודה א' לנקודה ב' אז אתה נוסע בשלום וחוזר בשלום, לא מסכן את עצמך, לא מסכן את האחרים.

<אהרון אהרון: הכרת הרכב – ופה אני עונה לפרופסור יונה, היה פעם מכונאות, מה תפקיד הפלאג, מהי הפעימה הראשונה, את כל זה חנן ואני ישבנו, ימים ולילות, הורדנו את כל השאלות במכונאות ויש רק הכרת הרכב.

<אהרון אהרון: למה חשוב שיהיה לחץ אויר בצמיגים - - -

<קריאה: לאנשים שעדיין חווים טראומות בעבר - - -

<אהרון אהרון: זה נגמר.

<אהרון אהרון: זה כבר נגמר.

<אהרון אהרון: אז חנן ואני ישבנו ואת כל זה זרקנו, את כל השאלות, הפעימות של המנוע – את זה זרקנו, פרופ' יונה, אין דבר כזה יותר.

<אהרון אהרון: יש דברים של בטיחות.

<אהרון אהרון: מה תפקיד חגורת הבטיחות.

<אהרון אהרון: את אלה, כלומר, הורדנו ועכשיו זה הֱקֵל בהרבה.

<אהרון אהרון: היום תראה את כל ספרי התיאוריה ואתה לא רואה שאלות על מכונאות רכב.

<אהרון אהרון: למה?

<אהרון אהרון: כי הם הולכים, רואים מה אנחנו עושים ולפי זה מוציאים את הספרים.

<אהרון אהרון: דבר שני, התיאוריה עצמה נוסחה בצורה פשוטה ועממית.

<אהרון אהרון: אני אתן דוגמה, במקום, כשהיה "למעט" אז בשאלות רשמנו "פרט", במקום "תלולה" – "חזקה" - - -

<קריאה: במקום "רכס" – "תלולית".

<אהרון אהרון: כן, כן, במקום "מה משמעות התמרור" – "מה פירוש התמרור".

<אהרון אהרון: באמת, הבאנו את העברית לשפה שכל אדם יוכל להבין אותה, לא רק ל'קסטה הגבוהה' אלא שכל אדם יוכל להבין אותה כלומר, העברית ידידותית.

<אהרון אהרון: עכשיו, התיאוריה עצמה, כל התיאוריה היא ידידותית ולא מתחכמת.

<אהרון אהרון: לא בא להתחכם עם התלמיד, בא לבדוק את הידע של התלמיד.

<אהרון אהרון: אתה יודע – בבקשה, לא יודע – שב תלמד, זה הכול.

<אהרון אהרון: כמו שאמר חנן, העיוני מביא לידי המעשה.

<אהרון אהרון: אם אתה לא יודע את הבסיס אז יהיה - - - כשאתה תעלה על הכביש.

<אהרון אהרון: התיאוריה באמהרית.

<אהרון אהרון: בוא נגיד איך עשינו.

<אהרון אהרון: כשבאנו חנן ואני – הוא ממעיט בעצמו, ישבנו ימים ולילות וחיברנו את השאלות, לקחנו את מאגר השאלות הזה ונתנו את זה לחברה שהחברה עצמה עובדת עם החשב הכללי, היא מתרגמת לגופי הביטחון והממשלה, כלומר, כולם מתרגמים אתה, זה לא שלקחו מישהו מהרחוב ואמרו: תתרגם את הדברים האלה.

<אהרון אהרון: לא הסתפקנו בזה וחיפשנו מנהלים מקצועיים של בית ספר לנהיגה או מורים לנהיגה שזוהי שפת האם שלהם.

<אהרון אהרון: חיפשנו בכל הארץ ומצאנו אחד בשם אהוד בנתניה, לקחתי את כל התרגום שתרגמה החברה הזאת, דרך אגב, פרופסור מבר אילן תירגם את זה והעברנו את זה לאהוד.

<אהרון אהרון: אהוד ראה, העיר הערות, החזרנו את זה חזרה, קיבלנו את זה חזרה.

<אהרון אהרון: לא הסתפקנו בכך, לא הסתפקנו, לא הסתפקנו כי ידענו שהשפה האמהרית, אני רואה את ה - - - כאן, אני לא יודע מה זה "גפה גפה", לא יודע שום דבר, תאמין לי, אות אחת אני לא יודע שם, יש אצלנו עובד, שזו שפת האם שלו - - -

<קריאה: אלי טקאלה.

<אהרון אהרון: ישבתי אתו על שאלה שאלה, ימים ולילות ישבנו עם משרד הרישוי, עד שלא נתן את ה"או.

<אהרון אהרון: קיי.

<אהרון אהרון: " השלישי לא יצאנו עם זה אל המחשב.

<אהרון אהרון: אחרי שאלי טקלה בא ואמר: אהרון, אלה שאלות, כך הוא אומר לי: אתה יודע מה, יש שאלות שכדאי להקפיא אותן, אמרתי: אין בעיה, בסדר גמור, אני מוכן ללכת לקראת התלמידים, הקפאנו את השאלות ואחרי שאלי טקאלה, שהוא כבר השלישי, השלישי, המשכנו, אז מי שאומר לך שהשפה האמהרית לא תורגמה נכון הוא לא צודק.

<אהרון אהרון: אני אומר עם קבלה, הוא מטעה אותך והוא גם לא צודק.

<אהרון אהרון: הנה, פרופסור, אני הולך עד הסוף בנושא הזה, פרופסור באוניברסיטה העברית, אהוד מנתניה ואצלנו עוד עובד מן המשרד שזו שפת אם שלו והוא אדם בעל כישורים, עברו על זה שלושה אנשים, שלושה אנשים מילה במילה והייתי יושב יום ולילה יחד אתו ורק אחרי כך, כשקיבלנו את ה"או.

<אהרון אהרון: קיי.

<אהרון אהרון: " הסופי הכנסנו את זה למחשב.

<אהרון אהרון: היה אצלי האדון הנכבד, מה השם, סליחה?

<אהרון אהרון: מר מולוגטה ישב אצלי והבטחתי לו שבעזרת השם, בחצי שנה הראשונה, זה יופיע גם באינטרנט.

<אהרון אהרון: יופיע גם באינטרנט.

<אהרון אהרון: שניה, שניה.

<מולוגטה מהרי: אני ואמיר ישבנו אצלך, - - -

<קריאה: תודה רבה לך.

<מולוגטה מהרי: אהרון, אני ואמיר ישבנו אצלך, - - -

<אהרון אהרון: לא, - - - הקודם כתב מכתב לכבוד חבר הכנסת ואמר לו, בשנת 2016, נכון?

<אהרון אהרון: בבקשה.

אברהם נגוסה: לא, השר.

אברהם נגוסה: השר.

<קריאה: השר חתום על המכתב.

<אהרון אהרון: מ-2016, נכון?

<קריאה: כן, כן.

<קריאה: אני אחראי.

<מולוגטה מהרי: אני לא אומר שאתה לא - - -

<אהרון אהרון: או.

<אהרון אהרון: קיי.

<אהרון אהרון: , בסדר גמור, בקיצור, אדוני, אני רוצה לומר לך משהו, שהתיאוריה באמהרית, העדה יכולה להתברך בה.

<אהרון אהרון: אני רוצה לומר יותר מזה.

<אהרון אהרון: באו מצה"ל אלי, באו, אמרו: שמע, יש תיאוריה באמהרית, תן לנו אותה.

<אהרון אהרון: בבקשה, אמרתי להם, נתתי להם את התיאוריה באמהרית ועכשיו, חיילי צה"ל נבחנים בשפה האמהרית ואני מקבל על זה רק דברים טובים, תשבחות מצה"ל עצמו.

<אהרון אהרון: זו אותה תיאוריה, סליחה, שניה, שניה, עזוב, זה לא ענין, שילכו ילמדו, האם אני אומר להם ללמוד?

<אהרון אהרון: אני אומר להם ללמוד?

<אהרון אהרון: על מה שיהיו חצי מורים לנהיגה בישראל ועד - - -

אברהם נגוסה: השאלה הזו שאני עכשיו עברתי עליה, השאלה על הגשר הצר, כשראיתי אותה בין השאלות אז באמהרית היא בסדר.

<אהרון אהרון: בבקשה, הנה.

אברהם נגוסה: אני לא קראתי - - -

<אהרון אהרון: אני לא יודע - - -

אברהם נגוסה: אין גפה גפה.

<קריאה: זו השאלה הזאת, הנה.

<מולוגטה מהרי: לא, אתם תיקנתם אותה.

<אהרון אהרון: לא, לא, לא, זה לא הוגן.

<אהרון אהרון: באמת לא הוגן.

<אהרון אהרון: זה לא הוגן.

אברהם נגוסה: מר אהרון, אני לא עברתי על הכול אבל, עכשיו, כשהוא הביא לי את השאלה - - -

<מולוגטה מהרי: כולל דיסקים.

אברהם נגוסה: אז תנו לי, אני אעבור.

<אהרון אהרון: זה חנן בבוקר אמר לי - - -

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

<אהרון אהרון: היום התיאוריה היא בשפה פשוטה, קלה, עברה שלושה שלבים.

<אהרון אהרון: בכל שפה אחרת, אם זה באנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, אנחנו עברנו רק את החברה ושמנו מנהל מקצועי שיבדוק אותם.

<אהרון אהרון: פה, לא הסתפקתי בזה אלא הבאתי גם את העובד שלנו שישב שאלה שאלה, שאלה שאלה, באמת, אחר כך כתבתי לו מכתב הערכה עם העתק למנכל, שהוא ישב בשעות שלו ועשה את העבודה הזאת.

<אהרון אהרון: מהי המסקנה?

<אהרון אהרון: בתיאוריה באמהרית אין לנו בעיה של תרגום.

<אהרון אהרון: אין לנו בעיה של תרגום.

<אהרון אהרון: בעזרת השם – הנה חנן פה, גם הוא נערך לנושא הזה, תוך חודשיים, שלושה זה יהיה גם באינטרנט, כולל הסברים וכל הדבר הזה.

<אהרון אהרון: בנושא של שמע, כמו שכתב כבוד השר, ב- 2016 יעלה לאוויר גם נושא השמע.

<אהרון אהרון: אני רוצה לומר משהו, השמע – איך עובד?

<אהרון אהרון: לקחנו את הקריין הכי טוב במדינת ישראל, בעברית, דן כנר, אתה יודע, אין אדם שלא מבין את העברית שלו, ועוד העברית פשוטה, והרבה שבאים, חבר'ה שלנו, עולי אתיופיה שבאים, אומרים: אני רוצה בעברית.

<אהרון אהרון: אני רוצה בעברית את השמע.

<אהרון אהרון: אנחנו נותנים להם.

<אהרון אהרון: יש הוראה שלי לתת ואני יכול להראות לך, אדוני, - - -

אברהם נגוסה: האם הם אומרים: במקום האמהרית - - -

<אהרון אהרון: כן, כן, כן, כן, רוצה עברית.

<אהרון אהרון: אני אראה לך.

אברהם נגוסה: בגלל שלא קוראים אמהרית?

<אהרון אהרון: אני לא יודע מי זה, הוא היה אצלי, אמר לי: אני נציג העדה - - -

אברהם נגוסה: אבל הוא שומע.

אברהם נגוסה: לא צריך לקרוא.

<קריאה: הוא שומע, הנה.

<דוד יאסו: צריך לדעת לקרוא כדי להצביע.

<חנן אהרון: אבל הוא מקריא לו את השאלות.

<אהרון אהרון: בא נציג העדה ואמר לי: אני נציג העדה.

<אהרון אהרון: כל פעם בא מישהו אחר, אני נותן לו גם את הדיסק וגם את החוברת.

<מולוגטה מהרי: תגיד, בבקשה, מי זה?

<אהרון אהרון: אני לא יודע מי זה.

אברהם נגוסה: זה סנדטו מחיפה.

אברהם נגוסה: מקרית ים.

<אהרון אהרון: במקרה צילמתי את זה.

אברהם נגוסה: הוא גם אמר לי.

<מולוגטה מהרי: הוא לא צריך לבוא אליך.

<קריאה: הייתי בנצרת והוא בא אליי - - -

<קריאה: הוא בא אלי והוא אמר לי: התרגום לא טוב.

<קריאה: הוא היה אצלי.

<אהרון אהרון: אז סליחה שאני אומר את זה, אם הוא יודע יותר טוב מפרופסור באוניברסיטה העברית, והוא יודע עוד יותר ממה שאהוד - - -

אברהם נגוסה: אני אומר לך, אחד האנשים שבאו וישבו אתי, הוא זה שאמר לי.

<אהרון אהרון: התרגום הוא נהדר.

<אהרון אהרון: אתה יודע מה, אדוני, כתוב "והגית בו יומם ולילה" להבדיל אלף הבדלות.

אברהם נגוסה: אני אקרא את זה.

אברהם נגוסה: הלאה.

אברהם נגוסה: שמואל סנדטו, מקרית ים.

<אהרון אהרון: אני רוצה לומר לך אדוני, כשהתחלנו את זה, אחרי שאני וחנן חיברנו את השאלון, התחלנו את זה ועד היום נעשו למעלה משני מיליון מבחנים, שני מיליון מבחני תיאוריה בנהיגה, ואחוז הערעורים המוצדקים באמת הוא אולי כמו מספר האצבעות שלי בידיים, לא יותר מזה.

<אהרון אהרון: למה?

<אהרון אהרון: כי ישבנו ועשינו את זה, כמו שאמרתי לך, לא בצורה מתוחכמת, אלא בצורה הוגנת, בצורה פשוטה והכל ואין לנו בעיות בנושא של התיאוריה.

<אהרון אהרון: ברוך השם, הלוואי שכל הפרויקטים במדינת ישראל יהיו כאלה פשוטים ובהירים כמו התיאוריה הזו כאן.

<אהרון אהרון: היא לא קשה, היא לא מתחכמת, היא באה לבדוק את הידע.

<אהרון אהרון: אתה יודע את התיאוריה – לך לטסט, אתה לא יודע תיאוריה – שב תלמד, זה כל העניין.

<אהרון אהרון: עכשיו, התיאוריה בשמע, התיאוריה בשמע נועדה רק לדרגות B שזה לפרייבט ולמשא קל.

<אהרון אהרון: ולמה?

<אהרון אהרון: כי לאוטובוס, למשא כבד ולטרקטור צריך לעשות קורס.

<אהרון אהרון: וכמו שאמר כאן חנן, בחוק כתוב שכדי להתיר רישיון נהיגה באוטובוס אתה צריך לדעת קרוא וכתוב בשפה העברית.

<אהרון אהרון: לכן, בקורסים שמתבצעים על ידי משרד הכלכלה, כל המבחנים בעברית.

<אהרון אהרון: הרי אם הוא עושה את המבחן בעברית, על ידיעת הארץ, חברה ועבודה, נגישות, כל הנושאים, פריקה וטעינה, הוא עושה את זה בעברית אז גם את התיאוריה הוא עושה בעברית, כי הוא עושה את הכול וכולל מבחן כניסה, שם שואלים אותו מי זה הרצל - - -

אברהם נגוסה: יותר קל לו אם למד את הקורס.

<אהרון אהרון: אבל כך זה בחוק, כמו שאמר חנן, זה בחוק אז לכן ה b.b.c.1 התיאוריה בשמע, באוזניות, שאמרתי לך שדן כנר מקריין את זה, היא לדרגות b ו-c יחד, פרטי ומשא קל, כי בשאר הדרגות צריך לעשות קורס ואילו פה לא צריך לעשות קורס.

<אהרון אהרון: כמו שאמרתי וכמו שאמר כאן חנן, השמע, במקום ארבעים דקות יש לו קרוב לשעה שהוא יכול לשבת שם ואני רוצה להגיד לך, מתוך מה שאנחנו עושים אני בא ורואה, אחרי 25, 30 דקות כבר יוצאים החוצה, אז אין בעיה של זמן, אין בעיה לכל מי שבא ואני אומר לך, דרך אגב, הייתה כאן עוזרת ממוצא אתיופי - - -

אברהם נגוסה: מיכאל איתן?

<אהרון אהרון: לא יודע, היתה אצלי, היא באה ואמרה לי: תודה רבה אלף פעם.

<אהרון אהרון: אני לא זוכר את השם שלה, באה אלי: תודה רבה, תודה רבה.

<אהרון אהרון: אמרתי לה: בבקשה גברתי, מכל הלב.

<אהרון אהרון: אין לנו שום בעיות בנושא הזה אבל הם לא שמים לב, כי החבר'ה הצעירים כבר לא רוצים את האמהרית ובצדק, הם כבר 'צברים', הם באים לעברית, הם רוצים את העברית, ולכן, מה שחנן אמר כאן, ולכן מה שחנן כאן אמר ובצדק, שאפשר לתת להם תיאוריה בעברית, בשמע, בשמע, אתה שומע את דן כנר אתה נהנה מכל מילה שלו, קריין בטלוויזיה מספר 1 במדינת ישראל, מקריין כל דבר, רגע, רגע, אני לא הפסקתי אותך, רגע, רגע, מה זה 'לא רוצים' - - -

<ליאור לווטה אבבה: לא מתאים להם.

<אהרון אהרון: שניה, סליחה - - -

אברהם נגוסה: שמע בעברית?

<אהרון אהרון: כן, אם הוא רוצה שמע בעברית קלה, ובעזרת השם כמו שהשר כתב לך - - -

אברהם נגוסה: אבל הבעיה שם היא שימוש בטכנולוגיה.

<אהרון אהרון: ב-2016 יהיה גם שמע.

אברהם נגוסה: הבעיה היא שימוש בטכנולוגיה.

<אהרון אהרון: מה הטכנולוגיה?

<אהרון אהרון: אדוני, אני מוכן שתבוא ותראה את זה, בסך הכול צריך לעשות קליק, ודרך אגב, מסביר לו, הבודק מסביר לו מה לעשות, הוא רק צריך ללחוץ, על 1, או 2, או 3, או 4, זה הכול, זה הכול, שום דבר, רק ללחוץ.

<ליאור לווטה אבבה: בבת ים מתלוננים שזה לא מתאים כי זה לא - - - אני אומר לך.

<אהרון אהרון: שילמדו.

<אהרון אהרון: סליחה, אז שילמדו, שילמדו.

<אהרון אהרון: כמה כפתורים, באמת, די.

<ליאור לווטה אבבה: הייתי אצלך, ראיתי את זה, זה באמת פשוט אבל יש אנשים שלא יודעים את זה.

אברהם נגוסה: ליאור, רק רגע, רגע, רגע, סיימת?

<אהרון אהרון: כן, בבקשה.

<חנן אהרון: אנחנו נבחן את המבחנים.

<חנן אהרון: נבדוק בין הנבחנים שיש להם קושי טכנולוגי, יש להם בעיה עם השפה, עם שתי השפות האלה, ייחשבו את זה אולי כחריג וננסה למצוא את הפתרון, ביחד עם אגף הרישוי, נחשוב על זה, איך אנחנו נותנים להם מבחנים, זה יכול להיות בשיטה של הקראה של השאלות כמו שאלות בכתב, אנחנו נבחן את זה.

<מולוגטה מהרי: לתרגם את אותו - - -

<חנן אהרון: אנחנו נבחן את זה יחד עם מנהל האגף החדש, נבחן את זה יחד אתו ונקבל החלטות.

<מולוגטה מהרי: מר חנן, מדובר על אוכלוסייה מסוימת, באמת, אני מעריך את כברת הדרך שעשיתם, שלא תבינו לא נכון, אני פשוט מנסה לייצג את השטח, את מה שבוער, ובאמת הייתי אצלו והוא קיבל אותי יפה ונתן לי את הדיסקים ואת החומר אבל, יש פה דור מסוים, אני לא מדבר על בני עשרים ואחת ומעלה, אני מדבר אתכם על אלה שמוגדרים דור המדבר, והם נופלים בין הכסאות כי הם לא יודעים עברית והם לא יודעים אמהרית, על הדור הזה אני מדבר - - -

<חנן אהרון: אנחנו נתייעץ עם מנהל האגף, ננסה למצוא להם פתרון.

<מולוגטה מהרי: אני מוכן להביא לכם קבוצה.

<מולוגטה מהרי: מה שכן, אני חושב שהיה צריך לעשות סימולציה עם קבוצת מיקוד מסוימת כדי לראות אם זה בכלל נותן מענה או לא.

<מולוגטה מהרי: אני לא הוא חושב שזה נעשה, אני לא יודע אם זה נעשה, חוץ מהאנשים שעברו את זה, אנשים אקדמאים שזה משהו טריוויאלי בשבילם, זה לא טריוויאלי לבן אדם מן הישוב, פה זה לא נעשה.

<חנן אהרון: אני גם מציע, בוא נהיה פרקטיים, אני מציע, אם יש לכם דברים ספציפיים להראות לנו או להביא לנו מהשטח כמו שאתה אומר, על הדברים האלה, תוכלו להיפגש עם אהרון אהרון, הוא זמין לכם, דברו אתו, תשבו אתו, כל מה שניתן לפתור, הוא מנהל הפרויקט, הוא עושה את זה כבר הרבה זמן בהצלחה, הוא יודע לפתור את הדברים ולמצוא להם פתרונות.

<חנן אהרון: אנחנו נשמח לקבל את ההערות שלכם אם ישנן מן השטח, כדי לנסות לתקן, אנחנו רוצים לתקן.

<אהרון אהרון: בהחלט נשמח להיפגש אתכם.

<אהרון אהרון: מה שלא פתיר נמצא לו פתרון.

<דוד יאסו: אדוני היושב ראש, שוב, מה לעשות, זה חלק מהתפקיד שלי, באותה מידה אני מבקש באמת, שהמשרד יקלוט יוצאי אתיופיה גם כי זו החלטת הממשלה, צריך להיות לכם דובר שפה.

<דוד יאסו: לפי הרשימה שראינו, של מבקר המדינה, אחד ממשרדי הממשלה שאין בו דובר שפה זה משרד התחבורה, אני באמת מציע שיקלטו, שוב, לא רק אלי טקאלה - - -

<אהרון אהרון: זה הוא, הוא האדון, הוא, כבוד היושב ראש.

<אהרון אהרון: הוא צריך.

<דוד יאסו: הוא צריך?

<דוד יאסו: אני לא יודע, אני אומר, אני מציע את זה, אני אומר.

אברהם נגוסה: עוד פעם, תציע.

<דוד יאסו: אני מבקש, גם לפי החלטת הממשלה, ועדת הכנסת, שחייב להיות בכל משרדי הממשלה דובר שפה, כי ככה קולטים עלייה.

<דוד יאסו: ייאמר לזכותכם, עשיתם מאמץ גדול אבל, תקלטו דוברי שפה לתפקידים בכירים גם אצלכם, זה יכול לעזור לכם המון.

<חנן אהרון: אנחנו כאנשי אגף - - -

<דוד יאסו: אגב, דוברי השפה האלה, לא באים רק לקהילה אלא לכל הצרכנים.

<אהרון אהרון: נכון.

<חנן אהרון: אנחנו, כאנשי אגף הרישוי, כפקידים מקצועיים, נשמח מאוד לקבל את בני העדה לתפקידים בכירים, לכל תפקיד אצלנו.

<חנן אהרון: כמובן שיש כנראה מדיניות מעלינו או נציבות או מי שמחליט על קבלת עובדים, אני מניח שכבוד היושב ראש יודע איך לבדוק את הדברים, אנחנו כפקידים מקצועיים, נשמח מאוד לקבל אתכם לשורותינו.

אברהם נגוסה: אני אעדכן אותך, הממשלה החליטה לפני שלושה שבועות, לשלב שמונים אקדמאיים יוצאי אתיופיה במשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: חמישים הם כבר מחזיקים בתואר ראשון או תואר שני, שלושים שלקראת התואר, שלומדים את התואר, שמעכשיו ישתלבו כדי ש - - -

<חנן אהרון: האם יקצו להם תקנים או מתקנים קיימים?

אברהם נגוסה: נציבות המדינה אחראית לשים אותם, לשלב אותם בכל משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: זו תכנית של נציבות המדינה, ולכן, כל משרד יהיה לו יתרון בעניין ואת התקציב הוא מקבל, יש תקציב מיוחד שהממשלה העמידה לשילוב הזה.

<חנן אהרון: אני שוב אומר, מן הניסיון שלנו וההיכרות שלנו עם בני העדה לאורך השנים, אני אומר לך פשוט, אני עוסק גם בנושא של נהיגה מונעת בכל הארץ, אנחנו באים למפגשים ונפגשים עם העדה, אני אומר לך שאנחנו נשמח מאוד לראות אותם בשירותנו, בשירות אגף הרישוי שאנחנו אחראים עליו, אבל יש מעלינו מדיניות או הוראות לקלוט אותם או איך עושים את זה מן הבחינה הזאת, אנחנו לא יכולים להשפיע אבל אנחנו עושים הרבה.

<דוד יאסו: במשרד הקליטה יש מעל עשרים ושבעה עובדים קבועים.

<דוד יאסו: חנן, במשרד העלייה והקליטה מעל עשרים ושבעה עולים, בכל מיני תפקידים.

<דוד יאסו: השר באמת נותן את ה"או.

<דוד יאסו: קיי.

<דוד יאסו: " למנכ"ל אבל מנהלי האגפים המקצועיים, אתם, ברגע שאתה אומר, חברים, אני צריך, הרי כך הם נקלטו במשרד הקליטה, בא מנהל המחוז ואמר: צריך לקלוט עובדים חדשים דוברי אמהרית, טיגרית, אין לי דובר שפה ואז השר והמנכ"ל נתנו את העניין הזה.

<דוד יאסו: אותו הדבר, אם אתה היום, באגף שבו אתם נמצאים, צריכים ואומרים למנכל ולשר: אנחנו צריכים דובר שפה אז יהיה לכם, האגפים המקצועיים הם אלה שצריכים להציף את זה למעלה, לשר ולמנכל.

<דוד יאסו: זה המשרד היחיד שיש לו - - - בתפקידים כאלה.

<חנן אהרון: אתה יודע, כמו שאמר כבוד היושב ראש, שבסופו של דבר, אם הנציבות מחליטה על כך וכך תקנים לטובת אוכלוסייה כזו או אחרת, כי יש העדפה מתקנת, אז ברגע שזה בא מכיוון הנציבות כהעדפה מתקנת, היא מחייבת את המשרדים אז אנחנו לא מתנגדים אלא ההיפך, אנחנו נשמח מאוד לקבל אותם כי הנציבות למשל, הנציבות במקרים מסוימים, סליחה אדוני היושב ראש, יש מצב שהם נותנים, כדי לעשות העדפה מתקנת, הם נותנים למשרדים תקן פלוס תקן, הכוונה לאחד פלוס אחד, זה אומר שאם אתה מקבל אחד - - -

אברהם נגוסה: יש חובה מ-2011 והיא גם מוגדרת בחוק, זה נקרא "חוק יצוג הולם 2011" אבל זה, כיוון שזה לא פעל, המשרדים האלה לא מיצו, לא יישמו את החוק אז אנחנו באנו בהחלטה אחרת שנקראת "התכנית הממשלתית לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה" והממשלה הקציבה תקציב נוסף.

<חנן אהרון: אנחנו נשמח לקלוט אותם, כבוד היושב ראש יודע איך לפנות לגורמים שמעלינו שעוסקים בזה, שיודעים להביא את האנשים ולהכניס אותם, אנחנו נשמח לקבל אותם, אלה שראויים ומתאימים, נשמח לקבל.

<דוד יאסו: זו תכנית העבודה שלכם, לקלוט, לשים מטרה שעד איקס זמן - - -

<חנן אהרון: אני לא יודע לתת את התשובה, אנחנו, באגף הרישוי לא עוסקים בקבלת כוח אדם למשרד התחבורה, צריך להפנות את זה לגורמים המתאימים.

אברהם נגוסה: בואו - - -

<דוד יאסו: תודה רבה.

אברהם נגוסה: רגע, אני מסכם ואני אגיד את ההחלטות.

אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון ואת ההחלטות של הועדה בנושא שדיברנו בו.

אברהם נגוסה: קודם כל הועדה מעריכה את מאמצי משרד התחבורה ובעיקר אגף הרישוי, לבוא לקראת העולים החדשים בתרגום התיאוריה לשפות שונות.

אברהם נגוסה: הועדה משבחת גם את משרד התחבורה על מאמציו להכין תיאוריה בשפה האמהרית.

אברהם נגוסה: אני מבקש שמשרד התחבורה ישיב לוועדה תוך שבועיים שהוא מסכים לפתרון שעלה בדיון פה, כדי לאפשר לעולים דוברי אמהרית שאינם יודעים קרוא וכתוב באמהרית, או מתקשים להשתמש בטכנולוגיה, להיבחן בעל פה בעברית.

<חנן אהרון: כבוד יושב הראש, אם אפשר לנסח את זה בצורה שלפיה אנחנו ניבחן את הסוגיה הזו ואנחנו נשיב כמובן באמצעות הדובר.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו מבקשים ואם אתה אמרת "נבחן" אז תבחנו ותגידו לנו תוך שבועיים את החלטתכם.

אברהם נגוסה: הועדה קוראת לגייס בוחנים דוברי אמהרית ולשלב אותם בתוך משרד התחבורה.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.