הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 68, 2016-03-28 12:00

יפעת שאשא ביטון: צהריים טובים.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני פותחת את דיון הוועדה בנושא: חוסר פיקוח על צהרונים – מחדל מתמשך.

יפעת שאשא ביטון: הצעה לסדר שהוגשה על ידי חברת קראין אלהרר אליה הצטרפו חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, חבר הכנסת איימן עודה וחברת הכנסת סופה לנדבר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נגענו בשבועות האחרונים בסוגיית המזון והפיקוח על ההזנה בצהרונים.

יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו ננסה להתמקד בהיבטים אחרים כדי שנוכל בעצם להרחיב את ההתייחסות לכל סוגית הפיקוח על צהרונים.

קארין אלהרר: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

קארין אלהרר: אני מודה לך על קיומו של הדיון בזמן קצר כל כך.

קארין אלהרר: גברתי, במדינת ישראל שוהים אלפי ילדים בצהרונים שפועלים בלי רישיון, בלי פיקוח.

קארין אלהרר: העדר הפיקוח מביא לכך שפעמים רבות הטיפול הוא לא מקצועי, הוא לא עומד בתנאים תברואתיים, לא בטיחותיים, לא חינוכיים ובטח לא במידה מספקת.

קארין אלהרר: ילדים, בדקתי, פחות או יותר הממוצע הוא כ-15 שעות שבועיות ונראה לי שזה מספיק שעות כדי לוודא שהתנאים שבהם הם שוהים הם תנאים ראויים ורציניים.

קארין אלהרר: הצהרון הוא בעצם מסגרת בלתי פורמלית כהמשך ליום הלימודים ולכן צריך איזה מינימום תנאי כשרות.

קארין אלהרר: הם מופעלים על ידי שלל ארגונים, עמותות, עיריות, מלכ"רים (מוסדות ללא רווח).

קארין אלהרר: מ-2007 מאפשר משרד הכלכלה לצהרונים שעומדים בסטנדרטים, בקריטריונים מסוימים, לקבל הכרה של האגף למעונות יום ומשפחתונים של המשרד.

קארין אלהרר: תראו, חשוב להבין.

קארין אלהרר: אם היום זוג הורים רוצה לעבוד, אני לא רואה בררה אלא אם כן האמצעים בכיסו, והוא זקוק להמון אמצעים כדי להחזיק מטפלות, אם הוא רוצה או לא רוצה הוא מחויב לשים את הילדים בצהרונים.

קארין אלהרר: כשאנחנו מדברים על מסגרות חינוכיות ועל רצף חינוכי שאמור להינתן ותנאים תברואתיים, דברים המינימליים גברתי ולא מעבר לזה, אנחנו מוצאים את עצמנו באיזה חור שחור.

קארין אלהרר: יש את המסגרת החינוכית ואחריה יש משהו, זה אפילו לא ברמה של בייביסיטר שאני יודעת לבוא ולהגיד איפה היא יושבת, מהם התנאים, איפה השירותים, איזה אוכל הוא מקבל – כי זה בבית.

קארין אלהרר: בייביסיטר ומטפלת זה בבית.

קארין אלהרר: הדבר הזה הוא באמת בלתי סביר, הוא לא מתקבל על הדעת ולא ברור לי איך עד היום אין פיקוח על הדבר הזה.

קארין אלהרר: אני אומרת 'הדבר הזה' כי זה מפעל עצום.

קארין אלהרר: ראינו כתבות בטלוויזיה על המזון שמחולק בצהרונים שהוא פחות מהראוי למאכל.

קארין אלהרר: ראינו שאין פיקוח על מחירים.

קארין אלהרר: אין פיקוח על מחירים, האחד לוקח ככה השני אחרת, אלא אם זה של משרד הכלכלה ואז יש איזו סטנדרטיזציה.

קארין אלהרר: ראינו שהרווחה לפעמים בתמונה ולפעמים לא.

קארין אלהרר: בקיצור מה שעולה, הפועל היוצא שמה שבטוח שיש בלגן, כל היתר אנחנו לא יודעים.

קארין אלהרר: אני הגשתי הצעת חוק בשיתוף עם המועצה לשלום הילד שבצעם מבקשת לעשות רגולציה לצהרונים.

קארין אלהרר: אם אנחנו כמדינה באים ואומרים שאנחנו רוצים לעודד תעסוקת של אזרחים ואזרחיות, ואנחנו רוצים, אם אנחנו רוצים לאפשר להורים לממש את הפוטנציאל התעסוקתי שלנו ואם אנחנו לא רוצים, ואנחנו באמת לא רוצים להפקיר את הילדים כדי לאפשר את פוטנציאל התעסוקתי, המינימום שאנחנו צריכים לעשות כמדינה זה להפעיל רגולציה על צהרונים.

קארין אלהרר: אין לנו בררה אחרת, אין לנו מוצא אחר לדבר הזה.

קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים לחייב הורים לממן מטפלות ומטפלים לשעות הארוכות בהם הילדים לא במסגרות חינוכיות.

קארין אלהרר: אני אומרת גברתי, בחופשות של חגים וחול המועד בעצם הצהרונים משמשים מסגרות כי אין מסגרת.

יפעת שאשא ביטון: להשאיר את הילדים עם ההורים שלהם.

קארין אלהרר: הצעת החוק אומרת שמשרד הבריאות צריך לפקח על תנאים סניטריים.

קארין אלהרר: משרד החינוך צריך לפקח על עניין של תכנים וכוח אדם.

קארין אלהרר: בסופו של דבר אנחנו לא יודעים מי מגיע לצהרונים האלה.

קארין אלהרר: מישהו יודע להגיד לי איזו הכשרה נדרשת ממישהי שעובדת בצהרון או מישהו שעובד בצהרון, מי יודע להגיד לי האם הוא עבר פעם עבירה פלילית למשל?

קארין אלהרר: <קריאה:> זה מאוד דומה לחוק הפיקוח על המעונות.

קארין אלהרר: אני אומרת שבסופו של דבר אני רוצה לדעת לאן הילדים הולכים.

קארין אלהרר: זה נראה לי אלמנטרי, זה נראה לי חשוב ובאמת יפה שעה אחת קודם.

קארין אלהרר: אני רוצה רק עוד נקודה אחת.

קארין אלהרר: באשכולות חברתיים 1 עד 3 ובירושלים באשכול 4, המסגרות פועלות תחת פיקוח של משרד החינוך.

קארין אלהרר: ועדת טרכטנברג המליצה שבאופן הדרגתי עד שנת 2016 כל הצהרונים יעברו להיות תחת פיקוחו של משרד החינוך.

קארין אלהרר: אני הייתי שמחה לשמוע מנציגי המשרדים הממשלתיים שיושבים כאן, משרד החינוך בפרט, איפה הנושא הזה עומד כי הייתה המלצה והייתה החלטת ממשלה, לדעת איפה אנחנו.

קארין אלהרר: <קריאה:> הייתה החלטת ממשלה נוספת שעצרה את זה.

קארין אלהרר: כלומר, אחרי "טרכטנברג" הייתה - - -

קארין אלהרר: אני שמחה לשמוע שלפעמים החלטת ממשלה ממומשות.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני רק טיפה אדייק את הדברים כי את פתחת את הדברים, חברת הכנסת קארין אלהרר בכך שאין פיקוח על הצהרונים.

יפעת שאשא ביטון: סיימת אותם בכך שחלק מהצהרונים אכן מפוקחים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב באמת לדייק את הדברים ולומר שיש צהרונים שנמצאים בפיקוח של משרד החינוך, זו באמת תכנית ציל"ה (צהרי יום להעשרה לגילאי 3-8).

יפעת שאשא ביטון: יש צהרונים שנמצאים בפיקוח משרד הכלכלה והם צהרונים שהם ברישוי.

יפעת שאשא ביטון: כמובן יש צהרונים שהם פיראטיים או פרטיים, גם פיראטיים הרבה פעמים, שאנחנו לא בהכרח יודעים עליהם ויודעים להגיע אליהם כי הם לא מדווחים בשום מקום.

יפעת שאשא ביטון: יש גם צהרונים שמפועלים במסגרות של רשויות מקומיות ואז בעצם הרשות היא זאת שמפעילה והיא זו שמפקחת.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי גם בדיון הקודם ואומר גם עכשיו, לצערי הרב גם במקומות מפוקחים אנחנו מוצאים לקונות.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זה שיש פיקוח זה לא פותר אותנו מלדאוג למסגרת שבה נמצאים הילדים שלנו ולכן מאוד חשוב, כפי שאת ציינת, שנשים את הדגש לגבי את הסטנדרטים של כוח אדם, בכלל ננסה להגדיר מה אנחנו רוצים בצהרונים, איך אנחנו רואים את המסגרת.

יפעת שאשא ביטון: מדובר במסגרת לא פורמלית, זה לא חוק חובה.

יפעת שאשא ביטון: מצד אחד המדינה אמרה 'אני לוקחת אחריות ולפחות באשכולות הנמוכים אני יוצרת איזו מסגרת שמפוקחת על ידי משרד החינוך ומאפשרת את הארכת יום הלימודים'.

יפעת שאשא ביטון: אבל, אנחנו צריכים לברר בכלל מה אנחנו מצפים שיהיה במסגרות כאלה ומהם הסטנדרטים שהיינו רוצים שיהיו בהן.

יפעת שאשא ביטון: לפני שאנחנו נענה על השאלות האלה חבר הכנסת מסעוד גנאים ואז נעבור למשרד החינוך.

מסעוד גנאים: הערה, אני לא מהיוזמים של הדיון - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה חבר כנסת.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

מסעוד גנאים: כאשר קארין התחילה לדבר, אני גם, למשל בישובים הערביים שאני מכיר, סכנין העיר שלי שאני מכיר, אני יודע שהמסגרת היא של משרד החינוך והוא מפקח שם וזו הסמכות שלו.

מסעוד גנאים: למרות זאת, יש גם שם בלגן בין אם זה באוכל ובהרבה דברים, יש דברים.

מסעוד גנאים: אם יש את זה במסגרת הצהרונים שבסמכות משרד החינוך עד כמה וכמה בצהרונים שהם פרטיים או של כל מיני גופים אחרים.

מסעוד גנאים: אני חושב שיום לימוד ארוך או הצהרונים הם באים לפתור שתי בעיות.

מסעוד גנאים: בעיה ראשונה או השאלה הראשונה, זה ההורים העובדים שרוצים להיות יותר במסגרת מסודרת שהיא חינוכית עם העשרה ופעילות חינוכית.

מסעוד גנאים: זה גם לילדים עם מצב סוציו-אקונומי נמוך ששם יש מנה חמה ושם נותנים להם גם מענה.

מסעוד גנאים: אני מצטרף למה שאמרה קארין, להסדיר את כל העניין הזה של הצהרונים ולפקח עליו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע התייחסות של משרד החינוך ואחר כך של משרד הכלכלה לגבי נושא הרחבת תכנית ציל"ה.

יפעת שאשא ביטון: אני ממש מבקשת, אנחנו פחות נתייחס לסוגית ההזנה כי קיימנו על זה דיון מאוד מאוד נרחב בשבועיים האחרונים.

יפעת שאשא ביטון: בוא ננסה להסתכל על ההיבטים האחרים.

יפעת שאשא ביטון: מי נציג של משרד החינוך פה, חיים הלפרין בבקשה.

<חיים הלפרין: שלום גברתי.

<חיים הלפרין: כפי שאתם יודעים החלטת הממשלה שהובילה את תכנית ציל"ה התחילה עם יישום "טרכטנברג" ואז באמת הייתה תכנית ענקית שהייתה מתוכננת להיות ב-2.7 מיליארד שקל, אחר כך היא צומצמה לסביבות 1.3 עם ירושלים ואשכול 4 – זה המתווה הקיים וכך אנחנו פועלים.

<חיים הלפרין: זאת אומרת, אנחנו נותנים מענה לכל היישובים באשכולות 1 עד 3.

<חיים הלפרין: אני חייב להגיד סביב השולחן הזה שבעצם צריך לדעת שאנחנו מדברים על תכנית רשות.

<חיים הלפרין: המשמעות שלה היא שההורים יכולים להחליט שהם לא רוצים ועדיין הרשויות לומדות.

<חיים הלפרין: כיוון שיש כאן אחריות גם של הרשות, זה לא משהו שאנחנו עושים מעל הראש שלה, אנחנו מחייבים את הרשות גם להקים וועדת רישוי שתראה את כל התמונה כולה.

<חיים הלפרין: אנחנו דורשים מהרשות גם לוודא שתהליך הגבייה מההורים נעשה כמו שצריך.

<חיים הלפרין: אנחנו דורשים מהרשות לוודא שהיא מפעילה קבלן מטעמה, זה מותר לה על פי החוק, לוודא שהוא משלם לעובדים שלו את שכרם כפי שהגדרנו במכרז.

<חיים הלפרין: כלומר, כל המהלך הזה הוא - - -

יפעת שאשא ביטון: מי מעסיק את העובדים?

<חיים הלפרין: זה תלוי בכל רשות.

<חיים הלפרין: יש רשויות שמאצילות את משכ"ל (חברה למשק וכלכלה) שתיתן להן פתרון כמו שהיא עושה בהרבה הליכים שהרשות מבצעת ואז - - -

<יצחק קדמן: בדרך כלל הם עובדי קבלן, בוא לא נזכיר - - -

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מתייחסת עכשיו לעובדים כעובדים, איך הם מועסקים ומהם התנאים שלהם.

יפעת שאשא ביטון: יותר חשוב לי בהיבט של הילדים מי מטפל.

<חיים הלפרין: יש רשויות שמבצעות האצלה לגוף מטעמן כמו למשל המתנ"ס המקומי שהוא מבצע עבור הרשות את הפעילות הזאת.

<חיים הלפרין: יש רשויות שעושות מכרז לכשעצמן ויש רשויות שמבקשות מהמשכ"ל להעמיד להן זכיין שזכה במכרז של המשכ"ל.

<חיים הלפרין: כל הזכיינים האלה מחויבים לאותם כללים בדיוק.

<חיים הלפרין: כלומר, אין אפשרות - - -

יפעת שאשא ביטון: בסטנדרטים והכללים האלה יש התייחסות לגבי ההכשרה או איזה כוח אדם נדרש, מהם תנאי הסף?

<חיים הלפרין: בוודאי.

יפעת שאשא ביטון: מהם התנאים?

יפעת שאשא ביטון: בעצם מה- - -

<חיים הלפרין: קודם כל אנחנו דורשים מהרשות להעמיד רכז יישובי מטעמה שהוא חייב להיות איש חינוך, לפחות 3 שנות וותק ועם הסמכה כאיש חינוך.

<חיים הלפרין: אנחנו דורשים שצהרונים אחר הצהריים שבגנים זה יהיו באישור המפקחת לצוות שנכנס לגן.

<חיים הלפרין: אנחנו משתדלים - - -

יפעת שאשא ביטון: המפקחת על הגנים בעצם מפקחת על הצהרונים?

<חיים הלפרין: בוודאי.

<חיים הלפרין: תראו, המעבר מלהיות משהו שהוא סוג של שירות להורים למעבר לתכנית חינוכית, זה אומר שבעצם אנחנו רואים בזה סוג של רצף של היום ואז המפקחת על הגנים היא זאת שזועקת שיש עוולות וגם זאת שזועקת שתנאי הבסיס יעמוד כמו שצריך.

<חיים הלפרין: כלומר, העובדים, העובדות מאושרות על ידה, היא חברה בצוות ההיגוי הרשות - - -

יפעת שאשא ביטון: הן נדרשות לאיזה תנאי סף, העובדות?

<חיים הלפרין: בוודאי.

<חיים הלפרין: אם הן לא עומדות בתנאי הסף, נניח כי באזור אין גננת, אז המפקחת היא זאת שאומרת: 'אני מכירה את זאת ואני בדקתי אותה ואני מאשרת אותה'.

יפעת שאשא ביטון: אבל הם יודעים מאיזה רקע הן מגיעות, מאיזה רקע מגיעות העובדות?

<חיים הלפרין: הדרישה שלנו היא שבגן תהייה גננת.

יפעת שאשא ביטון: ובצהרון?

<חיים הלפרין: בצהרון, היא עובדת בגן.

<חיים הלפרין: אנחנו דורשים שהיא תהייה גננת ואנחנו גם משתדלים שהסייעת תהייה אותה סייעת של הבוקר, שתמשיך.

<חיים הלפרין: לא בכל מקום זה מתאפשר בגלל הסכמי עבודה, עייפות וכדומה.

<חיים הלפרין: זאת בעצם הדרישה ולכן כאשר המפקחת מאשרת את הגננת היא מאשרת אותה על בסיס זה שהיא ראתה את התעודות שלה או אותה בעצמה בהרבה מאוד מקומות ואז היא מאשרת אותה.

<חיים הלפרין: דווקא במגזר הערבי, באופן כללי אין לנו בעיה כי יש ריבוי של עובדים שמחפשים תעסוקה וזה באמת מסתדר, או סטז'ריות או גננות.

יפעת שאשא ביטון: אתה רואה, יש דברים שיש לכם יתרון.

יפעת שאשא ביטון: <קריאה:> דרך אגב, זה גם אצל החרדים.

מסעוד גנאים: עד כדי כך שיש אבטלה אצל המורים והמורות.

מסעוד גנאים: <קריאה:> גם אצל החרדים היתרון הזה.

<חיים הלפרין: אותה דבר במגזר החרדי, יש הצע שמאפשר להפעיל את הצהרונים באופן מיטבי.

<חיים הלפרין: לכל מסגרת גן, מסגרת בית הספר יש גם תקציב העשרה.

<חיים הלפרין: אנחנו דורשים שההעשרה תבוצע על ידי גוף שמבצע את ההעשרה באופן מקצועי ולא חאפר – גם זה נדון בוועדת ההיגוי היישובית והפיקוח הוא חלק מוועדת ההיגוי היישובית.

<חיים הלפרין: כלומר, מבחינת, נקרא לזה, השליטה או חלוקת האחריות אנחנו דורשים באופן מאוד ברור שהרשות תיקח אחריות גם על החלק החינוכי המשותף וגם על החלק הכלכלי, כי היא זו שמדווחת לנו והיא זאת שמתוקצבת.

<חיים הלפרין: אם היא בוחרת להפעיל את זה באמצעות זכיין כזה או אחר, זו זכותה, אבל מבחינתנו, מי שנותן דין וחשבון זו הרשות המקומית.

<חיים הלפרין: כלומר, אם מגיעה טענה על מישהו שלא קיבל את שכרו או לא כראוי ולא בזמן, מבחינתנו הכתובת היא הרשות המקומית.

יפעת שאשא ביטון: שלא תמיד לוקחת אחריות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חיים.

יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה, גלית, מה קורה במסגרות של משרד הכלכלה?

<גלית יעקובוב: א', אצלנו אין גננות.

<גלית יעקובוב: כאילו, אני מאוד הופתעתי לשמוע שאצלם תנאי הסף זה גננות כי אצלנו זה לא קיים.

<גלית יעקובוב: אצלנו כן יש דרישה למדריכה חינוכית שהצהרון חייב שהיא תהייה אצלו ושהיא תקבע - - -

יפעת שאשא ביטון: מה מגדיר מיהי 'מדריכה חינוכית'?

<גלית יעקובוב: בנוהל ההכרה יש הגדרה של מה התפקיד של מדריכה חינוכית, מה הם תנאי הסף שלה, מה ההשכלה שצריכה להיות לה - - -

יפעת שאשא ביטון: מה הם תנאי הסף שלה?

<גלית יעקובוב: לדעתי זה תואר בחינוך.

<גלית יעקובוב: אני לא זוכרת אם זה תואר ראשון או תואר שני.

<גלית יעקובוב: - - -

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שתואר ראשון.

<גלית יעקובוב: במעונות זה תואר שני, בצהרונים אני לא יודעת.

<גלית יעקובוב: היא מחויבת לבקר בצהרון 4 שעות בחודש, היא צריכה להדריך את הצהרון ולקבוע לו את התכנית החינוכית - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, עוד הפעם.

יפעת שאשא ביטון: במעונות נדרש תואר שני - - -

<יצחק קדמן: ממדריכה חינוכית, לא ממטפלת.

<גלית יעקובוב: למדריכה חינוכית.

<גלית יעקובוב: אני אומרת שאני לא יודעת מה נדרש בצהרונים ממדריכה חינוכית.

<גלית יעקובוב: אני אבדוק ואחזור עם תשובה.

יפעת שאשא ביטון: למה נדרשות המדריכות שם?

<גלית יעקובוב: מדריכה חינוכית בצהרון קובעת למעשה את התכנית החינוכית של הצהרון, היא זאת שמגישה אותה, היא זאת שמוודא שהיא מתבצעת, היא צריכה להיות שם לפחות 4 שעות בחודש ולכתוב דוחות.

<גלית יעקובוב: אחת ל-3 חודשים היא גם שולחת את הדוח כדי שנראה אותו ונבקר אותו.

<גלית יעקובוב: היא יכולה להדריך מקסימום 20 מסגרות של צהרונים כדי שנראה שזה אפקטיבי - - -

יפעת שאשא ביטון: מי מטפל בילדים?

<גלית יעקובוב: מי שמטפל בילדים אלו המטפלות של הצהרון שמבחינתנו - - -

מסעוד גנאים: מדברים על המטפלות ותנאי הסף שלהן, אלו שמטפלות בילדים.

<גלית יעקובוב: התחלתי ואמרתי שאצלנו אין דרישות סף למטפלות.

יפעת שאשא ביטון: בכלל לא.

<גלית יעקובוב: בכלל לא.

מסעוד גנאים: אז כל מי שרוצה?

<גלית יעקובוב: עקרונית כל מי שרוצה למעט העובדה שהיא צריכה לעמוד בתנאים.

<גלית יעקובוב: אחד התנאים הוא שהיא תצהיר.

<גלית יעקובוב: דרך אגב, אני הייתי בודקת גם אם בצהרונים של החינוך מתקיים הנושא הזה של גננות, כי אני חושבת שיש שם איזה חוסר, אבל זה שווה בדיקה.

יפעת שאשא ביטון: כשיש חוסר של גננות, אני יכולה לומר, נכנסות שתי סייעות שהן עובדות בגנים והן ממלאות את החוסר הזה, אבל הן סייעות שעובדות בתוך מערכת החינוך הרבה שנים.

<גלית יעקובוב: לא יודעת, שווה בדיקה.

<גלית יעקובוב: מבחינתו, מה שאנחנו כן דורשים, אפרופו הדיון הקודם שהיה על עבר פלילי וכו', אנחנו כן דורשים הצהרה למרות שאסור לנו על פי חוק לדרוש ממנה את מה שנקרא 'תעודת יושר', תקנות השווים וכו'.

<גלית יעקובוב: הוספנו הצהרה מפורשת שזו הצהרה שהיא מצהירה שאין לה את העבר הזה וכו' וכו'.

<גלית יעקובוב: זה שווה כמו שווה הצהרה, אבל לפחות את זה.

<גלית יעקובוב: זאת אומרת, היא חייבת להצהיר, הארגון חייב לשומר את זה בתיק של הצהרונים כדי לפחות לנסות, עד כמה שאפשר במגבלות החוקיות הקיימות, לוודא שאת זה לא יהיה לה.

יפעת שאשא ביטון: זה עניין של חוק 'תעודת יושר'?

<יצחק קדמן: כן.

<גלית יעקובוב: כן, אסור לבקש משהו שהוא לא רשום במפורש בחוק שניתן לבקש אותו, זאת הבעיה שלנו.

<יצחק קדמן: אלא אם כתוב בחוק אחר שחייבים את זה.

<גלית יעקובוב: לצערנו, החוק שכן קיים מתייחס אך ורק לגברים ולא מתייחס לנשים, אז בכלל לא קיים - - -

<שמחה סחר: יש גם נשים שמתעללות מינית, אז - - -

<גלית יעקובוב: אני הייתי מרחיבה את זה גם לאלימות ולא רק להתעללות מינית, כי בכל זאת אנחנו מדברים על צוות טיפולי שמטפל בילדים אז גם אלימות זה רלוונטי, גם תקיפה רלוונטית ולא רק פגיעה מינית.

<גלית יעקובוב: גם דברים כאלה היו.

<גלית יעקובוב: לגבי התורה החינוכית – אנחנו התחלנו לנסות לעשות העמקה של תורה חינוכית בצהרונים.

<גלית יעקובוב: התחלנו ללמוד את זה בכל זאת כדי לראות מה עושים ואיך מעמיקים.

<גלית יעקובוב: כמו שעשינו במעונות מתחיל עכשיו הפרויקט של מסגרות ציל"ה, מתחיל ממש ביום ראשון הקרוב.

<גלית יעקובוב: כשהתחלנו לעשות ולחקור, גם בהתייעצות עם הג'וינט וגם גופים אחרים אוניברסיטאות וכו', הסתבר שאין איזו תורה סדורה.

<גלית יעקובוב: כדי להתחיל ולייצר תורה סדורה הוחלט, הכול כבר מוכן ואנחנו מחכים טיפה לתקציב שצריך להגיע בחודש הקרוב כי צריך לקבל עליו אישור, לערוך סקר פדגוגי שיבוצע יחד עם הג'וינט כדי לעשות סקר הצרכים לגילאים עליהם אנחנו מדברים, 3 עד 9 במסגרות של אחר הצהריים.

<גלית יעקובוב: אנחנו מקווים שבמסגרת הסקר הזה יוצפו הצרכים ובעקבות תוצאות הסקר נדע גם לבוא להגיד למעשה מה אנחנו רוצים, איך אנחנו רוצים, מה צריכה המפקחת - - -

יפעת שאשא ביטון: בהתייחסות לשעות שהן שעות צהריים.

יפעת שאשא ביטון: בואו כולנו נתכנס לאיזה פרופורציה, אנחנו לא הולכים להתיש את הילדים שלנו.

<גלית יעקובוב: לגמרי בגלל זה.

<גלית יעקובוב: בגלל שלא היה לנו, רצינו ללמוד מה צריך ואיך צריך להתאים את זה לקבוצות הגיל השונות.

מסעוד גנאים: איך פועלים שם, מהן התכנית?

מסעוד גנאים: הכוונה שהמטפלת היא לא רק כמו שומר או מה?

<גלית יעקובוב: סיפרתי על המדריכה החינוכית.

<גלית יעקובוב: התכנית בגדול, אנחנו מסגרות המשכיות למסגרות, ברובן 99% הן המשך למסגרות חינוכיות של גנים של משרד החינוך והרשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: זה נשאר באותה מסגרת גן?

<גלית יעקובוב: זה נשאר באותה מסגרת, הם אמורים להמשיך.

<גלית יעקובוב: בדרך כלל ההמשך מתחיל בזה שנכנסים, מקבלים את הילדים, ארוחת צהריים שנותנים להם לאכול, פעילות חינוכית שמאושרת על ידי המדריכה החינוכית, המשך של משחק במקומות כאלה ואחרים בתוך הצהרון ופיזור כשההורים באים לקחת.

<גלית יעקובוב: הרי אנחנו מדברים על שעתיים-שעתיים וחצי פעילות בסך הכול.

<גלית יעקובוב: זה בגדול.

<גלית יעקובוב: בדרך כלל זה מ-13:30 עד 4:00 ובמקומות שיש הסכם חדש זה 2:00 עד 4:30, אלו המסגרות עליהן אנחנו מדברים.

<גלית יעקובוב: להגיד לכם שהכול ורוד, לא כמובן.

<גלית יעקובוב: אנחנו הרי מנסים כל הזמן לבדוק ולראות מה אנחנו עושים.

<גלית יעקובוב: יש לנו גם בעיה היסטרית בפיקוח, אנחנו אומרים בכל המסגרות שלנו שאנחנו נמצאים כרגע במצוקת פיקוח- - -

יפעת שאשא ביטון: למה משרד הכלכלה לא עושה עם זה משהו.

יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה אומר: 'יש לנו מצוקה בפיקוח על המעונות.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו מצוקה בפיקוח על הצהרונים ו- ?

<גלית יעקובוב: הוגש תמהיל פיקוח שלנו אך ורק לפני שבוע וחצי למנכ"ל אחרי שהראנו את כל הצרכים והבעיות שיש לנו באמת, כי אי אפשר ברמה הזאת.

<גלית יעקובוב: אני אומרת את זה די בבושה שבמשרד הכלכלה יש לי 16 מפקחות, סך הכול 16, למשפחתונים, צהרונים ומעונות יום בכל הארץ.

<גלית יעקובוב: בירושלים הגעתי למצב - - -

יפעת שאשא ביטון: לעג לרש.

<גלית יעקובוב: לגמרי.

<גלית יעקובוב: יש 2.5 מפקחות כרגע בירושלים, היו לי 3,5, אחת עזבה.

<גלית יעקובוב: היא פשוט התייאשה, סליחה שאני אומרת את זה ככה.

<גלית יעקובוב: המצב הוא מצב לא פשוט.

<גלית יעקובוב: נכון, צריך לטייב את תהליכי העבודה ואנחנו עושים את זה במקביל, אבל גם מוסכם על כולם שבמצב הקיים אי אפשר וצריך לעשות עם זה משהו.

<גלית יעקובוב: גם חוק הפיקוח - - -

יפעת שאשא ביטון: הבשורה הטובה היא שיש תכנית פיקוח שהוגשה למנכ"ל?

<גלית יעקובוב: לגמרי.

<גלית יעקובוב: הוא אישר אותה.

<גלית יעקובוב: אנחנו מגישים אותה כבקשה לתוספת תקני פיקוח כי אנחנו חייבים את זה.

<גלית יעקובוב: אנחנו גם מגישים, חייבים, את חוק הפיקוח, אנחנו חייבים.

<גלית יעקובוב: אנחנו אחראים גם על מסגרות, כמו שקראת להן פרטיות פיראטיות, אנחנו אחראים גם עליהן.

<גלית יעקובוב: במסגרת חוק הפיקוח הישן אני אחראית על כל המסגרות, לכאורה אני צריכה לדאוג לפיקוח לכולן.

<גלית יעקובוב: מדיניות הפיקוח שלי על מסגרת פרטיות היום זה אך ורק אם אני מקבלת תלונה, שומעת משהו ברדיו, שומעת משהו ממשרד הרווחה, אז אני מריצה לשם מפקחות - - -

<יצחק קדמן: וגם אז סוגרים לה את הדלת ולא נותנים לה להיכנס.

<גלית יעקובוב: אבל היה לנו מקרה כזה, לדוגמה בירושלים לפני כחודש, ניסינו להיכנס, ניסינו עוד פעם להיכנס, ניסינו עוד פעם להיכנס ולא הצלחנו – הוצאנו צו סגירה, הזמנו משטרה, עשינו מה שאפשר בגבולות האפשר.

<גלית יעקובוב: היה לנו אפילו צו סגירה לפני שבועיים ב- - -

<יצחק קדמן: אני רק רוצה לחזק אותך.

<גלית יעקובוב: כן, כן.

<גלית יעקובוב: אני אומרת שלפעול במגבלות האלה, אלו מגבלות שהן אפקטיביות מאוד.

יפעת שאשא ביטון: הוצאת צו סגירה והוא נסגר?

<גלית יעקובוב: בירושלים הוצאנו צו סגירה וזה הגיע למצב שהמשטרה הגיעה לשם, אבל לדעתנו עדיין מגיעים לשם ילדים למרות שההורים מודעים שזה מקום בצו סגירה.

<יצחק קדמן: היה מקרה כזה בתל אביב והמשיכו להפעיל את זה גם אחרי צו סגירה, המשטרה לא התערבה.

<גלית יעקובוב: בתל אביב לפני שבועיים הוצאנו צו סגירה למעון - - -, הוא סגר באותו יום, ממש סגר.

<גלית יעקובוב: שלחנו לשם מפקחת כמה פעמים, זה סגור וזה בשיפוץ מטורפים.

<גלית יעקובוב: הוא הביא כבר אישור מתוקן של משרד הבריאות, הביא אישור מתוקן של יועץ בטיחות.

<גלית יעקובוב: הוא בתהליכים קרובים לתיקון כי הוא מאוד מאוד בלחץ על הסיפור הזה.

<גלית יעקובוב: יש סיפורים עם יותר הצלחה ועם פחות הצלחה, זה המצב.

יפעת שאשא ביטון: התכנית שאת מדברת שהגשת למנכ"ל, על כמה תקנים בעצם היא מדברת?

<גלית יעקובוב: כשאנחנו דיברנו על תמהיל הפיקוח שלנו הגענו למצב שבהתאם למחוזות השונים, כי זה שונה בין מחוז למחוז בגלל הפריסה, אנחנו מגיעים לפריסה ארצית של ביקורים בין שנה וחצי לשלוש שנים, שזה לא סביר - - -

יפעת שאשא ביטון: מה?!??

<גלית יעקובוב: שזה אפילו בתמהיל פיקוח - - -

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אין פיקוח.

<גלית יעקובוב: תמהיל פיקוח עני, אפילו כשאני אומרת שלוש שנים ושנה וחצי זה כשאני לוקחת את המינימום של המינימום שאני שולחת ועושה קצת ביקור חוזר, קצת אפקטיבי, קצת פה וקצת שם ועושה את זה ממש בזהירות הנדרשת.

<גלית יעקובוב: אנחנו צריכים לקחת את כמות השעות האלה ולכמת אותן לפר מפקחים במחוז.

<גלית יעקובוב: אנחנו נגיש את זה מתוקן ועם זה נלך למשרד האוצר ונבקש את תוספת התקנים.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, עדיין אתם לא מגובשים.

<גלית יעקובוב: יש לי את הפריסה המספרית.

<גלית יעקובוב: אנחנו צריכים לתרגם אותה למספרים של כמה מפקחים בכל מחוז, כמה - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח לקבל עדכון כשאתם מגישים אותה כדי שדרך הוועדה נעזור לכם לקדם את הנושא.

<גלית יעקובוב: גם את חוק הפיקוח אנחנו, כרגע המנכ"ל הגיש בקשה לבדוק האם צריך להפיק תזכיר מחדש או שאפשר לוותר על השלב הזה וכבר להגיש את החוק.

<גלית יעקובוב: אנחנו נגיש את החוק כי אנחנו חייבים משהו - - -

יפעת שאשא ביטון: חוק הפיקוח?

<גלית יעקובוב: חוק הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: הוא כבר שם, הוא מונח על השולחן מחכה לכם לסגור את הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: תבואי אחר כך, אני אומר לך בדיוק מיהם השמות שמטפלים שם, שייתנו את האו.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: ביום הראשון של המושב הראשון זה עולה להצבעה.

<גלית יעקובוב: מבחינתנו יש או.

<גלית יעקובוב: קיי.

<אליאור שוורץ: התמהיל החדש של הפיקוח, הוא גם פיקוח על המסגרות הפרטיות או רק המסגרות המפוקחות?

<גלית יעקובוב: זה רק המפוקחות.

<גלית יעקובוב: זה רק בשביל המפוקחות, בשביל הפרטיות אני צריכה את חוק הפיקוח.

<גלית יעקובוב: אני צריכה חוק שאומר 'ככה מפקחים, ככה עושים, אלה תקנים'.

<גלית יעקובוב: הרי הכול סגור כבר בחוק הפיקוח של כמה צריך למסגרות הפרטיות, איך עושים, מה עושים, למי יש סמכות לעשות מה.

<גלית יעקובוב: הכול כתוב שם.

<גלית יעקובוב: אני צריכה רק שהוא יאושר ושסוף סוף יהיה את הכוחות לעשות את זה.

<גלית יעקובוב: תמהיל הפיקוח הוא רק למפוקחות.

מסעוד גנאים: מה מונע לחוקק את החוק אם הוא מונח כפי שאמרת, המשרד או מי?

יפעת שאשא ביטון: יש דברים שדורשים התאמות.

יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי בהכי לרג'יות, אני מסכימה להתאמות, רק תעבירו את הדבר הזה כדי שהוא יתחיל לצעוד קדימה, אחר כך נעשה את כל מה שצריך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור קדמן בבקשה.

<יצחק קדמן: תודה גברתי.

<יצחק קדמן: אני בניגוד לתמונה הקצת ורדה שהוצגה פה על ידי - - -

יפעת שאשא ביטון: בכלל לא ורוד, יותר עגום ממה שחשבתי.

<יצחק קדמן: אני רוצה להגיד לך שהמצב הרבה יותר עגום מפני שחלק עצום של הילדים, מדובר על מאות אלפי ילדים שנמצאים במסגרות שהן לא תחת משרד הכלכלה ולא תחת משרד החינוך – הפקרות מוחלטת.

<יצחק קדמן: המקומות האלה הם אפילו לא בייביסיטר כמו שאמרת - - -

יפעת שאשא ביטון: דוקטור קדמן אני רוצה לשאול אותך, האחריות של מי זה?

יפעת שאשא ביטון: הרי זו מסגרת שהיא תוספתית, מסגרת בלתי פורמלית.

יפעת שאשא ביטון: מה שמפוקח אנחנו יודעים שהוא מפוקח, אנחנו יכולים להעביר ביקורת על צורת הפיקוח – יש פה הורים.

יפעת שאשא ביטון: הם צריכים לדעת האם המסגרת שהם מכניסים את הילדים שלהם - - -

<יצחק קדמן: להורים אין בררה, אין בררה כי אין מקומות כאלה.

<יצחק קדמן: ברוב המקומות, אני לא מדבר על המקומות שהם מ-1 עד 3 במדד היישובים, ברוב המקומות אין להורים בררה.

<יצחק קדמן: הם הולכים לכל מיני מסגרות.

<יצחק קדמן: אגב, חלקן מתפרקות באמצע השנה ואז ההורים מתדפקים על כל דלת אפשרית כי אין להם בכלל מסגרת, אין בכלל שרידות למקומות האלה.

<יצחק קדמן: בכנסת ה-18, לא הקודמת אלא לפני הקודמת, חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי הגישה הצעת חוק לפיקוח על צהרונים.

<יצחק קדמן: אנחנו כבר בכנסת ה-20.

<יצחק קדמן: ההצעה של חברת הכנסת קארין אלהרר נמצאת אצלי פה, היא הצעה מצוינת, היא באה לעשות סדר.

<יצחק קדמן: קודם כל היא קובעת מי המשרד האחראי, ותסלחנה לי חברותיי ממשרד הכלכלה, הגורם המתכלל על פי החוק של חברת הכנסת קארין אלהרר ששמה על שולחן הכנסת כבר במאי, כמעט לפני שנה, הוא משרד החינוך.

<יצחק קדמן: מפני שהתפיסה היא, נכון זו מסגרת פחות נוקשה מהמסגרות הלימודים הרגילות, אבל זה עדיין מסגרת חינוכית המשכית.

<יצחק קדמן: זה לא בייביסיטר ולא אפסנאות שבה שומרים את הילדים עד שההורה מתפנה בשעה 4:00 או 4.30.

<יצחק קדמן: אגב, יש מסגרות של צהרונים שנמשכות גם עד 7:00 בערב ושם בכלל אין שום כלום.

<יצחק קדמן: היינו במסגרת כזאת כשבאו בתלונה השכנים - - -

יפעת שאשא ביטון: מוטב שלהורים תהיה סדנה להישאר עם הילדים שלהם.

<יצחק קדמן: מצוין, אבל מי - - -

יפעת שאשא ביטון: באמת, אני אומרת, כל הזמן אנחנו מחפשים איפה לתת מסגרת הכי רחבה שניתן להורים, וזה קול שלא נשמע פה.

<יצחק קדמן: צריך שהמסגרת הזאת תהייה מפוקחת, צריך שיהיו בה סטנדרטים מינימליים – הדברים האלה לא קיימים היום.

<יצחק קדמן: אגב, אתמול אני קיבלתי ממשרד ראש הממשלה את חוברת ההמלצות של הוועדה הבין משרדית שבראשה עמד משרד ראש הממשלה לנושא השייכות הארגונית על מסגרות לגיל הרך.

<יצחק קדמן: למרבה הצער, תקשיבי טוב גברתי היושבת ראש, הם החליטו שלא להחליט.

<יצחק קדמן: הם החליטו לא להחליט אחרי שישבו חודשים, אחרי שקיבלו עדויות, אחרי שאספו חומר מה-OECD, אחרי כל העניין הזה הם קיבלו החלטה לא להחליט.

<יצחק קדמן: אחת הסיבות למה הם קיבלו החלטה לא להחליט, שכל החלטה תעלה בתקציבים מאוד מאוד משמעותיים.

<יצחק קדמן: הם אמרו: 'נחכה לראות מה יהיה תקציב המדינה לשנה הבאה ואז נוכל להחליט'.

<יצחק קדמן: זה משהו עקום לגמרי, חודשים הוועדה הזאת עבדה.

<יצחק קדמן: כך או אחרת, אם הייתה מחליטה סוף סוף מי אחראי על העניין הזה, אבל הם החליטו לא להחליט.

<יצחק קדמן: אני חושב שגם בעניין הזה הוועדה צריכה להעיר לעניין הזה שלא יכול להיות, כבר הוקמה וועדה.

<יצחק קדמן: כל כך שמחנו שיש וועדה במשרד ראש הממשלה, משרד ניטרלי שלא קשור לעניין כחלק מהצדדים.

<יצחק קדמן: כתבנו מכתב, הצענו את התזה שלנו, 13 גופים שונים הגישו מסמכים לוועדה הזאת ובסוף הם החליטו לא להחליט.

יפעת שאשא ביטון: טוב, אנחנו לא בסוגית המעונות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שנחזור לסוגית הצהרונים - - - <קריאה:> גם דנה בסוגית הצהרונים אותה וועדה - - -

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעבור לסוגית הצהרונים כי יש 10 דקות לסגירת הדיון ולכן חשוב שנהייה ממוקדים.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור קדמן, אני אמרתי לא פעם בשולחן הוועדה לפרוטוקול שאני חושבת שהכול צריך להיכנס תחת כובע של משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: מסגרת חינוכית מלידה ועד יב' לצורך העניין.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שבסופו של יום לשם זה ילך.

יפעת שאשא ביטון: אני אולי דווקא רואה קצה אור בזה שהם בחרו לא להחליט ולא סתמו את הגולל ושהחליטו שזה יהיה במשרד, לא חלילה שיש לי משהו נגד משרד הכלכלה, אבל בתפיסה החינוכית שלי אני חושבת שהכול צריך להיות מפוקח על ידי משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: בוא נחכה, משאירים לנו דלת פתוחה.

<גלית יעקובוב: הדבר היחיד שחשוב לנו, זה לא משנה איפה זה יהיה, אלא כל עוד זה נמצא אצלנו לא להחליט שלא צריך עכשיו להשקיע את כל אותם מיליונים כי גם כשזה נמצא אצלנו אנחנו - - -

יפעת שאשא ביטון: צריך להשקיע בפיקוח, נקודה, איפה שזה נמצא.

<יצחק קדמן: מקסימום תעבירו את המיליונים למקום אחר.

<גלית יעקובוב: בפיקוח, בפדגוגיה, בהעמקה של דברים שאנחנו חייבים אותם גם היום ושאנחנו דורשים אותם גם היום.

<גלית יעקובוב: כשזה יעבור זה יעבור עם זה, זה לא אכפת - -

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה.

יפעת שאשא ביטון: אני אוכל לומר לך שאצלי בהצעת החוק לא כתוב משרד מסוים, כתוב 'השר הממונה' כי מבחינתי זה פתוח, איפה שלא נמצאים הילדים הם צריכים להיות מפוקחים, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה אליסף, רק אם אפשר לתמצת את הדברים.

<ישראל אליסף: אני אשתדל.

<ישראל אליסף: ישראל אליסף יושב ראש פורום וועדי הגנים היישובים.

<ישראל אליסף: קודם כל, המציאות הרבה יותר עגומה.

<ישראל אליסף: אני רוצה להחמיר את מה שדוקטור יצחק קדמן אמר.

<ישראל אליסף: קודם כל, אתה טיפה נגעתם במעונות ואת דיברת על זה שלא החליטו - - -

יפעת שאשא ביטון: המעונות זה דיון אחר.

<ישראל אליסף: רגע, רגע.

<ישראל אליסף: השאלה היא האם הממשלה לוקחת אחריות על החינוך.

<ישראל אליסף: את הזכרת את זה בזה שההורים צריכים להחליט אם המסגרות שלהן מספיק טובות.

<ישראל אליסף: תגידו, אנחנו השתגענו, אנחנו במדינה מתוקנת?

יפעת שאשא ביטון: אליסף, אני לא אמרתי שההורים צריכים להחליט אם המסגרת היא טובה או לא טובה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על מסגרת בלתי פורמלית.

יפעת שאשא ביטון: חלק מהמסגרות מפוקחות על ידי משרד הכלכלה, חלקן על ידי משרד החינוך, חלקן הן פרטיות מבחירה של ההורים.

יפעת שאשא ביטון: שנייה, מבחירה של ההורים.

יפעת שאשא ביטון: הורה יכול לבוא ולדרוש, כשאנחנו מדברים על צהרונים הם צריכים בסך הכול רישוי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אפילו לא מדברים על הסטנדרטים של הפיקוח שהכנסנו בחוק הפיקוח שדורש מהן איזו הערכות לוגיסטית, שחלקן לא רוצות להיכנס אליהן.

יפעת שאשא ביטון: הורה יכול לבוא לשאול אם המסגרת היא מפוקחת או לא מפוקחת, זה פעם אחת.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לתת לך הרבה מאוד דוגמאות של הורים שמתוך בחירה שלהם שמו את הילדים בתוך מסגרת פרטית כי הם סומכים על האנשים, כי הם אוהבים אותם ומאלף ואחת סיבות.

<ישראל אליסף: אני אענה על זה, יש לי תשובה ברורה על זה.

<ישראל אליסף: תראי את הממשלה שלנו, הממשלה שלנו לגילאי לידה עד 3, כרגע לצורך העניין, המעונות נמצאים במשרד הכלכלה מתוך ראיה שרוצים שהאימהות תצאנה לעבודה.

<ישראל אליסף: המעונות עובדים משעה 7:15 עד 4:00, נכון?

<ישראל אליסף: הם מגיעים למשרד החינוך בגיל 3, עם אופק חדש זה נגמר בשעה 2:00, אנחנו נדרשים בכלל לצורך בצהרונים ואז ההורים כבר צריכים להחליט אם הם רוצים תכנית כזאת, תכנית אחרת.

<ישראל אליסף: זה בדיוק מה שאמרתי, הממשלה צריכה לקחת אחריות על הכול.

<ישראל אליסף: משרד החינוך, קודם כל מבחינה חינוכית פדגוגית זה צריך להיות משרד החינוך.

<ישראל אליסף: דבר שני, במציאות שבה שני בני הזוג עובדים צריכים מסגרת עד 4:00, אז זה לא בלתי פורמלי, זה צורך, כורח המציאות שזה יהיה עד 4:00.

<ישראל אליסף: המציאות כיום - - -

יפעת שאשא ביטון: יש שעובדים גם עד 8:00.

יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה מחדדת את זה, לא שאני נגדכם.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שחייב להיות פיקוח על כל המסגרות האלה- - -

<ישראל אליסף: לא פיקוח, חייב שתהיינה מסגרות.

<ישראל אליסף: שתביני, תני לי שנייה - - -

יפעת שאשא ביטון: זה כבר סיפור אחר.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני מנסה להסביר לך.

<ישראל אליסף: תכף אני אחדד את זה.

<ישראל אליסף: עד גיל 3 יש עד 4:00 ממשלתי, מגיל 3 אומרים לך 'תסדר לבד, משעה 2:00 תסדר לבד'.

<ישראל אליסף: זה קודם כל נקודה ראשונה לא הגיונית.

<ישראל אליסף: עכשיו אותה ממשלה מחליטה שיש כל כך הרבה סוגים.

<ישראל אליסף: בוא, יש יוח"א (יום חינוך ארוך) - - -

יפעת שאשא ביטון: נכון, יש יוח"א, יש מיל"ת (מסגרות יום לימודיות), יש ציל"ה - - -

<ישראל אליסף: יש יוח"א, יש מיל"ת, יש ציל"ה, יש פרטי – יש מיליון מסגרות שכל אחת מסוג כזה או אחר של פיקוח.

<ישראל אליסף: גם זה כבר - - -

יפעת שאשא ביטון: חברים, יוח"א ומיל"ת נמצאים בתוך משרד החינוך, ממשיכים עם אותם צוותים בבית הספר, באותה מסגרת.

יפעת שאשא ביטון: אתם מערבבים את הכול ובגלל אני מחדדת את זה.

<ישראל אליסף: לא מערבבים.

<ישראל אליסף: אני אומר שהשאיפה שלנו, בטח כנציגי הורים, אבל כהורים שלפני שעושים פיקוח על צהרונים ומאפשרים בכלל את האפשרות שיהיו כל כך הרבה סוגים, למה שהוועדה לא תדחוף לזה שזה ימשיך כיוח"א.

<ישראל אליסף: תכף תביני כמה משמעויות יש לזה בהקשר של הפיקוח.

<ישראל אליסף: ניסו להראות את מה שקורה כרגע בתוך המסגרות הכן מפוקחות, אז אני אתן לך דוגמאות.

<ישראל אליסף: אתמול במקרה הייתה לנו וועדת היגוי, הזכיר את וועדת ההיגוי חיים.

<ישראל אליסף: אני אתן לך דוגמאות מתוך וועדת ההיגוי כמה בתוך המסגרות המקופחות המציאות היא לא מושלמת ולא קרובה בכלל להיות מושלמת - - -

יפעת שאשא ביטון: אני פתחתי עם זה.

<ישראל אליסף: אני אומר שקודם כל השאיפה, אם רוצים ללכת בטקטיקה ובאסטרטגיה, שיהיה בעל בית אחד ושיהיה פתרון להורים עד השעה 4:00 בדיוק כמו שיש למעונות, לצורך העניין עד 4:00.

<ישראל אליסף: שיהיה יוח"א בכל הארץ לכולם עד 4:00.

<ישראל אליסף: זה בתור התחלה.

<ישראל אליסף: שהממשלה תיקח אחריות, ההורים צריכים לעבוד, אי אפשר כי אנחנו לא נמצאים במציאות שאחד מההורים מסיים בשעה 2:00, זה לא קיים.

<ישראל אליסף: אם זה היה קיים אז בסדר, היינו פותרים, כי אם זה היה קיים אז לא היו צריכים מעונות עד השעה 4:00, אבל אם רואים שצריכים מעונות עד 4:00 זה סימן שצריך את הכול עד 4:00.

<ישראל אליסף: קודם כל, אני חושב שהשאיפה באסטרטגיה צריכה להיות יוח"א, שיש בעל בית אחד.

<ישראל אליסף: כרגע גם כשיש כמה משרדים, אני רוצה להתייחס לציל"ה, שם אני מכיר מצוין והוא פתרון שהוא מערכתי והוא גדול.

<ישראל אליסף: יש כמה דברים שאחרי שלוש שנים של הפעלה, לדעתי אנחנו צריכים לעשות חישוב מחדש ובטח כשהחלטת הממשלה דיברה על ע'(ד) וע'(ה) ועל ע'(ו'), צריכה להיות עכשיו החלטה נוספת ל-ע'(ז) והלאה, אז צריכה להיות חשיבה מחודשת.

<ישראל אליסף: אני אתן דוגמאות.

<ישראל אליסף: דבר ראשון, אם משרד החינוך היה מעסיק את הגננת כמו שהיום משרד החינוך מעסיק את הגננת של הבוקר, ואת הסייעות מעסיקות הרשויות, עם עושים את החשיבה הזאת גם בצהרונים, חיים אמר שהשאיפה היא שהגננת תמשיך- - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוסקים בספקולציות.

יפעת שאשא ביטון: אתה בעצם מתעקש.

יפעת שאשא ביטון: בוא נגיד באמירה כוללת.

יפעת שאשא ביטון: את כל מה שאתה אמרת עד עכשיו אפשר להגיד במשפט אחד – 'אני רוצה שירחיבו את יום הלימודים עד השעה 4:00.

יפעת שאשא ביטון: - - -

<ישראל אליסף: לא.

<ישראל אליסף: זה מה שאמרתי בהתחלה.

<ישראל אליסף: בתור התחלה - - -

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאתה אומר עכשיו כי - - -

<ישראל אליסף: לא.

<ישראל אליסף: לא, לא, לא, לא.

יפעת שאשא ביטון: שמשרד החינוך יעסיק את הגננת ושהרשויות תעסקנה את הסייעת, אז זה כן.

<ישראל אליסף: אני אסביר.

<ישראל אליסף: באסטרטגית יוח"א, בטקטיקה כרגע יש ציל"ה – כרגע יש כמה דברים שצריך לתת להם פתרונות.

<ישראל אליסף: אני אומר לך שברוב המקומות גננות לא ממשיכות לצהרונים.

<ישראל אליסף: למה, כי יש להם שני מעסיקים ואז זה לעשות תאומי מס, ואז זה לא נחשב להן לכל מיני דברים.

<ישראל אליסף: אם היו פותרים רק את הנקודה הזאת שהגננת הייתה ממשיכה ומקבלת כסף, שכר דרך משרד החינוך, רק את הנושא הזה, זה כבר היה גורם שפדגוגית זה היה יותר טוב.

<ישראל אליסף: זה דבר ראשון.

<ישראל אליסף: פעם שנייה, המפקחות נמצאות בוועדת ההיגוי היישובית, אבל תביני, על כל מפקחת בירושלים לצורך העניין, אני אומר לך שבעוד מקומות בארץ, יש מעל 100 גנים שהיא מפקחת עליהם.

<ישראל אליסף: אין להן את היכולת לפקח גם על הצהרונים.

<ישראל אליסף: אני אומר לך שיש מקרים שהיו פה גם בוועדה הזאת, גם בוועדה לחינוך היה דיון על אלימות בין ילדים.

<ישראל אליסף: אני אומר לך שזה נופל בין הכיסאות.

<ישראל אליסף: יש ילדים שמתעללים האחד בשני, זה ילדים והמפקחות לא מגיעות לזה ושפ"י (שירות פסיכולוגי חינוכי) לא נמצאים שם בכלל, והייעוץ החינוכי לא נמצא בכלל בצהרונים.

<ישראל אליסף: יש רכזות בצהרונים, יש רכזת אחת על 80 צהרונים – זה בלתי אפשרי, זה חייב להשתנות.

<ישראל אליסף: אנחנו בירושלים שינינו את זה בכספי הורים.

<ישראל אליסף: אמרנו שיש אוכלוסייה נרחבת, הרי ירושלים נכנסה כאשכול 4 כי יש בירושלים הרבה מאשכולות נמוכים ויש גם הרבה באשכולות גבוהים, אבל ההורים לא הסכימו לקבל את זה שתהייה רכזת אחת על 80 ושאי אפשר יהיה לקבל מענה, אז הורדנו את זה ל-1 ל-40.

<ישראל אליסף: יש הרבה - - -

יפעת שאשא ביטון: אליסף, אני מודה שקצת לא נוח לי עם הדיון הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מאמינה שאני אומרת את זה ולא מתאפקת עוד 4 דקות, אבל בתוך כל אחד מהצהרונים ומהגנים יש מטפלות.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מצפה שהרכזת תבוא ותטפל בכל מפגע אלימות - - -

<ישראל אליסף: לא.

<ישראל אליסף: לא.

יפעת שאשא ביטון: רגע, אתה אמרת שדברים נופלים בין הכיסאות כי יש מפקחת אחת ל-100 גנים, רכזת ל-80 צהרונים.

יפעת שאשא ביטון: יש צוות בתוך הגן הזה שנמצא עם הילדים ביום-יום והוא צריך לטפל בזה.

יפעת שאשא ביטון: אם הוא מזהה משהו שהוא לא תקין הם צריכים לדווח לפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, איפה האחריות שלנו?

יפעת שאשא ביטון: באמת אני אומרת איפה.

<ישראל אליסף: אני אענה לך.

<ישראל אליסף: ההורים פה מנסים להציג - - -

יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת על ההורים, אני מדברת על הצוות שנמצא בתוך הגן.

<ישראל אליסף: גם הצוות.

<ישראל אליסף: תחשבי, אם יש רכזת אחת ל-80 גנים ואותם 80 גנים - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה עוד פעם חוזר לרכזת.

יפעת שאשא ביטון: כמה מטפלים בילדים שנמצאים בתוך הגן?

<ישראל אליסף: שתיים.

יפעת שאשא ביטון: אתה מסכים איתי שהשתיים האלה אם הן מזהות שיש אלימות בתוך הגן צריכות לדווח או לרכזת או לגננת שמטפלת בבוקר ונמצאת עם הילדים, או למישהו - - -

<ישראל אליסף: רק שתביני, יש להם 80 גננות ו-80 צוותים ורכזת אחת - - -

יפעת שאשא ביטון: לא קונה את זה.

יפעת שאשא ביטון: לא קונה את זה - - -

<ישראל אליסף: אבל זה את המציאות.

יפעת שאשא ביטון: לא קונה את זה.

יפעת שאשא ביטון: זה הסרת אחריות.

יפעת שאשא ביטון: ככה אני בעצם נותנת לגיטימציה למטפלות לא לעשות את העבודה שלהן וזה חוזר לי, זה גם היה בדיון הקודם: 'עמוס להן, צפוף להן' – מה הדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אנשי חינוך, גם אני הייתי שם.

<ישראל אליסף: אני אשאל אותך שאלה.

<ישראל אליסף: לצורך העניין יש הרבה בגלל שאותה גננת של הבוקר לא ממשיכה לצהרון, כמו שנאמר בגלל הסיבה הזאת, אז יש הרבה הרבה חיכוכים בין הצוותים של הבוקר וצהרון.

<ישראל אליסף: אני שואל אותך שאלה, איפה הרכזת, יש לה 80 גנים - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, אז עכשיו אנחנו באים להגן על החיכוך או שאנחנו באים לדרוש שהם יעשו עבודה מקצועית?

<ישראל אליסף: אני רוצה שהם יעשו עבודה מקצועית, אבל כדי שיעשו עבודה מקצועית, אמרתי גם בטקטיקה בציל"ה, כשרוצים לחשוב על ציל"ה לצורך העניין לשנים הבאות, יש כל מיני דברים שצריכים לתקן.

<ישראל אליסף: אתן לך עוד דוגמה - - -

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה דברים שצריך לתקן.

<ישראל אליסף: חצי שעה חפיפה.

<ישראל אליסף: גננת של בוקר, דוקטור קדמן, יש ילד שיש לו בעיות ורוצים להעביר את האינפורמציה מהבוקר לצהרון, אין להם זמן בשביל זה, הם לא נפגשים בכלל.

<ישראל אליסף: זאת הולכת בשעה 2 - - -

יפעת שאשא ביטון: יש חצי שעה.

<ישראל אליסף: אין חצי שעה, אין חצי שעה חפיפה.

<ישראל אליסף: אין דקה אחת חפיפה משולמת.

<ישראל אליסף: תחשבי כמה דברים נופלים פה בין הכיסאות.

<ישראל אליסף: את דיברת על פיקוח - - -

יפעת שאשא ביטון: טוב.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד משהו.

יפעת שאשא ביטון: אם את רוצה במשפט ואני אסכם את הדיון.

<ענבל אביב: אני אגיד בשני משפטים.

<ענבל אביב: "ויצ"ו" מפעילה צהרונים בתל אביב ובגבעתיים, אלו צהרונים שמוכרים על ידי משרד הכלכלה.

<ענבל אביב: בעצם בהמשך למה שנאמר פה, אנחנו פועלים בשדה שהילדים בבוקר מפוקחים על ידי משרד החינוך ובשעה 1:30-2:00 הם עוברים למשרד הכלכלה.

<ענבל אביב: המציאות הזאת יוצרת כל מיני בעיות שאנחנו נתקלים בהן, כי באמת אין רצף פדגוגי משעות הבוקר עד הצהריים.

<ענבל אביב: למשל, ילד עם בעיות, עם עיכוב התפתחותי שבשעות הבוקר הצוות יכול לקבל הדרכה של פסיכולוגית כמו שילד מקבל סייעת, בשעות אחר הצהריים לא הצוות מקבל את התמיכה ולא- - -

יפעת שאשא ביטון: אני קראתי את המכתב שלכם.

יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים את הסייעות ואת הכול.

יפעת שאשא ביטון: עזבי, זה סיפור אחר להמשיך את זה לתוך המסגרות – קראתי את זה, סיפור אחר, מכירה את זה וגם טיפלתי בחלק מהמקרים האלה, אבל לצורך העניין זה נכון גם למסגרות אם אנחנו רוצים שהם ימשיכו ויקבלו טיפול.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתייחס לסוגיות ש- - -

<ענבל אביב: מה שאני רוצה להגיד, שאנחנו חושבים כמו שנאמר פה שצריך להיות גוף אחד מתכלל שהוא רואה את - - -

יפעת שאשא ביטון: גם אז אני לא בטוחה שתצליחו.

יפעת שאשא ביטון: אל תשכחו שגם צהרונים זה משהו וולונטרי, לא כל ההורים רוצים להישאר עד 4:00 וגם בית הספר של הקיץ הוא משהו וולונטרי ולא כל ההורים רוצים להישאר שם.

יפעת שאשא ביטון: בסוף בסוף אנחנו צריכים להתכנס לאיזו פרופורציה של איך אנחנו מנתחים את המסגרות האלה ומה אנחנו רוצים לראות בהן, ככה גם פתחתי את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אני חייבת לומר לכם למה אני ככה חסרת שקט.

יפעת שאשא ביטון: גם בדיון הקודם וגם עכשיו התחושה שלי, באמת, שאנחנו כל הזמן מחפשים מי אחראי.

יפעת שאשא ביטון: להגיד 'המדינה אחראית' זה משהו כזה גדול ואמורפי, מנקה אותנו.

יפעת שאשא ביטון: הייתה פה נציגה בדיון הקודם שאמרה: 'אני ראיתי בסרטון של המטפלת שהתעללה שהיו 18 ילדים', אז מה, זו סיבה לבוא ולנער ילד או לדרוך עליו?

יפעת שאשא ביטון: אני באמת בתחושה שאנחנו לא מנסים לקחת את הבעיה ולראות מה באמת אנחנו צריכים לעשות כדי להתמודד עם זה, מחפשים את הסיבות של למה זה, וצריכים להבין למה זה קרה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להיות שם.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה אתכם, מסכימה אתכם לחלוטין שכל הסיפור הזה צריך להיות תחת גורם מתכלל אחד, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: למה, כי זה מונע את כל אי הסדרים ואת כל הבלגן של מי נמצא פה ומי נמצא שם וסטנדרטים שונים ושפה יש גננות ופה יש משהו אחר – מסכימה אתכם לחלוטין.

יפעת שאשא ביטון: בראיה שלי ובחלום שלי, בחזון שלי, זה צריך להיות תחת משרד החינוך – מסכימה גם בנקודה הזאת.

<ישראל אליסף: שיהיה שוויון בחינוך.

יפעת שאשא ביטון: זה בכלל, את זה אני תמיד אומרת, באוב זה יהיה.

<ישראל אליסף: בצהרונים אנחנו בכלל רחוקים משם.

יפעת שאשא ביטון: אני אוכל להגיד לך שיש מקומות, לצורך העניין בפריפריות או באשכולות מוחלשים, בהם מקבלים מענים עד שעה 4:00, זו לא שנה ראשונה, כבר הרבה מאוד שנים זה ככה, אותו צוות חינוכי.

יפעת שאשא ביטון: נכון, זה יוח"א, מיל"ת וכל האחרים שזה נמשך, אני שמה את זה בצד.

יפעת שאשא ביטון: שני דברים שאנחנו צריכים לשים עליהם את המיקוד: נושא של הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם ההורים צריכים לדרוש פה מסגרת מפוקחת.

יפעת שאשא ביטון: במקרה של הצהרונים זה הרבה יותר פשוט, כי הם צריכים לבקש רישוי.

יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה בוודאי צריך להרחיב את התקנים כדי שיהיה באמת אפשר להגיע ולפקח ולא רק לתת אישור העסקה גם על המעונות, זה דיון אחר שאנחנו לא נפתח אותו מחדש.

יפעת שאשא ביטון: החוסר שקט שהיה לי זה מהמקום שאני מצפה גם מכם ההורים להעביר לצוותים החינוכיים שיש להם אחריות.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת בעלמא, לי אי אפשר למכור סיפורים, אני באה משם.

יפעת שאשא ביטון: אני הייתי מורה שם ואני לא זוכרת שאני יצאתי כשתלמיד קרה לו משהו במשך היום.

יפעת שאשא ביטון: אני יצאתי מבית הספר כי סיימתי את העבודה שלי ולא מבלי להרים טלפון למי שצריך או להעביר את השרביט למי שצריך או מבלי לדווח למורה אחר שנכנס לכיתה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה אחריות של צוותים חינוכיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא קבלנים, אנחנו לא קבלנים של עבודה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהצוותים החינוכיים בשטח ידעו את זה ושגם אתם תדברו בשיח הזה ולא תגידו: 'יא, מסכנים יש למפקחת הזאת 100 גנים ולרכזת 80 צהרונים'.

<ישראל אליסף: אני חייב לענות לך על זה כבוד ראש היושבת ראש.

יפעת שאשא ביטון: אתה מוזמן.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שתפתיע אותי.

<ישראל אליסף: אני גם אפתיע אותך.

<ישראל אליסף: הורי ירושלים לצורך העניין, אמרתי לך, בגלל השוני באוכלוסייה, יש אוכלוסייה מוחלשת ויש אוכלוסייה חזקה, הם הכניסו את היד לכיס ושילמו הרבה דברים כדי שהצהרונים יהיו יותר איכותיים.

<ישראל אליסף: אני אגלה לך עוד סוד, משרד החינוך לקח את המודל הירושלמי והעתיק אותו.

<ישראל אליסף: היום המודל הירושלמי משמש דוגמה לצהרונים אחרים, אבל - - -

יפעת שאשא ביטון: מה זה קשור למחויבות של הצוות המקצועי?

<ישראל אליסף: אני אענה.

<ישראל אליסף: אם אתמול אני יושב בוועדת היגוי היישובית וצועקים כולם שצריכה להיות עוד רבע שעה חפיפה בין הצוותים.

<ישראל אליסף: הצוותים החינוכיים לא מתנדבים, הם עובדים והם צריכים לקבל שכר.

<ישראל אליסף: אם כולם אומרים שצריכים את הרבע שעה חפיפה, לא נכון לבוא ולהגיד לצוותים החינוכיים תישארו כי יש לכם אחריות.

<ישראל אליסף: הם צריכים לקבל שכר על הרבע שעה, היא צריכה להיות מוגדרת ומשולמת.

<ישראל אליסף: אני אמרתי לכל הצוות היישובי: 'אני מסכים אתכם, אני רוצה שזה יהיה, אבל אי אפשר שהכיס של ההורים יהיה פתרון כל הזמן לכל הדברים'.

<ישראל אליסף: זה בעצם מה שאמרו לנו.

יפעת שאשא ביטון: הם לא צריכים לממן את זמן החפיפה הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך ואתה מוזמן לצטט אותי, איש חינוך שלא מעביר את האינפורמציה של משהו שקרה עם ילד בבוקר למי שמקבל אותו אחר הצהריים, אני אגיד, הוא פושע.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד את זה בבוטות - - -

<ישראל אליסף: אבל אם זה כל יום.

יפעת שאשא ביטון: תפסיק, זה חלק מהעבודה שלנו.

יפעת שאשא ביטון: מה קרה לכם, אתם באים ומגנים על הצוותים החינוכיים שלא עושים את העבודה שלהם, מה קרה לכם?

<ישראל אליסף: לא.

<ישראל אליסף: אני רוצה לראות את מי שיגיד שצוות חינוכי צריך להישאר כל יום על חשבונו את הרבע שעה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: לא ביקשנו שיישאר כל יום על חשבונו.

יפעת שאשא ביטון: יש ימים שקורים דברים חריגים וצריך להעביר את האינפורמציה ויש מפגשי צוות בהם מדברים על דברים כלליים וצריך להעביר את האינפורמציה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נולדנו אתמול ומערכת החינוך לא נולדה אתמול.

יפעת שאשא ביטון: אני הייתי שם ואני אומרת לך שאף פעם לא התמודדתי עם סוגיה כזאת בכלל.

<ישראל אליסף: אני אומר לך, תקשיבי, אני יושב בוועדה אחרי וועדה, אני כבר שלוש-ארבע שנים יושב בוועדות היגוי עירוניות.

<ישראל אליסף: אני אומר לך שזה חוזר על עצמו, בכל הוועדות הדברים האלה חוזרים על עצמם גם על הריכוז הגדול אי אפשר.

<ישראל אליסף: לצורך העניין, למה צריך מפקחת אחת ל-100 גנים, למה לא 300?

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה אתך, אבל על זה אמרנו שאנחנו נטפל.

יפעת שאשא ביטון: הם יגישו תכנית.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי לך שבסוגיית הפיקוח אנחנו נטפל.

<ישראל אליסף: אני לא מדבר איתך עכשיו על מעונות היום.

<ישראל אליסף: כמו שאת מבינה שבמשרד החינוך יש מפקחת של בוקר מפקחת על 100 גנים וזה נשמע לך טריוויאלי ועל 300 לא, אז - - -

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לצאת מהחדר הזה לא בתחושה שמערכת החינוך פשטה את הרגל.

יפעת שאשא ביטון: בשביל זה אני צריכה גם אתכם ההורים, תפסיקו להיות סובלניים לגבי זה שלגננת לא היה את הזמן לדווח למי שמחליפה אותה בצהרון אם קרה משהו חריג בגן.

יפעת שאשא ביטון: זה לא עניין של כסף, זה עניין של חינוך - - -

<ישראל אליסף: לזה אנחנו לא סובלניים, ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: אבל ככה זה נשמע ובגלל זה אני מתקוממת.

יפעת שאשא ביטון: קשה לי בכלל להבין שיח טכני כל כך על חינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך, פשוט כואב לי.

יפעת שאשא ביטון: אני לא זוכרת מתי, אני כמה חודשים פה, אני לא זוכרת מתי יצאתי בתחושה כזאת מדיון.

<ישראל אליסף: אני מוכן לתת לך את הפרוטוקולים.

<ישראל אליסף: אני מסודר, יש את הפרוטוקולים של כל וועדות ההיגוי ואת תראי איך זה עולה האחד אחרי השני מאנשי מקצוע, לא ממני.

<ישראל אליסף: מאנשי המקצוע זה עולה פעם אחר פעם שיש צרכים.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: אני רק המלצות מסודרות לוועדה.

<יצחק קדמן: אפשר רק עוד משפט לפני זה?

יפעת שאשא ביטון: אני חייבת לצאת ואני גם ככה מספיק גולשת.

<יצחק קדמן: אני רוצה לגשר בין הדברים שנאמרו כולל הדברים שנאמרו על ידך.

<יצחק קדמן: כשאתה הולך לאולם אירועים לחתונה, אתה לא יכול לבדוק את מערכת כיבוי האש לפני זה, את המקרר של המזון וכדומה.

<יצחק קדמן: מה אתה כן יכול לעשות כאזרח, כמובן בהשוואה להורה, אתה יכול להגיד שאתה רוצה לראות שיש רישיון עסק בר תוקף, שמכבי אש בדקו.

<יצחק קדמן: את זה אנחנו צריכים - - -

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרתי קודם.

<יצחק קדמן: את זה אנחנו צריכים, ההורים לא יכולים להיכנס בנעליים של הרגולטור - - -

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא ביקש מהם להיכנס.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור יצחק קדמן - - -

<יצחק קדמן: הם צריכים לפחות לבדוק במקום אם יש אישור מהרשויות או אין אישור.

<יצחק קדמן: היום זה לא קיים, אתה לא יכול לבוא ולבדוק אם יש רישוי או אין רישוי כי לא צריך אישור.

יפעת שאשא ביטון: דוקטור יצחק קדמן, לחלקם בכלל גם אין להם שום בעיה עם זה שלא יהיה רישוי.

יפעת שאשא ביטון: הם מכניסים את הילדים ויודעים שמדובר במערכות פחות וולונטריות.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שההורים יבינו שיש להם כוח בידיים- - -

<יצחק קדמן: יש להם כוח ויש להם תפקיד ויש להם אחריות, אבל הם לא יכולים לבוא בנעליים של הרגולטור שצריך לסייע להם.

יפעת שאשא ביטון: אבל אף אחד לא ביקש מהם לבוא בנעליים של הרגולטור.

יפעת שאשא ביטון: ביקשתי שיפסיקו להיות סובלניים לגבי איש צוות שזורק את הילד שלו בשעה 13:00 בצהריים, יוצא ולא מדווח בגלל שהסתיימה לו השעה.

יפעת שאשא ביטון: כך לא עובד חינוך, אני ממש מתנצלת.

יפעת שאשא ביטון: אני מסרבת לקבל שכך יעבוד חינוך ואני מוכנה להתעמת עם מי שאתם רוצים בתוך המערכת - --

<ישראל אליסף: אני לא רוצה להתעמת.

יפעת שאשא ביטון: ובתוך וועדת ההיגוי.

<ישראל אליסף: אנחנו לא רוצים להתעמת.

<ישראל אליסף: אנחנו רוצים להגיע בוועדה הזאת למצב, אמרתי לך שאם באסטרטגיה אנחנו רוצים יוח"א ואנחנו מבינים שהדרך לשם עוד ארוכה, הלוואי שזה מה שיקרה.

<ישראל אליסף: שבסיכום זה מה שתמליצי, נשמח, אבל עד שנגיע לשם אז גם את מה שקיים אפשר לשפר.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו נשפר את זה.

יפעת שאשא ביטון: ראשית אני מבקשת, שמרית לא נמצאת, אבל נעביר לה שאנחנו נעשה תיקון לחוק לגבי הדרישה לתעודת יושר לא רק לגבי מגברים אלא גם מנשים.

יפעת שאשא ביטון: בעצם שכדי שכל עובדת תצטרך על פי חוק להגיש תעודת יושר.

יפעת שאשא ביטון: אני חתומה על הצעת חוק שקשורה לאנשי חינוך ומטפלים ובכלל, אבל אנחנו בכל זאת נוציא חקיקה שהיא ממוקדת - - -

<גלית יעקובוב: לא רק לגבי עבירת מין, גם לגבי עבירות אלימות.

יפעת שאשא ביטון: כתבתי, לגבי תקיפה ואלימות.

<רועי ויינשטיין: אלימות והזנחה.

<רועי ויינשטיין: הזנחה מאוד חשוב.

יפעת שאשא ביטון: הזנחה זה משהו מאוד אמורפי - - -

<רועי ויינשטיין: לנו יש מצלמת שמראות גננות שעוזבות 3 ימים מתוך שבוע של 5 ימי עבודה, שהן פשוט לא נמצאות שם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על תעודת יושר.

<רועי ויינשטיין: אנחנו מבינים.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: אם תרצה אני אסביר לך אחר כך על הנושא ההזנחה בהיבט המשפטי של כמה קשה להגדיר הזנחה מבחינת הרצף שלו.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו רוצים להיות אמתיים ולהוביל משהו שגם נצליח להחליק אותו כמה שיותר מהר, אז אלימות ותקיפה מינית ותקיפה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת עדכון ממשרד הכלכלה לגבי התמהיל שאתם יוצרים, כולל התכנית שאתם מגישים אותה, כדי שמצדנו נוכל גם לקדם את זה ולדחוף שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ממליצים שכל סוגיית הצהרונים תיכנס תחת גורם מתכלל אחד כדי שיהיה אפשר לפקח גם על סטנדרטים אחידים.

<יצחק קדמן: אפשר להוסיף את הקידום של חוק הפיקוח על צהרונים?

<יצחק קדמן: יש חוק כזה, הוא מונח כבר עשרה חודשים על שולחן הכנסת.

<יצחק קדמן: יש חוק ספציפי לצהרונים, הגישה אותו - - -

יפעת שאשא ביטון: לדעתי כן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני ממש מתנצלת שאני ככה - - - , מה לעשות, לאנשי חינוך מבחינתי יש סטנדרטים מאוד ברורים של איך זה צריך להיות.

יפעת שאשא ביטון: לי יש אפס סובלנות כשמדובר בחינוך.