ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 182, 2016-03-30 10:25

מירב בן ארי: שלום לכולם.

מירב בן ארי: אנחנו מתחילים את הדיון של וועדת החינוך, התרבות והספורט.

מירב בן ארי: אני מירב בן ארי, אני אחליף את חבר הכנסת יעקב מרגי יושב ראש הוועדה.

מירב בן ארי: לפני שאנחנו מתחילים את הוועדה בפורום האינטימי והיפה הזה, אני רוצה לבשר לכם שוועדת החינוך של הכנסת החליטה להקים בפעם הראשונה בכנסת, - - - <קריאה:> צריך להצביע על זה.

מירב בן ארי: בוודאי, אנחנו נצביע על זה.

מירב בן ארי: מי חבר פה בוועדה.

מירב בן ארי: אני וחבר הכנסת ברושי.

מירב בן ארי: וועדת החינוך, התרבות והספורט החליטה בישיבתה מיום כ' באדר ב' תשע"ו, 30.3.2016, על הקמת וועדת משנה לחינוך בלתי פורמלי.

מירב בן ארי: זו וועדה שאני אעמוד בראשה, שותפים בה: יעקב מרגי, מסעוד גנאים, מוטי יוגב ואיציק שמולי.

מירב בן ארי: בצלאל, אתה יכול להצביע במקום מוטי.

מירב בן ארי: הוועדה רשאית לעסוק בנושאים של תנועות וארגוני הנוער, פעילות מתנ"ס ומרכזי נוער וצעירים, מכינות קדם-צבאיות, שנת שירות.

מירב בן ארי: תוקף פעילות הוועדה: מיום הקמתה ועד תחילת פגרת פסח 2017.

מירב בן ארי: הוועדה החליטה כי ליושב ראש וועדת החינוך, התרבות והספורט יש סמכות להחליט שבנושא מסוים תדון מליאת הוועדה למרות שהוא בסמכות וועדת המשנה.

איתן ברושי: מי קבע את ההרכב?

מירב בן ארי: אני, אבל אני - - -

איתן ברושי: אני חושב שאני הייתי צריך להיות שם.

איתן ברושי: בכל זאת מדברים שם, שנת השירות זה אנחנו, תנועות זה בעיקר אנחנו - - -

מירב בן ארי: מי זה אנחנו?

איתן ברושי: ההתיישבות.

מירב בן ארי: ברושי, הערתך מקובלת.

מירב בן ארי: אני אחזור אליך עם זה עוד היום.

מירב בן ארי: בסדר?

מירב בן ארי: מי בעד - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, זה יפעל גם ביו"ש (יהודה ושומרון)?

בצלאל סמוטריץ': יהיו בדיונים גם יו"ש?

מירב בן ארי: יש גם נציג של תנועות הנוער.

מירב בן ארי: אה, יש לו וועדת משנה שלו, אז באמת עדיף, אפשר להחליף.

מירב בן ארי: החלפתי עכשיו.

מירב בן ארי: מי בעד הקמת וועדת המשנה לחינוך הבלתי פורמלי, שירים את ידו.

מירב בן ארי: בעד – רוב

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: זו וועדה חשובה מאוד בעיניי, שיש וועדה שעוסקת בחינוך הבלתי פורמלי.

מירב בן ארי: אנחנו מקיימים דיון בנושא: אגודת הסוציולוגיה הישראלית מתכוונת להחרים את אוניברסיטת אריאל.

מירב בן ארי: את הדיון בוועדת החינוך אני יזמתי, הצטרפו אלי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, חבר הכנסת איימן עודה, חברת הכנסת עליזה לביא וחבר הכנסת עודד פורר.

מירב בן ארי: אני כבר יכולה להגיד לכם, אלא אם תתקנו אותי, שאגודת הסוציולוגים לא שלחה נציג לדיון למרות זאת אנחנו נקיים את הדיון בשל חומרת הנושא, האגודה מחרימה מרכז אקדמי במדינת ישראל, אגודה ישראלית.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו נצא מפה עם מסקנות לגביהם מבלי קשר לנוכחות שלהם או לא.

מירב בן ארי: אני רוצה להבין מי הגורם שממן את האגודה הזאת, כי מישהו ממן אותה.

מירב בן ארי: לא יכול להיות, זה פשוט מצב אבסורד במדינת ישראל.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת לחברי הכנסת להתייחס.

בצלאל סמוטריץ': אדי דווקא מציע שנשמע, אני לא יודע מי כן נמצא פה.

מירב בן ארי: או.

מירב בן ארי: קיי, בוא נדבר, נשיא אוניברסיטת אריאל - - -

<יגאל כהן אורגד: סליחה, לתקן.

<יגאל כהן אורגד: נגיד אוניברסיטת אריאל, נשיא האוניברסיטה זה פרופסור יהודה דנון, הוא הנשיא.

<יגאל כהן אורגד: הוא לא היה יכול להיות נוכח היום.

מירב בן ארי: או.

מירב בן ארי: קיי.

מירב בן ארי: מר אורגד-כהן יגאל.

מירב בן ארי: אתה יכול לשפוך לנו אור על הפרשייה?

<יגאל כהן אורגד: כן.

<יגאל כהן אורגד: בבקשה.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

<יגאל כהן אורגד: קודם עשרה משפטים ברשותכם.

<יגאל כהן אורגד: באוניברסיטת אריאל לומדים השנה כ-14 אלף איש.

<יגאל כהן אורגד: 85% מגיעים ממערב לקו הירוק, 11 אלף איש לומדים לתואר ראשון, שני ושלישי.

<יגאל כהן אורגד: האוניברסיטה מצטיינת בשיעור גבוה מאוד של תלמידים בתחומי המדעים, הנדסה ומדעי הבריאות כולל פרמטר גבוה.

<יגאל כהן אורגד: מתקיימת פעילות מחקרית אינטנסיבית מאוד.

<יגאל כהן אורגד: אחד המוסדות המממן מחקרים אצלנו בקנה מידה גדול על בסיס תחרותי, זה מפא"ת של מערכת הביטחון.

<יגאל כהן אורגד: רק השנה אנחנו מבצעים עבור חיל הרפואה 5 מחקרים במסגרת הפעילות המחקרית.

<יגאל כהן אורגד: קיימת כמובן מחלקה לסוציולוגיה שאחד מחבריה, מראשיה, ונוכחים כאן, נוכח כאן אחד, הוא יושב ראש וועדת המשנה של האגודה הסוציולוגית לנושא חברה וביטחון.

<יגאל כהן אורגד: אגב, יוצא גם עיתון סוציולוגי מאוד פלורליסטי אצלנו בשם "סוגיות חברתיות בישראל" ששם יש ייצוג לכל גווני הקשת המחשבתית פוליטית בקרב הסוציולוגיים.

<יגאל כהן אורגד: כפי שאמרתי, יזם אחד מהחברי הכנס באריאל בנושא חברה וביטחון והיושב ראש החדש של האגודה הסוציולוגית הרשה לעצמו להודיע שהוא יחרים, שהאגודה מחרימה, הוא בעל הסמכות והוא יביא את זה להחלטה של המוסדות הנבחרים – דבר שלא הובא.

<יגאל כהן אורגד: הרושם המוטעה שיצרו בציבור כאילו האגודה הסוציולוגית עומדת מאחורי, אין לזה שום אסמכתה so far.

מירב בן ארי: מה זאת אומרת?

עליזה לביא: רגע, הוא היושב ראש של האגודה?

<יגאל כהן אורגד: כן, כן, הוא היושב ראש.

<יגאל כהן אורגד: מאוניברסיטת בן גוריון - - -

עליזה לביא: הוא ידוע בדעותיו עוד משנות ה-90.

מירב בן ארי: מה שאתה אומר, בעצם מי שמייצג את האגודה הזאת זה היושב ראש הזה מבן גוריון?

<יגאל כהן אורגד: כן, כן.

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: הוא היושב ראש של האגודה.

<יגאל כהן אורגד: כל עוד האגודה, הוא אמר שהוא יביא את זה להחלטה שלהם.

<יגאל כהן אורגד: חשוב מאוד שבקול ברור וצלול תישמע עמדת וועדת החינוך לנושא לפני שמתכנסים מוסדות האגודה הסוציאלית.

מירב בן ארי: הסוציולוגית.

<יגאל כהן אורגד: הסוציולוגית.

עליזה לביא: זאת הייתה דעתו האישית שהוא ביקש להביא בפני האגודה?

<יגאל כהן אורגד: כן, הוא נתן לה ביטוי.

<יגאל כהן אורגד: מה הוא עשה, באו ואמרו לו: 'רוצים לכנס כנס בנושא חברה וביטחון ב"אריאל"'.

<יגאל כהן אורגד: אדם שמוסמך מטעם האגודה עומד בראש וועדת המשנה, יוכלו לומר לכם את השם שלו עוד מעט.

<יגאל כהן אורגד: אז הודיע היושב ראש: 'לא, אתה לא תקיים מפני שזה ב"אריאל" ואני אומר שאנחנו נחרים מבחינות מוסריות'.

<יגאל כהן אורגד: אני מצטט אותו מתוך העיתונות.

<יגאל כהן אורגד: 'צריך להחרים ואני אביא את זה לאישור מוסדות האגודה' – דבר שלא נעשה עד כה.

מירב בן ארי: איך קוראים לו.

<יגאל כהן אורגד: פרופסור רם.

עליזה לביא: פרופסור אורי רם, פרופסור לסוציולוגיה מאוניברסיטת בן גוריון.

עליזה לביא: אגב, גם מזכירת האגודה, הגברת ליאת מלביצקי.

עליזה לביא: כלומר, גם ממנה אני מבינה.

עליזה לביא: מה שאני מבינה ממך עכשיו, למעשה זו הייתה עמדתו האישית, דעתו האישית - - -

<יגאל כהן אורגד: כן, אבל היה לה תרגום אופרטיבי- - -

עליזה לביא: לכן אנחנו הצטרפנו להצעת ה- - -

מירב בן ארי: זאת אומרת שבפועל לא התקיים הכנס - - -

<יגאל כהן אורגד: עדיין לא התקיים.

מירב בן ארי: מתי הוא היה אמור להתקיים?

<יגאל כהן אורגד: לארגן כנס אקדמי זה עניין של כמה חודשים.

<יגאל כהן אורגד: כל האירוע היה לפני כחודש-חודש וחצי.

<יגאל כהן אורגד: אני מעריך שזה דבר שאמור לקרות לקראת יוני-יולי.

<יגאל כהן אורגד: אפשר עדיין לתקן את המעוות.

עליזה לביא: רגע, רגע, אבל לא התקבלה החלטה באגודה לסוציולוגיה?

<יגאל כהן אורגד: לא.

<יגאל כהן אורגד: אני מדגיש, לא התקבלה החלטה באגודה הסוציולוגית, הוא אמר שסמכותו בין התכנסות כיושב ראש האגודה ל- - -

מירב בן ארי: לשלול את הקיום של הכנס ב"אריאל".

<יגאל כהן אורגד: לקבוע את העובדות.

עליזה לביא: לא לשלול, להחרים.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הוא אומר לא לקיים את הכנס בכלל.

<יגאל כהן אורגד: מתנצל, אני לא מזהה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת עליזה לביא, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, חברת הכנסת מירב בן ארי, זה בסדר, אנחנו לא הרבה זמן.

<יגאל כהן אורגד: אני חוזר.

<יגאל כהן אורגד: אני לא מכיר את התקנון של האגודה הסוציולוגית.

<יגאל כהן אורגד: אבל, הגיוני שכאשר מישהו רוצה לכנס כינוס הוא פונה ליושב ראש, בדרך כלל הוא בודק אם זה עונה לסטנדרטים האקדמיים, אם זה פתוח, אם זה פלורליסטי מספיק – כל הדברים ההגיוניים כשאתה רוצה לאשר או לא לאשר כנס.

<יגאל כהן אורגד: במקרה הזה מה שהוא עשה, הוא אמר יהיה כנס אם הוא לא יתקיים ב"אריאל".

עליזה לביא: כנס האגודה הסוציולוגית.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: לא יהיה כנס בכלל.

מירב בן ארי: הוא הטיל וטו, הוא הטיל וטו על הכנס.

עליזה לביא: אני חייבת הבהרה.

עליזה לביא: אני מצטערת, אני רוצה הבהרה גם לפרוטוקול.

עליזה לביא: הכנס הוא כנס שאתם רוצים לארח את האגודה הסוציולוגית?

<יגאל כהן אורגד: לא.

<יגאל כהן אורגד: לא - - -

עליזה לביא: או שזה כנס אקדמי בנושא ?

<יגאל כהן אורגד: תרשי לי.

<יגאל כהן אורגד: באחת מוועדות המשנה של האגודה הסוציולוגית, היא תת האגודה לחברה וביטחון, רצו לכנס כנס אקדמי של חוקרים מהאוניברסיטאות השונות בנושא חברה וביטחון שיתקיים ב"אריאל" - - -

בצלאל סמוטריץ': כנס לאגודה.

בצלאל סמוטריץ': זה חלק מתוך האגודה, היושב ראש אמר - - - -

<יגאל כהן אורגד: הכנס הוא אורגן של האגודה.

<יגאל כהן אורגד: זה לא הכנס היחידי.

עליזה לביא: הבהרה חשובה לפרוטוקול.

עליזה לביא: כלומר, בעצם זה תחת המעטפת של האגודה הישראלית לסוציולוגיה והוא בא ואמר: 'אנחנו לא נשתף פעולה כאגודה'.

<יגאל כהן אורגד: נכון.

<יגאל כהן אורגד: עכשיו, אני רוצה רק לומר במשפט סוגריים, יש כאן קריאה של הארגון הבינלאומי של אנתרופולוגים שקורא להחרים את האוניברסיטאות בישראל.

<יגאל כהן אורגד: אם מחליפים את המילה 'ישראל', במילה 'אריאל' ומחליפים את הכותרת במקום אנתרופולוגים לאגודה הסוציולוגית הבינלאומית, יש כאן את כל ההנמקות למה להחרים את האוניברסיטאות בישראל, מאותם נימוקים שפרופסור רם פרסם מדוע צריכים להחרים את אוניברסיטת אריאל.

<יגאל כהן אורגד: אני חוזר לעולם יותר נטרלי.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו חברים בארגון הבינלאומי של אוניברסיטאות שליד אונסק"ו.

<יגאל כהן אורגד: כיוון ש"אריאל" זה ב-A אז ברשימת האוניברסיטאות אנחנו מופעים ראשונים על ידי אונסק"ו.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו מקיימים קשרי מחקר עם כ-50 אוניברסיטאות בעולם.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו מקיימים קשרי מחקר עם כל האוניברסיטאות בארץ ושורה ארוכה של מכוני מחקר.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו שמחים לומר, אני לא מזהה את חבר הכנסת עודה - - -

מירב בן ארי: הוא לא כאן.

<יגאל כהן אורגד: הוא היה אחד מהפוליטיקאים - - -

מירב בן ארי: הוא עסוק.

<יגאל כהן אורגד: הוא בוודאי היה שמח לשמוע ש-600 הסטודנטים הערבים שלומדים אצלנו, כולל סטודנטים פלשתינאיים וכולל סטודנטים שלוקחים חלק פעיל במחקר, מרגישים אצלנו מצוין כמו הכיוון המאוד פלורליסטי של ההרכב של הסטודנטים והמורים באוניברסיטה.

<יגאל כהן אורגד: אני אסכם במשפט אחד- - -

מירב בן ארי: לא, גם תגיד לי אם זה קרה בעבר.

מירב בן ארי: <קריאה:> קריאות לחרם, האם היו קריאות לחרם על "אריאל"?

<יגאל כהן אורגד: כן.

<יגאל כהן אורגד: כן.

<יגאל כהן אורגד: היו בארץ בעבר קריאות כאלה.

<יגאל כהן אורגד: לדוגמה, כשהתקיים כאן כנס קרימינולוגים בינלאומי בנושא פשיעה בנשים במקרה, אנחנו אירחנו את הכנס ביחד עם מכללת נתניה.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו חלק והם חלק.

<יגאל כהן אורגד: הייתה קריאה של קרימינולוגים מהארץ לעמיתיהם מחוץ לארץ שאמרו להם: 'אל תבואו לכנס ב"אריאל" מפני שזה מקום של פשע'.

<יגאל כהן אורגד: איך יכולים להגיע קרימינולוגים למקום של פשע?

<יגאל כהן אורגד: היו אלינו שאילתות, כמעט כולם מחוץ לארץ הגיעו, אלה מהארץ לא.

<יגאל כהן אורגד: אבל אני אספר על שני ניסיונות בינלאומיים להחרים אותנו שנכשלו, הם חשובים לצורך ענייננו.

<יגאל כהן אורגד: היה מקרה אחד שהצליחו לזרוק אותנו מגמר תחרויות בינלאומיות בארכיטקטורה דקטלון בספרד.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו תבענו את ממשלת ספרד לדין בבית משפט ספרדי.

<יגאל כהן אורגד: בית המשפט הספרדי פסק, אחרי שהפנה את הנושאים לבדיקה.

<יגאל כהן אורגד: יש להם מועצת רפובליקה שהוא מעין גוף משפטי ציבורי עם שופטים עליונים לשעבר שמייעץ להם.

<יגאל כהן אורגד: הם קבעו שהסילוק שלנו היה לא שרירים ולא קיימים, בטל ומבוטל.

<יגאל כהן אורגד: הוא חייב את ממשלת ספרד, ממשלת ספרד שילמה לנו 70 אלף יורו פיצויים כקנס על הסילוק שלנו מהכנס הזה.

<יגאל כהן אורגד: מועצת הרפובליקה הספרדים קבעה שהסילוק שלנו עומד בניגוד לחוקה הספרדית ועומד בניגוד להסכמים של האיחוד האירופאי עם ישראל.

<יגאל כהן אורגד: המסמכים כאן לפניכם את תרצו לעניין בזה.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

<יגאל כהן אורגד: המקרה השני שלא הצליח.

<יגאל כהן אורגד: כאן ברטרוספקטיבה הצלחנו.

<יגאל כהן אורגד: קיבלנו החלטה של בית משפט ספרדי עם פסיקה חד משמעית שלו.

<יגאל כהן אורגד: המקרה השני היה כינוס של האגודה הבינלאומית של מזרחנות שהתקיים בלוס אנג'לס, ניסו לומר ליושב ראש של אחת הישיבות שהוא יכול להיות יושב ראש, אבל בתנאי שימחק את המילה 'אריאל' ויופיע באופן אישי ולא יושב ראש הפנל מטעם "אריאל".

<יגאל כהן אורגד: לא קיבלו את זה, היה לחץ של סקולרס פור פיס, זה גוף של 20 אלף פרופסורים מהעולם שנלחם לצדנו בלחץ נוסף, והם נסוגו מהחרמה.

<יגאל כהן אורגד: אני אומר במשפט אחד מה מפריע לי.

<יגאל כהן אורגד: פרופסור רם עם כל הכבוד, אני חושב שתהייה כאן עמדה ברורה גם של המל"ג, שאנחנו חלק ממנה, אנחנו מתוקצבים על ידי ות"ת, מקבלים, תכנית החומש שלנו נבנית יחד איתם, יש שותף פעולה מלא.

<יגאל כהן אורגד: בשבוע הבא אנחנו מארחים את ראש הות"ת החדשה ואת סגן יושב ראש המל"ג החדשה.

<יגאל כהן אורגד: יש גוף שעדיין לא הפיק את הלקחים מהעובדה ש"אריאל" שדורגה לאוניברסיטה.

<יגאל כהן אורגד: זה ור"ה – ועד ראשי האוניברסיטאות.

<יגאל כהן אורגד: לכאורה זה גוף וולונטרי, דה-פקטו זה גוף שמשמש כמייצג של האוניברסיטאות בשורה של נושאים שחשובים לכל האוניברסיטאות וגם לנו.

<יגאל כהן אורגד: הם הוזמנו, הם הוזמנו.

<יגאל כהן אורגד: לדוגמה, הם מנהלים את המשא ומתן על שכר ש- - -

מירב בן ארי: רק אדוני, אנחנו חייבים לסיים, אז ממש משפט אחרון.

<יגאל כהן אורגד: הבקשה שלי, שהחלטה שלכם תקרא לכל המוסדות בארץ, ותוך דגש לעניין של ור"ה – ועד ראשי האוניברסיטאות לכלול אותנו.

<יגאל כהן אורגד: הנימוקים שמעלים הם, הם מפחדים שזה יפגע ביחסיהם עם האירופאים, לזה יש תשובות טובות.

<יגאל כהן אורגד: תודה רבה.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: נציג המל"ג בבקשה.

מירב בן ארי: מי מתייחס?

<מרק אסרף: בוקר טוב.

<מרק אסרף: שמי מרק מהמועצה להשכלה גבוהה ולצדי דובר המל"ג שרון.

<מרק אסרף: המועצה להשכלה גבוהה קיימה הרבה ישיבות על כל הנושא של קריאה לחרם אקדמי על ישראל.

<מרק אסרף: בסופו של דבר יש לנו החלטה לפני מספר שנים שהמועצה להשכלה גבוהה, עקב החשיבות הרבה שהיא מתייחסת לחופש האקדמי, המצוינות האקדמית של מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל, רואה בחרם אקדמי או בכל קריאה לחרם אקדמי על מוסדות להשכלה גבוהה בישראל ועל - -- של ההשכלה הגבוהה שלנו כדבר שבעיקרו מערער על החופש האקדמי- - -

מירב בן ארי: כן, אבל דבר איתי ספציפית על האירוע הזה.

<מרק אסרף: ספציפית לגבי האירוע הזה, אנחנו למדנו על זה גם כן מאמצעי התקשורת.

<מרק אסרף: הגוף הזה, אנחנו אין לנו בכלל שום ממשק .

<מרק אסרף: הגוף הזה - - -

מירב בן ארי: אני יודעת שהם לא כפופים לכם לא תקציבית ולא - - -

<מרק אסרף: שום דבר, אין לנו שום ממשק לגביהם - - -

<יגאל כהן אורגד: מוסרית.

מירב בן ארי: מוסרית.

עליזה לביא: בדרך כלל דמי החבר של האגודה מגיעים מהמרצים עצמם, כך זה באגודות שאני הייתי חברה בהן כשהייתי באקדמיה.

<יגאל כהן אורגד: המרצים שלנו משלמים לאגודה.

מירב בן ארי: מישהו מכם מהמל"ג, עזוב הם לא כפופים אליכם, אבל אומר פה ובצדק יגאל שמוסרית יש פה.

מירב בן ארי: מישהו מהמל"ג פנה אל אגודת הסוציולוגים, ביקש משהו?

מירב בן ארי: אתה יודע, אם חבר כנסת יכול, אז מהמל"ג לא.

מירב בן ארי: הרי בכל זאת כולם שם מרצים.

<מרק אסרף: לא.

<מרק אסרף: דווקא לפי הבדיקה שנעשתה, שר החינוך פנה לראשת הות"ת ואמר לה: תבדקי - - -

מירב בן ארי: מי יושב שם.

<מרק אסרף: תבדקי את המהלך שעשו אגודת הסוציולוגים, מי נמצא בהרכב שלהם וכו'.

<מרק אסרף: לפי הבדיקה שעשו אנשי הות"ת מתברר, אני לא יודע כמה אנשי סגל אקדמי יושבים - - -

<יגאל כהן אורגד: הם כולם חברי סגל באוניברסיטאות ובמכללות.

<מרק אסרף: זהו, לפי הבדיקה שלנו יש שם הרבה עובדים סוציאליים - - -

עליזה לביא: באגודה הסוציולוגית?

<מרק אסרף: בסוציולוגית, כן.

עליזה לביא: יש שם עובדים סוציאליים?

<מרק אסרף: כן.

<מרק אסרף: אני לא יודע כמה - - -

מירב בן ארי: ואחרי שהשר ביקש ממנה?

<מרק אסרף: אז היא בדקה.

<מרק אסרף: נאמר לה שני דברים.

<מרק אסרף: ראשית, שאין לנו שום ממשק לדבר הזה, לגוף הזה מכל בחינה שהיא, זה קודם כל.

<מרק אסרף: ב', בהרכב של הסוציולוגים יושבים שם עובדים סוציאליים מכל מיני שיוכים.

<מרק אסרף: שוב, בסימן שאלה כמה אנשי סגל אקדמיים מהמוסדות להשכלה גבוהה יושבים בה.

<מרק אסרף: בכל מקרה - - -

מירב בן ארי: אני שואלת אותך, לא פניתם?

<מרק אסרף: מל"ג לא פנתה לגוף הזה, אבל אני יכול להגיד את העמדה המוסרית והנורמטיבית של המל"ג והת"ת, הם פוסלים מכל וכל קריאה לחרם אקדמי על המוסדות.

<מרק אסרף: זה פוגע גם במוסדות, גם במערכת וגם בחברי הסגל עצמם של ההשכלה.

מירב בן ארי: את זה אנחנו יודעים, אבל תשמע, יש כאן אירוע שלא קרה בעבר שבו אגודה ישראלית של מרצים, עזוב חרם שאנחנו מקבלים כל שני וחמישי, על זה לצערנו.

מירב בן ארי: יש פה מצב שבו, עכשיו תקומנה כל מיני אגודות ותגדנה: 'אנחנו לא עושים כנסים ב"אריאל".

מירב בן ארי: איפה זה מסתיים?

מירב בן ארי: נכון אתה אומר: 'אין לנו ממשק', אבל כולם מרצים.

מירב בן ארי: תגיד לי 50% מהאגודה מרצים?

מירב בן ארי: חברת הכנסת עליזה לביא תכף תתייחס, היא הייתה חברה באגודות האלה, רובם מרצים.

<מרק אסרף: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד חשוב.

<מרק אסרף: במהלך השנים, כשאנחנו עסקנו בנושאים האלה של קריאה להטלת חרם על מוסדות אקדמיים בישראל, המל"ג גם פנתה לאוניברסיטאות ולמכללות ואמרה להם: 'קודם כל תקיימו דיונים על הדברים' כמוסדות שמנהלים את עצמם, 'של קריאה לחרם אקדמי'.

<מרק אסרף: חלילה, אבל לפעמים זה מגיע מתוך חברי סגל של המוסדות, זה דבר אחד.

<מרק אסרף: לגבי דרכי התמודדות עם הדבר הזה, כי המוסדות למעשה הם אוטונומיים והם מסדירים את הפעילות הפנימית של עצמם.

<מרק אסרף: לכן גם חשוב שהמוסדות עצמם יגידו איך הם מתמודדים עם זה, איך הם מתייחסים לתופעה הזאת והאם היא נרחבת.

<מרק אסרף: זה לא רק המל"ג.

מירב בן ארי: תודה אדוני.

מירב בן ארי: אני רוצה שחברת הכנסת עליזה לביא - - -.

עליזה לביא: קודם כל, אני רואה את האירוע הזה בחומרה.

עליזה לביא: רק לפני כמה חודשים האגודה ללימודים פמיניסטיים ולימודי מגדר בארה"ב החרימה חוקרות למחקר בישראל ואז יצאנו כולנו נזעמים.

עליזה לביא: אני פניתי אליהם במכתב – זה שבעתיים קשה כשזה קורה כאן אצלנו פה בארץ.

עליזה לביא: את יודעת, יוצאים החוצה ופה זה פנימה.

עליזה לביא: ממה שאני מבינה כרגע, זו לא החלטה של האגודה, זו אמירה של יושב ראש האגודה פרופסור אורי רם, פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת בן גוריון שידוע בדעותיו.

עליזה לביא: אני לא כל כך מתפלאת, הוא עקבי מאוד בעמדות שלו וגם בתחומי המחקר שלו.

עליזה לביא: - - -

איילת נחמיאס ורבין: הוא איש טוב אורי והוא עשה טעות.

עליזה לביא: אם יאמר את זה, אני מקווה מאוד בשבילנו ובשבילו.

עליזה לביא: אני רק חייבת לומר שהוא מאוד עקבי בדעותיו ובמחקריו.

עליזה לביא: אני רק רוצה לומר שמעולם לא קרה בארץ שאגודה מקצועית מחרימה אוניברסיטה בישראל או נקטה באיזה שהם צעדים שכאלה, שהמשמעות שלהם זה להפסיק עבודה מחקרית, ובכלל, עם אוניברסיטה במדינת ישראל.

עליזה לביא: אני מגנה את האמירה האומללה, הקשה, המיותרת של פרופסור רם.

עליזה לביא: אני מקווה שנשמע פה כולנו קול של וועדת החינוך חד-משמעי לחזור בו מדבריו.

עליזה לביא: אם לא - - -

מירב בן ארי: אתם, רק תיקחו בחשבון שמה שחברת הכנסת לביא פה אומרת, ובצדק, שאתם תצטרכו לפנות אליו ספציפית, המל"ג, ולקבל התייחסות של הפרופסור.

<יגאל כהן אורגד: אני מבקש להעיר דבר עובדתי שאני לא ידעתי.

<יגאל כהן אורגד: ישראל חוקקה חוק בשנת 2013 או ב-2011, שקובע שקריאות לחרם על מוסדות בישראל או בשטחים שבשליטת ישראל, הכוונה ליו"ש, היא מעשה לא חוקי לפי חוקי מדינת ישראל.

<יגאל כהן אורגד: הקריאה הזאת לחרם - - -

עליזה לביא: בעצם מה שאדוני אומר, אם האגודה תחליט אז בעצם אנחנו נוציא אותה מהחוק.

<יגאל כהן אורגד: אני לא אמרתי את זה.

עליזה לביא: אנחנו נבדוק את זה.

עליזה לביא: בוא נבדוק - - -

<יגאל כהן אורגד: חוקק חוק - - -

עליזה לביא: תראה, האגודה הזאת יש בה 1,000 איש רשומים, בדקתי, 1,000 רשומים בה.

עליזה לביא: אני מעריכה שרובם מרצים או אנשים שקשורים לאקדמיה.

עליזה לביא: אני מציעה שהוועדה, אם הם שוקלים להיפגש ולדון בעניין הזה, א', הם צריכים להיות במעקב ולא להיות מוזנים דרך התקשורת.

עליזה לביא: גברתי, אני חושבת, תראי הם לא באו לכאן והם גם הודיעו בתקשורת שהם לא יבואו לכאן, זה לא משהו חדש - - -

מירב בן ארי: יש דרך לפעול, הם לא חיים בחלל ריק, יש דין במדינה ואנחנו נפעל.

עליזה לביא: אני הייתי שמחה שאנחנו לא נהייה מוזנים מהתקשורת ונדע מה קורה.

עליזה לביא: כלומר, אם באמת תהייה ישיבה של האגודה - - -

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הוא התייחס.

מירב בן ארי: אתם תוציאו לפרופסור שלכם את ההתייחסות שלכם ושל הוועדה, גם הוועדה תוציא.

מירב בן ארי: אנחנו מצפים לדעת מה קורה.

מירב בן ארי: אם באמת הוא עוברים כאן לחוק יהיו לכך השלכות, זה חלק מהעניין.

מירב בן ארי: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין בבקשה ההתייחסות שלך.

איילת נחמיאס ורבין: אני אשתדל להיות קצרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני הוצאתי הודעה מיד שכאגודת הסוציולוגים, ואני מכירה באופן אישי את פרופסור אורי רם.

איילת נחמיאס ורבין: כמו שאמרתי, הוא איש טוב.

איילת נחמיאס ורבין: דעותיי שונות באופן מהותי משלו.

איילת נחמיאס ורבין: אני בשבוע שעבר גם ביקרתי, יחד שולי מועלם-רפאלי, סיירתי בגוש עציון.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת מה זה הדבר הזה בכלל בעולמות האקדמיים, התפיסה שחרם הוא דבר לגיטימי כדרך לשנות מדיניות, בעיניי היא מאוד בעייתית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאמינה בפעילות חוץ-פרלמנטרית, אני מאמינה, צריך לומר שאני הייתי לפני חצי שנה באוניברסיטת אריאל, באתי לברך את מסיימי המכללה הטכנולוגית.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר, לשנות את המדיניות- - -

<יגאל כהן אורגד: בלי שום הזדהות פוליטית.

איילת נחמיאס ורבין: להפך.

איילת נחמיאס ורבין: אם זכור לאדוני אני אמרתי - - -

מרדכי יוגב: אני הייתי שם, היא אמרה דברים הפוכים אפילו.

מרדכי יוגב: אני אומר לזכותה.

איילת נחמיאס ורבין: לא רק שהגעתי, אני גם דיברתי על המחויבות של אנשים שמגיעים מהצד הפוליטי שלי: 'המחויבות שלנו דווקא למתווים, להסדרים העתידיים שגם אם הם יקרו עוד המון המון שנים, יש לנו מחויבות למקומות, עזבו אם הם מופיעים במפות כי זה כבר דיון פוליטי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מדברת על חרם כדרך לשנות עולמות פוליטיים.

איילת נחמיאס ורבין: מותר, ור"ה וכמובן, במסגרת חופש הביטוי מותר לעשות הרבה מאוד דברים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שפה זו החמצה ברמה דרמטית של האופן שבו אתה משנה מציאות.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, גם במושגים האקדמיים, גם במושגים תרבותיים אני כמובן מתנגדת לחרם בוודאי ובוודאי בעולמות הכלכליים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נתנו לזה ביטוי הרבה יותר מפעם אחת כמה אנחנו מתנגדים לסימון, כמה מתנגדים לחרמות.

איילת נחמיאס ורבין: להפך, אני חושבת שגם במובן הזה, אני לא יודעת מהן העמדות המדויקות של זה, לא חשוב, אנחנו נמצאים כאן, חברי כנסת מכל הבית, מכל סייעות הבית כדי להגיד שחרם הוא לא דרך שמקובלת עלינו כמתכונת של שינוי הלכי רוח פוליטיים, או מדיניות פוליטית של ממשלה כזאת או אחרת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר יותר מזה, זה אפילו מסוכן כי כשאנחנו באים ואומרים: 'חרם מבחוץ זה מסוכן, וכשאנחנו אומרים חרם מבית למשל לצורך העניין, אנחנו מוסרים מסר מאוד מאוד בעייתי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת עודד פורר אחד מיוזמי הדיון.

עליזה לביא: את דיברת איתו, הוא ענה לך?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא דיברתי איתו.

מירב בן ארי: רק נגיד לך את מה שלא שמעת, אמר כאן יגאל שפרופסור רם מאוניברסיטת באר שבע, הוא עומד בראש האיגוד הזה של הסוציולוגים.

מירב בן ארי: שתדע שיש בעיקרון כתובת.

עודד פורר: תודה גברתי.

עודד פורר: חבריי, כמו שאמר יגאל יש חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם.

עודד פורר: החוק הזה, מי שעובר עליו עובר עבירה אזרחית גם אם זו פגיעה של חרם אקדמי, חברתי או כלכלי.

עודד פורר: אני חושב שראוי שתוגש תביעה על ידי - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע שבג"צ סרס את החוק הזה.

עודד פורר: סרס אותו?

עודד פורר: הוא לא סרס אותו לגמרי, היא יכולה להגיש תביעה, קודם כל על עצם הגשת התביעה.

עודד פורר: זה כבר התחיל לחצות את כל הגבולות שכל בנאדם מרשה לעצמו.

עודד פורר: הוא, לא מוצא חן בעיניו מה שמישהו אומר, הוא מחרים אותו והוא קורא לחרם כללי עליו.

עודד פורר: זה כמו שאנחנו עכשיו נקרא לחרם שכל הסוציולוגים שעשו חרם, נתחיל לעשות פה חרמות אחד על השני.

עודד פורר: אני חושב שצריך להפעיל את החוק הזה.

עודד פורר: עצם הגשת התביעה - - -

<יגאל כהן אורגד: אם יישאר זמן אני אספר לכם בדיחה טובה שתבינו למה לא נגיש תביעה אזרחית.

עודד פורר: על בעצם הגשת התביעה יש מסר ברור גם כלפי האחרים.

עודד פורר: אני חושב שהקריאה שצריכה לצאת מפה, צריכה לצאת מפה קריאה מאוד ברורה בעניין הזה דווקא בגלל שאותו אדם עבר על החוק שחוקק פה בשנת 2011.

עודד פורר: אין מקום לחרמות האלה, אנחנו לא נשתמש בהם כלפי מישהו אחר ואני גם לא מצפה שמישהו ירשה לעצמו להשתמש בעניין הזה.

עודד פורר: יש עוד סעיף בחוק, פה אני כן מבקש ממך שתצא קריאה.

עודד פורר: שר האוצר רשאי, למי שעבר על החוק הזה, למנוע ממנו גישה למכרזים ולקבל תקציב מהמדינה.

עודד פורר: אני לא יודע אם האיגוד הזה מקבל ואם הוא משתתף במכרזים, אבל בוודאי יכולה לצאת הנחיה של שר האוצר לוועדות המרכזים השונות לאסור על אותו גוף, עד שהוא לא יחזור בו מאמירתו, להשתתף במכרזים או לקבל איזה הקצבות מהמדינה.

עודד פורר: אמירה כזו של שר האוצר תהייה חד-משמעית.

עודד פורר: שוב, תשדר לכל האחרים: 'חברים, היזהרו לכם מדבריכם, היזהרו לכם מהרמות האלה ומהוצאה מחוץ לתחום של כל מיני גופים'.

עודד פורר: <קריאה:> אתה היית עושה את זה?

<יגאל כהן אורגד: אני לא.

עליזה לביא: במקרה הזה זו לא החלטה של האגודה.

עליזה לביא: זו עמדה של איש פרטי כרגע.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ בבקשה ההתייחסות שלך.

בצלאל סמוטריץ': אם יושב ראש המפלגה שלך יביע איזו עמדה, תגידי 'זו לא העמדה של המפלגה, זו עמדה של יושב ראש המפלגה - - -

מירב בן ארי: לא, לא.

מירב בן ארי: אני שאלתי בתחילת הדיון, בטוח יש פה - - -

עליזה לביא: אני רק אומרת שצריך לעקוב אחרי זה ולא לקרוא בתקשורת אם האגודה התכנסה לא התכנסה.

עליזה לביא: ביקשתי לדעת את זה מבעוד מועד.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא בעד שנעשה להם את מה שהם עושים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, הגישה צריכה להיות בהתאם.

עודד פורר: בהתאם לחוק.

עודד פורר: חברים, יש חוק שהכנסת הזאת חוקקה אותו, בואו נפעיל אותו.

עודד פורר: אני חושב שהאוניברסיטה צריכה לתבוע מצד אחד - - -

עליזה לביא: רגע, אתה בחור שמבין עניין.

עליזה לביא: כרגע זה ברמה של אדם באופן אישי.

עליזה לביא: השאלה, - - -

עודד פורר: אני חושב שמי שצריך לבצע את הבדיקה זה משרד האוצר.

עודד פורר: הוא צריך לפנות לאגודה ולהגיד לה: 'אגודה יקרה, אנא תנו לי הבהרה אם זה לדעתכם או לא לדעתכם'.

עודד פורר: הוא אמר - - - עליזה, דעתו פורסמה לא בגלל שהוא איש פרטי שאמר את זה.

עודד פורר: היא דווקא פורסמה בגלל שהוא ראש איגוד.

עודד פורר: אין פה שאלה.

עליזה לביא: הוא אמר שהוא ינצל את סמכותו.

מירב בן ארי: הוא ניצל.

<יגאל כהן אורגד: גברותיי ורבותיי, העמדה מוסרית הציבורית פה חשובה לאין ערוך מהעמדה המשפטית.

<יגאל כהן אורגד: אני אחרי זה אספר את הבדיחה.

בצלאל סמוטריץ': רגע אחד לפני הבדיחה.

בצלאל סמוטריץ': אין ספק שהעמדה המוסרית והערכית היא חשובה ובעניין הזה היא יוצאת פה.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שאיימן לא פה, היא יוצאת פה אחד ומוסכמת לכולם - - -

<יגאל כהן אורגד: הוא בשמחה, מזה שסטודנטים ערבים לומדים אצלנו.

בצלאל סמוטריץ': אולי לכן הוא לא בא.

בצלאל סמוטריץ': העמדה ערכית מוסרית בוודאי נאמרה כאן.

בצלאל סמוטריץ': חבריי חברי הכנסת, אני עדיין חושב שאנחנו כן צריכים לחפש את השיניים כי אני לא בטוח כמה האגודה הסוציולוגית, לא ברור לי מה הניתוח הסוציולוגי שלה לגבי הכנסת בכלל, וחברי הכנסת בפרט והדיון הזה בפרטי פרטים - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה מקום שאנחנו - - -

בצלאל סמוטריץ': אני לא משוכנע פרופסור אורגד, שהם כל כך יתרגשו הסוציולוגים החכמים האלה, - - -

<יגאל כהן אורגד: לא פרופסור ולא דוקטור.

בצלאל סמוטריץ': מר אורגד.

בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח - - -

מירב בן ארי: שר לשעבר.

בצלאל סמוטריץ': שר לשעבר.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, לא ברור שאגודת הסוציולוגים כל כך תתרשם מהאמירות.

בצלאל סמוטריץ': אני כן חושב שצריך לחפש שיניים.

בצלאל סמוטריץ': שיניים יכולות להיות במגוון דרכים.

בצלאל סמוטריץ': דיבר כאן מר אורגד קודם, זה לא נושא הדיון אבל זה כן נושא הדיון, ועד ראשי האוניברסיטאות שהוא כביכול גוף וולונטרי, אבל בפועל הוא מייצג והוא מופיע.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאם ועד ראשי האוניברסיטאות מרשה לעצמו לעשות דין לעצמו בניגוד להחלטות שהתקבלו בכל הגורמים המוסכמים בסמכות וברשות, החל מהממשלה, עובר דרך אלוף הפיקוד שבסוף חתם על זה ונתן ל"אריאל" מעמד של אוניברסיטה.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, כל הגורמים הרלוונטיים קיבלו החלטה ועומד ועד ראשי האוניברסיטאות, הוא מדינה בתוך מדינה.

בצלאל סמוטריץ': הוא, לא נראה לו מה שקיבלו המל"ג והת"ת, בקיצור כולם קיבלו החלטה, לא נראה לו.

בצלאל סמוטריץ': להכריח אותו אי אפשר, אבל לדבר איתו לא חייבים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שתצא מכאן קריאה לכל הגורמים שמתעסקים באקדמיה: 'לא לדבר עם ועד ראשי האוניברסיטאות'.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, לא לקבל אותו כמייצג את האוניברסיטאות לא בדיוני תקציב, לא בדיוני תקנים, לא יודע במה, בכל תחום לא לקבל אותו כ- POC, כקצה שמולו מנהלים דיאלוג אל מול ראשי האוניברסיטאות עד שהוא יתיישר.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, אנחנו חיים במדינה, אי אפשר שכל אחד עושה לעצמו.

בצלאל סמוטריץ': שוב, זו זכותו המלאה - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא הייתי משתמשת 'יתיישר' כי זו העמדה שלו, אנחנו רוצים שהם ירגישו בנוח להגיד את העמדות שלהם.

בצלאל סמוטריץ': זאת לא עמדה.

בצלאל סמוטריץ': מחילה, סליחה, זאת לא עמדה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להסביר.

בצלאל סמוטריץ': אמר פה מר אורגד, יכול להיות שזה היה לפני שנכנסת, שוועד ראשי האוניברסיטאות לכאורה הוא גוף וולונטרי שמאגד את ראשי האוניברסיטאות ובפועל זה גוף מייצג, הוא לא מתאים לו להכיר ב"אריאל" כאוניברסיטה – אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל בכל שרשרת האישורים קיבלה החלטה, עכשיו אם אתה לא מכיר בהחלטות שלנו אנחנו לא רוצים לדבר איתך, אתה יכול להמשיך להיות ועד ראשי האוניברסיטאות, תעשה קוקטיילים ותארגן לעצמך כינוסים ותעשה מה שאתה רוצה, אל תדבר איתנו כמדינה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את אותו דבר גם על האגודה הסוציולוגית, אלא אם היא תתנער מהדברים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב, הלכה עליזה, אבל כל עוד ראש הועד אמר את זה, לא בלבד אלא גם בפועל, צריך לדעת שבפועל הכנס לא מתקיים.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אגודת הסוציולוגים, נכון לרגע זה, קיבלה החלטה אקטיבית לא לקיים את הכנס.

בצלאל סמוטריץ': או שההחלטה הזו תבוטל או, אין לנו נתונים אני לא יודע אם מישהו פה יודע לתת מה, אם האגודה הזאת מדברת, מה הממשקים שלנו כמדינה בכלל: מל"ג, ות"ת ולא חשוב כרגע, מה אנחנו כמדינה, האם יש איזה קשר.

בצלאל סמוטריץ': ככל שיש קשר כזה הוא צריך להיות מותנה עד שהאגודה תבטל את ההחלטה האומללה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': מר אורגד, האמירה הערכית נאמרה פה, אבל אני לא חושב שזה שווה משהו.

בצלאל סמוטריץ': הגיעה השעה שנחזיר מלחמה ונסביר שמבחינתנו יש התנהגות שהיא לא נורמטיבית, היא חורגת מתחום הסבירות שאנחנו מוכנים לקבל כחברה.

בצלאל סמוטריץ': מי שמתנהג את ההתנהגות הזאת, שוב, אדם שעושה מה שהוא רוצה מבחינתו הוא כרגע מוקצה.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, מותר לכל אדם לומר את דעתו, אבל להחרים אני חושב שלא מקובל על כולנו וזה מעבר ל- - -

מירב בן ארי: זה הרבה מעבר לדעה אישית.

מירב בן ארי: חבר הכנסת מוטי יוגב, אתה רוצה להתייחס?

מרדכי יוגב: אני אומר דבר כזה.

מרדכי יוגב: אני מודה למי שיזמו את הדיון.

מרדכי יוגב: אני חושב שהוא חשוב ערכית, הוא חשוב מעשית.

מרדכי יוגב: אני מקצה את הזמן שלי כדי לשמוע את הבדיחה.

מרדכי יוגב: גם לי מחכים - - -

מירב בן ארי: רגע, לפני הבדיחה על החרם אני רוצה לשמוע את הסטודנטים.

מירב בן ארי: יש כאן נציג של התאחדות הסטודנטים.

מירב בן ארי: אם וויתרת על הזמן אז ניתן לך את הבדיחה.

<יגאל כהן אורגד: הבעל שם טוב רצה ללכת לרבי שלו.

<יגאל כהן אורגד: פנה לבעל העגלה ושאל אותו: 'כמה אתה רוצה בשביל להביא אותי לרבי'.

<יגאל כהן אורגד: אמר לו: 'מאה זוז, מאה זלוטי'.

<יגאל כהן אורגד: אמר לו: 'אני אתן לך מאתיים בתנאי'.

<יגאל כהן אורגד: מה התנאי, 'שבדרך לא תרביץ לסוס'.

<יגאל כהן אורגד: הסכים בעל העגלה, יצאו לדרך שמחים וטובי לב.

<יגאל כהן אורגד: במעלה הגבעה הסוס נעצר, בעל העגלה מושך במושכות, צועק לו ויו, ויו, מאיים בשוט, תופס את האפסר וגורר אותו, הוא לא זז.

<יגאל כהן אורגד: מרביץ לו מכה והסוס מתחיל לרוץ.

<יגאל כהן אורגד: אומר לו הבעל שם טוב: 'תעצור, קח את המאה זלוטי ותן לי לרדת'.

<יגאל כהן אורגד: אמר לו: 'למה רבי'.

<יגאל כהן אורגד: אמר לו: 'הסכמת שלא להרביץ בדרך לסוס והרבצת'.

<יגאל כהן אורגד: אמר: 'אבל ראית, משכתי, גררתי, פיתיתי, סחבתי'.

<יגאל כהן אורגד: עונה לו: 'אתה צודק, אחרי 120 אני אגיע לבית דין של מעלה, יבואו לבדוק את המעשים הטובים והמגרעות שלי ויבואו הסוס ויתלונן שבגללי קיבל מכות, אני לא מוכן לזה'.

<יגאל כהן אורגד: אומר לו העגלון: 'אבל יעיד הרבי שפיתיתי ומשכתי וגררתי'.

<יגאל כהן אורגד: תשמע תשובה: 'אני יודע שאני ארוויח בדין תורה הזה, אבל עם סוס ללכת לדין תורה אני לא מוכן'.

<יגאל כהן אורגד: והמסקנה היא, כשאתה הולך למשפטים.

<יגאל כהן אורגד: כשלא הייתה לנו בררה והלכנו לבג"צ נגד שרת החינוך שניסתה למנוע את הפיכתנו לאוניברסיטה ונצחנו.

<יגאל כהן אורגד: הלכנו לתביעה נגד ממשלת ספרד, לתבוע את ממשלת ספרד בספרד וניצחנו.

<יגאל כהן אורגד: אנחנו מאוד זהירים להחליט ללכת למשפטים.

<יגאל כהן אורגד: אני חושב שעמדה ציבורית פה אחד של ועדת החינוך.

<יגאל כהן אורגד: אני מבקש מכם, אני חוזר, לפנות לור"ה ולמוסדות אחרים ולומר: טה, טה, טה, החוק הזה, לא רק החוק, גם העניין של הצורך של ישראל לעמוד בחזיתות נגד חרם בחוץ לארץ.

<יגאל כהן אורגד: פונים אליכם, שתכלילו את "אריאל" ב - - -

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: ביקשה גם חנה חורי מהמשמר הציוני דמוקרטי "אם תרצו", בבקשה חנה ,תתקרבי למיקרופון, יש לך דקה כי אנחנו צריכים ללכת למליאה.

<חנה חורי: אני חנה חורי, אני רכזת המשמר הציוני דמוקרטי של תנועת אם תרצו.

<חנה חורי: המשמר הציוני דמוקרטי מפעיל עשרות מתנדבים בכנסת במטרה לבקר ולפקח על מה שקורה כאן בכנסת כדי לשמור את אופייה הדמוקרטי ציוני של מדינת ישראל.

<חנה חורי: אנחנו מאוד מברכים על היוזמה של הדיון.

<חנה חורי: הסטודנטים שלנו שנמצאים בכל האוניברסיטאות בארץ עדים לחרם אקדמי שפועל באוניברסיטה מבפנים כבר זמן, אפשר להגיד כמה שנים.

<חנה חורי: תנועת אם תרצו מתריעה כאן ואומרת את זה כמה זמן.

<חנה חורי: תופעות של דה-לגיטימציה שלמעשה מתחילות מתוך מדינת ישראל ומשליכות החוצה כמובן, בעצם נותנות לגיטימציה למדינות אחרות לעשות חרמות אקדמיים וגם לא אקדמיים.

<חנה חורי: ברשותכם, יש לי שתי דוגמאות ממש מהזמן האחרון של מרצים מאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בן גוריון שהשתתפו בכל מיני חרמות נגד מדינת ישראל כמו: דוקטור ענת מטר – מרצה בכירה בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב – לפני כשבועיים הייתה בכנס בנצרת שאורח הכבוד היה מייסד תנועת BDS, עומר ברגותי.

<חנה חורי: היא אמרה שהיא תומכת במסעות חרם נגד מדינת ישראל מכל מיני סיבות.

<חנה חורי: פרופסור ניב גורדון מהמחלקה פוליטיקה וממשל מאוניברסיטת בן גוריון – פרסם כבר ב-2009, זאת אומרת שזה לא חדש, בלוס אנג'לס טיים מאמר שבו הוא טוען שחרם על מדינת ישראל בעצם זו הדרך היחידה להבטיח שבני הדור הבא לא יגדלו למשטר אפרטהייד.

מירב בן ארי: משפט אחרון.

<חנה חורי: נאמר פה על התנערות האוניברסיטאות.

<חנה חורי: האוניברסיטה התנערה מהאמירה הזאת, אבל לא עשתה כלום בנדון.

<חנה חורי: האוניברסיטאות מתנערות הרבה פעמים ממה שנעשה בתוך האוניברסיטה ודברים לא קורים בפועל.

<חנה חורי: זאת אומרת, לא פועלים מספיק - -

איילת נחמיאס ורבין: אמר יגאל כהן אורגד מאוד יפה, אני מוכרחה להגיד לכם, מדובר באיש ציבור, הוא צודק שהוא מצפה בעיקר לאמירה הציבורית.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד חנה, מצפים פה לאמירה ציבורית.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, ור"ה זה משהו אחר, פה אני רואה הרבה יותר בעיה, אבל אל מול האגודות האלה, אני באמת רוצה שמהכנסת יצא קול רם שאומר: 'אנחנו לא נאפשר לחרם מבית לפעול'.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מצפה, אני מוכרחה להגיד שאני לא מצפה שמתוך האוניברסיטאות יטילו סנקציות על מרצים שמביעים את דעתם.

<חנה חורי: חד-משמעית.

<יגאל כהן אורגד: חברת הכנסת ורבין, אבל בואי לא נברח מהקושי.

<יגאל כהן אורגד: קל לנו לגנות את המעשה של רם ולהוליך - - -

איילת נחמיאס ורבין: יש הרבה אנשים בבית שאולי קל להם, אני לא יודעת.

<יגאל כהן אורגד: מבלי להיכנס לעמדות ולדעות.

<יגאל כהן אורגד: את שמעת ממני, מישהו שאל אותי בקריאת ביניים, האם אני כשר אוצר הייתי מטיל את הסנקציות.

<יגאל כהן אורגד: אמרתי לך שאני מעריך שלא.

<יגאל כהן אורגד: היה לי מקרה דומה, קרן התמיכה, הייתי חבר וועדת השרים של הכנסת, קרן התמיכה בסרטים ישראלים עברה דרך וועדת הכנסת, עדי אמוראי היה היושב ראש.

<יגאל כהן אורגד: במאי פלשתינאי נתן תסריט אחד, קיבל תקציב ואחרי זה עשה סרט הרבה יותר אנטי ישראלי מהתסריט.

<יגאל כהן אורגד: הייתה שאלה, לזכותה של אשתי המנוחה היא אמרה לי: 'יגאל, תראה את הסרט'.

<יגאל כהן אורגד: הגעתי למסקנה שהסרט היה חמור מאוד, לא עמד בכללים של הקרן שנתנה לו.

<יגאל כהן אורגד: אמרתי, אני תכף אזכר בשמו של הבמאי, אמרתי 'בואו לא נפעיל את הסנקציה הכספית למרות שזה בתחום סמכותנו'.

<יגאל כהן אורגד: אני חוזר בחזרה למה שאת אמרת: 'ביתר קלות'.

<יגאל כהן אורגד: קל לנו מאוד להיות נגד רם.

<יגאל כהן אורגד: סליחה, קל לרוח הדברים כאן.

<יגאל כהן אורגד: הרבה יותר מורכב לבוא לפנות, אני לא מציע לגנות את ור"ה, אני לא מציע לאיים על ור"ה - - -

איילת נחמיאס ורבין: להבין למה ור"ה מתנגדת.

<יגאל כהן אורגד: אה, אני אגיד לך.

<יגאל כהן אורגד: משיחות לא פורמאליות, הם חוששים שזה יפריע לקשרים של המוסדות עם האיחוד האירופאי למרות שיש להם חוות דעת משפטיות שההסכם עם האיחוד האירופאי קובע, גם וועדת - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה נראה לי הרבה יותר בעייתי מהפנייה של האגודה הסוציולוגית, אני מוכרחה להגיד לכם, כי זו השפעה הרבה יותר דרמטית - - -

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אני חייבת לעשות סיכום.

מירב בן ארי: סליחה, אנחנו כבר בחריגה ובסוף אני אקבל תגובה.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם את הוועדה.

מירב בן ארי: קודם כל אני מודה לכל מי שהגיע לוועדה.

מירב בן ארי: אני מודה לחברי הכנסת המציעים, חברי הכנסת שהשתתפו בדיון החשוב הזה ולמר יגאל כהן-אורגד נגיד אוניברסיטת אריאל על דבריו החשובים לוועדה.

מירב בן ארי: אנחנו נפנה כוועדת החינוך של הכנסת גם לפרופסור הספציפי המדובר, הוא, עם כל הכבוד, לא הביע דעה אישית, אלא מנע בעצם את קיום הכנס בפועל.

מירב בן ארי: זה לא עניין כמו מרצה שמדבר בקמפוס, בעצם הוא נקט בפעילות אקטיבית נגד אוניברסיטת אריאל ועל כך אנחנו מצפים לתגובה ממנו.

מירב בן ארי: אני מצפה גם מהמל"ג, אמר כאן ובצדק שהשיחות בין לבין עם ור"ה, למה ור"ה לא מתנהלים, למה ור"ה לא, אתה יודע, נותנים אפילו תגובה למל"ג כי בסופו של דבר הוא פרופסור באוניברסיטת באר שבע.

מירב בן ארי: אם איתך בשיחות לא פורמאליות, מה שנקרא, הם אומרים את זה, אנחנו רוצים לראות על הכתב אם זה מה שגורם להם בסופו של דבר לא לצאת בצורה ברורה נגד העמדה.

מירב בן ארי: אני מצפה מהמל"ג, הוועדה גם תוציא לכם פנייה, לקבל התייחסות שלכם מור"ה לגבי הפרופסור.

מירב בן ארי: אני מסכימה עם הדיון שהיה כאן.

מירב בן ארי: אנחנו נלחמים בחרם, בחרם, יש כאן עמדה ציבורית ברורה שיוצאת מהוועדה, עמדה מוסרית, התנהלות כושלת שבסופן של דבר ההתנהלות הכושלת הזאת מגיעה למצב שאנחנו מקיימים חרם מבית – זה דבר שהוא לא הגיוני, כי מספיק עם מה שקורה לנו בעולם.

מירב בן ארי: רק אתמול היה כנס עם נשיא המדינה וקואליציה אופוזיציה שרק מתעסקים בנושא של ה-BDS.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שבמדינת ישראל פרופסור באוניברסיטה אחת מחרים אוניברסיטה אחרת.

מירב בן ארי: אם זו דעה אישית - - -

<יגאל כהן אורגד: ויושב ראש אגודה.

מירב בן ארי: ויושב ראש אגודה.

מירב בן ארי: זה מה שאני אומרת שאם זו דעה אישית שיאמר את דעתו, שיכתוב, אנחנו חופש ביטוי, אנחנו בעד.

מירב בן ארי: אבל, ליצור מצב שעקב הדעה שלו הוא נקט פעילות אקטיבית כנגד אוניברסיטה שהיא חלק מור"ה, גם אם הוא ירצה או לא ירצה היא חלק מור"ה - - -

<חנה חורי: לפי התקשורת שלושה אנשים מתוכם הם מאוניברסיטת אריאל.

<חנה חורי: זאת אומרת, חלק מה-1,000 אנשים האלה, שלושה מתוכם עובדים באוניברסיטת אריאל.

<יגאל כהן אורגד: יותר משלושה.

מירב בן ארי: כן, אבל זה לא רלוונטי.

מירב בן ארי: בסופו של דברים אנחנו מצפים גם לתגובה של המל"ג.

מירב בן ארי: הוועדה תוציא גם פניה לור"ה לקבל.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לוודא, אולי ננסה לעזור גם בכנס הספציפי הזה, אבל כמובן מונעים התנהלות כזאת בפעם הבאה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו למל"ג - - -

<יגאל כהן אורגד: אשמח מאוד אם תהייה פניה של הוועדה לור"ה שמבקשת - - -

מירב בן ארי: תהייה.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר לך משהו נציג המל"ג.

מירב בן ארי: המטרה היא למנוע מקרים כאלה בעתיד.

מירב בן ארי: לא יכול להיות ששתי אוניברסיטאות שכפפות אליכם ניהולית, מוסרית, פדגוגית מחרימות האחת את השנייה.

מירב בן ארי: לא יכול להיות, זה לא יכול לקרות ובטח לא במדינה שכל שני וחמישי מחרים אותה מישהו אחר.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולכם.