ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 172, 2016-03-28 14:22

דוד אמסלם: נתחיל בדיון.

דוד אמסלם: חנן, בזמנו היה הליך של גריטה.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, עובדיה, בוא ספר לנו על תהליך הגריטה שהיה בזמנו.

דוד אמסלם: אתה מכיר?

<עובדיה הדאיה: את תהליך הגריטה, אני מכיר אותו מעט.

דוד אמסלם: אני אציג אותו.

דוד אמסלם: בזמנו משרד התחבורה בעצם עודד את בעלי הרכב הישנים - -

<חנן אהרון: 20 שנה ומעלה.

דוד אמסלם: 20, לא חשוב.

דוד אמסלם: לבוא לגרוט והוא נתן להם סכום מסוים.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לכם, בזמנו אני טיפלתי בזה בעיריית ירושלים, עוד לפני שמשרד התחבורה נכנס לזה, לפני כ-20 שנה.

דוד אמסלם: עד אז היו זורקים לנו כל מיני גרוטאות בזבל ולא ידענו מה לעשות איתן.

דוד אמסלם: באמת, הבנאדם הרכב, מה שנקרא, הסתיימו חייו, מה עושים עם האוטו.

דוד אמסלם: היו משאירים אותו בשכונה, בא איזה מישהו שיכול לפרק כמה חלקים, מפרק - -

אורי מקלב: וזה גם סכנה לילדים.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: היה סיפור שאנחנו בעירייה יצאנו למכרז, אז אני יצאתי למכרז.

דוד אמסלם: בעצם אנחנו שילמנו לאנשים, א', שייקחו את המתכות עצמן, ודבר שני, לדעתי שילמנו להם על כל טון או על כל רכב, אני לא זוכר.

דוד אמסלם: נתנו להם גם אינסנטיב כלכלי לבוא ולגרוט את הרכבים.

דוד אמסלם: משרד התחבורה, לדעתי ביוזמה אדירה וברוכה וחבל על הזמן, הוא בעצם בא לגרוט את כל הרכב.

דוד אמסלם: בוא תספר לי קצת על התהליך ומה קורה היום.

<חנן אהרון: חנן אהרון, אגף הרישוי משרד התחבורה.

<חנן אהרון: ההבדל בתהליך פה שאנחנו דווקא רצינו רכבים, זאת אומרת, הגרוטאות האלה שזרוקות.

<חנן אהרון: כמו שאתה אומר עיריות מסוימות ומועצות מסוימות הוצאו מכתבים לכאלה בעלי רכבים שידאגו לפנות ואם לא יהיו קנסות, אבל אנחנו מדברים על רכבים שהם בני 20 שנה ומעלה כאשר יש תוקף לרישיון.

<חנן אהרון: זאת אומרת, הרישיון תקף, זו לא איזו גרוטאה של 40 שנה - - -

אורי מקלב: זו יכולה להיות אפילו מכונית נוסעת.

<חנן אהרון: מכונית נוסעת, הרישיון תקף זה אומר שהמכונית נוסעת מבחינתנו.

אורי מקלב: גם לגרוטאות יכול להיות רישיון תקף.

אורי מקלב: אומרים מכוניות שהן - - -

<חנן אהרון: לא, אבל כשיש לך מכונית 30,20 שנה אין לה רישיון תקף, אתה יכול למצוא הזדמנות לזרוק, אתה יכול לזרוק במגרש, אבל פה זה דווקא כשהרכב נוסע וכמו שאומרים, הרישיון תקף.

דוד אמסלם: מה שאומר חנן, פה המוטיבציה שלהם לא מזווית הגרוטאה אלא מזווית הרכב הישן - - -

<חנן אהרון: כדי שירד מהכביש.

<חנן אהרון: לכן נתנו את תמריץ של 3,000 שקל.

<חנן אהרון: הרבה פעמים הרכב עצמו לא שווה 3,000 שקל ולכן אנשים העדיפו לבוא לגרוט אותו ולקבל את הכסף.

<חנן אהרון: התהליך היה מוסדר ומתואם מול המשרד לאיכות הסביבה.

<חנן אהרון: כמובן שהתקציב הגיע באמצעותם ואנחנו ביצענו את זה בפועל.

<חנן אהרון: אזרח הגיע למשרד הרישוי והביא את הרישיון שהוא בתוקף, הציג את הכול.

<חנן אהרון: נתנו לו רישיון זמני ל-48 שנות כדי שהוא יוכל לנוע למגרש גריטה.

<חנן אהרון: הוא הביא את הרכב לגריטה, קיבלנו אלינו משם שידור מחשובי שאכן הגיע אליו ונגרט, בעצם ביטלו אותו והכסף עבר אליו לחשבון.

<חנן אהרון: הסיפור פה הוא סיפור של תקציב.

<חנן אהרון: זאת אומרת, כל זמן שהיה תקציב, איכות הסביבה העמידה - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם עשיתם את המכרזים של הגריטה?

<חנן אהרון: המשרד לאיכות הסביבה.

דוד אמסלם: הם בעצם עשו מכרז.

דוד אמסלם: מה בעצם היה במכרז, מה הפרמטרים?

<אמיר זלצברג: אנחנו בעצם עשינו את המכרז, המשרד להגנת הסביבה - - -

דוד אמסלם: או.

דוד אמסלם: קיי.

דוד אמסלם: שיחה פתוחה.

דוד אמסלם: בוא ספר לנו מה עשיתם.

<אמיר זלצברג: התכנית היא תכנית שהייתה במקור, תכנית שאושרה בהחלטת ממשלה מ-2007 והיו שותפים שלושה משרדים.

<אמיר זלצברג: שלושתם יושבים פה: התחבורה, האוצר והגנת הסביבה.

<אמיר זלצברג: חלוקת העבודה - - -

דוד אמסלם: אתה בא מהזווית של הגרוטאה, הוא בא מהזווית של הרכב הישן ואתה באת מהזווית של הגרוטאה.

<אמיר זלצברג: לא נכון.

<אמיר זלצברג: כולנו באנו - - -

<חנן אהרון: זהות אינטרסים.

דוד אמסלם: הוא איכות סביבה.

דוד אמסלם: כל אחד בא - - -

<אמיר זלצברג: לא.

<אמיר זלצברג: זה לא נכון.

דוד אמסלם: אני מבין.

<אמיר זלצברג: באנו מאותה זווית להוריד את הרכב הישן מהכביש מכיוון שרכב שנוסע הוא גם רכב שמזהם יותר.

<אמיר זלצברג: כלי רכב כאלה, בני 20 שנה ומעלה, מזהמים פי 20 ויותר לעומת רכב חדש.

<אמיר זלצברג: הוא גם רכב פחות בטוח לנהיגה כי אין לו את כל מערכות הבטיחות - - -

אורי מקלב: זה לא קשור.

<אמיר זלצברג: נכון, אבל שוב אני אומר, עשינו את זה כתכנית משולבת והיה באמת שיתוף פעולה מעולה עם משרד התחבורה ועם משרד - - -

דוד אמסלם: ואז אתם יצאתם למכרז.

<אמיר זלצברג: החלוקה הייתה כזאת, העבודה מול אתרי הגריטה הייתה באחריותנו.

<אמיר זלצברג: אנחנו בחרנו במכרז אתרי גריטה, למעשה שלושה מתוכם יושבים פה והרבה שנים לא ראיתי אותם - - -

דוד אמסלם: כמה אתרים היו?

<אמיר זלצברג: היו בסך הכול חמישה אתרים בארץ.

<אמיר זלצברג: תקופה קצרה היו שישה, אבל רוב הזמן היו חמישה אתרים בארץ: קריית אתא, אשדוד, ירושלים, היה בפתח תקווה.

<אמיר זלצברג: בעצם האתרים הללו קיבלו את כלי הרכב אחרי שבעל הרכב ביקר במשרד הרישוי, והורידו אותו מהכביש בצורה מוסדרת על מנת שלא יגרם נזק לסביבה בעת הפירוק שלו.

<אמיר זלצברג: אספו את השמן, את הדלק, את גז המזגנים, את המזגנים, חומרים מסוכנים הלכו למקום שצריך ללכת.

<אמיר זלצברג: מה שהיה אפשר למחזר הלך למחזור וכך הלאה.

<אמיר זלצברג: את כל הטיפול מול בעלי הרכב הישן משרד התחבורה הוביל ובכלל זה זיכוי חשבון הבנק של בעל הרכב ב-3,000 שקל – זה היה התהליך.

דוד אמסלם: הבנתי, תודה.

דוד אמסלם: כמה מכוניות כאלה עשיתם גריטה בשנה?

<אמיר זלצברג: סך הכול בהחלטת ממשלה המקורית שהייתה בשנת 2007 הוקצה תקציב של 100 מיליון שקל.

<אמיר זלצברג: בסופו של דבר בתכנית הזאת נגרטו קרוב ל-28 אלף כלי רכב.

<אמיר זלצברג: התקציב שנוצל בסופו של דבר הוא בערך 87 מיליון שקל- - -

דוד אמסלם: למה, בגלל שלא היה מספיק - -

<אמיר זלצברג: לא.

<אמיר זלצברג: היו כמה קיצוצים והיה שם עניין של סגירות מאוד קשות.

דוד אמסלם: היו קיצוצים רוחביים במהלך השנה?

<אמיר זלצברג: כן.

<אמיר זלצברג: במהלך השלוש השנים האלה היו קיצוצים.

דוד אמסלם: באילו שנים מדובר?

<אמיר זלצברג: מ-2010 עד 2013.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על סביבות 30 בשנה?

<אמיר זלצברג: כן, קצת פחות.

דוד אמסלם: למה צריך החלטת ממשלה בשביל זה?

<אמיר זלצברג: לא חייבים החלטת ממשלה.

<אמיר זלצברג: אגב, לרוב הדברים - - -

דוד אמסלם: למה לא הצבתם את זה בתקנה קבועה?

<אמיר זלצברג: קודם כל הסמכות החוקית קיימת בתקנה בתוקף שמירת הניקיון.

דוד אמסלם: לא התכוונתי בתקנה חוקית.

דוד אמסלם: התכוונתי בתקנה אוצרית.

<אמיר זלצברג: תקנה תקציבית.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: האם אתם הגעתם למסקנה?

דוד אמסלם: בוא נגיד ככה, אם משרד התחבורה רק עסק בנושא של הטופסולוגיה של הרכב ואם אתם הבאתם את הכסף, בסופו של דבר אתם בעצם אחראים לתהליך של הגריטה עצמה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר מי שמשלם בסופו של דבר הוא שולט על כל התהליך.

דוד אמסלם: אם בשנים הראשונות היה לכם רעיון, הבאתם את זה כהחלטת ממשלה, ביקשת אקסטרה תקציב, נתנו לכם פיילוט לשלוש שנים 100 מיליון שקל, וירא כי טוב, 28 אלף כלי רכב, חבל על הזמן, זה סכום דמיוני.

דוד אמסלם: אגב, על כל רכב כזה שנגרט מישהו בקצה גם קונה רכב אחר.

דוד אמסלם: יש פה גם הרבה הכנסות מהצד השני שלא רואים אותן.

דוד אמסלם: למה זה הופסק?

<אמיר זלצברג: זה הופסק, התשובה הפשוטה היא שהתקציב שהיה בהחלטת הממשלה הסתיים ובעצם הסתיימה התכנית.

<אמיר זלצברג: עכשיו אנחנו ניסינו - - -

דוד אמסלם: אתה חושב שהנושא שטוב?

<אמיר זלצברג: אני חושב שהנושא הוא יותר מטוב, הוא מצוין.

דוד אמסלם: אתה הגשת את זה בתכנית העבודה שלכם בתוך המשרד?

<אמיר זלצברג: כן.

דוד אמסלם: ולא אישרו את זה?

<אמיר זלצברג: כן.

<אמיר זלצברג: מה שבעצם - - -

דוד אמסלם: לשר הנוכחי גם הגשת את זה?

<אמיר זלצברג: השר הנוכחי, שר חדש נוכחי, הגשנו לו את זה.

<אמיר זלצברג: דרך אגב, רק לפני כמה שבועות ישבנו איתו על זה והוא ביקש שנכין תכנית לאומית חדשה לצמצום זיהום אוויר מתחבורה.

<אמיר זלצברג: הדברים הראשונים שהוא ביקש לכלל בה זה חידוש תכנית לעידוד גריטת כלי רכב ישן.

<אמיר זלצברג: התשובה היא כן, הוא מאוד מעוניין לעשות את זה והוא ביקש להכין לו את התכנית הזאת.

<אמיר זלצברג: זה באמת עניין שלא ייקח זמן שנכין את התכנית הזאת.

<אמיר זלצברג: בעצם הוא יצטרך לראות איך הוא מאתר את המקורות התקציביים לזה.

דוד אמסלם: יש קרן לשמירת הניקיון.

דוד אמסלם: עכשיו אנחנו פותחים עם קרן, אתה יודע, קרן לשקיות ניילון, אבל גם לטיפול בזיהום אוויר, חוק אוויר נקי.

<אמיר זלצברג: מכירים.

דוד אמסלם: איך אתם מכירים, רק היום בבוקר הצבענו על זה, כנראה שאתה עוקב אחרי זה.

דוד אמסלם: בסדר, אני שמח.

דוד אמסלם: למה אתם לא משתמשים בקרן לשמירת הניקיון?

<אמיר זלצברג: קודם כל, זו באמת אחת מהאופציות.

<אמיר זלצברג: בקרן לשמירת הניקיון יש מספר חשבונות שונים.

<אמיר זלצברג: יש חשבון אחד שעוסק בפיקדון של הבקבוקים.

<אמיר זלצברג: יש חשבון אחר שהוא חשבון כללי.

<אמיר זלצברג: בשני החשבונות האלה התקציב היום הוא יחסית נמוך.

<אמיר זלצברג: החשבון שיש בו את התקציב הגדול ביותר זה החשבון של הטל ההטמנה, פה יש איזו סוגיה משפטית כי החשבון של היטל ההטמנה נועד בעיקרו לצמצם את ההטמנה ולהגדיל את - - -

דוד אמסלם: הרי בסוף הרכב צריך להגיע למזבלה, אז אתה מצמצם גם את ההטמנה.

<אמיר זלצברג: אמת.

<אמיר זלצברג: זו באמת הסוגיה המשפטית שעכשיו נבדקת אצלנו, כי בסך הכול התכנית הזאת היא ראויה מכל הכיוונים.

<אמיר זלצברג: היא גם מסדירה את סוף חיי הרכב בצורה שממקסמת את אחוזי המחזור, היא גם טובה לבטיחות, היא גם טובה לזיהום האוויר.

<אמיר זלצברג: אני חושב שאולי החברים פה מאתרי הגריטה, שהכי פגשו את בעלי הרכב הישן, יכולים להעיד בעצמם מה זה לפגוש אדם שמחזיק רכב בן 20 שנה שמזהם כמעט בעל כורחו, כי הוא לא רוצה לזהם, אבל ידו לא משגת לקנות רכב פחות מזהם.

<אמיר זלצברג: כשאני פגשתי את האנשים האלה באתרי הגריטה וב סוף הם באים ואומרים לך: 'פעם ראשונה שהממשלה עושה משהו בשבילנו ונותנת לנו, עוזרת לנו בשביל שנוכל'.

<אמיר זלצברג: גם מהבחינה הזו אנחנו עוזרים לאוכלוסיות שנכון לעזור לה.

אורי מקלב: חברות הביטוח לא היו בתוך המשחק הזה?

<אמיר זלצברג: לא.

<אמיר זלצברג: לא.

<אמיר זלצברג: חברות הביטוח לא היו ויבואני הרכב לא היו.

<אמיר זלצברג: דרך אגב, בחוץ לארץ גם ייבואן הרכב לוקח חלק ומשתתף בעלות.

<אמיר זלצברג: אנחנו הצענו להם את זה פה, הם סרבו בנימוס.

דוד אמסלם: מה, בחוץ לארץ זה בהתנדבות?

<אמיר זלצברג: בחוץ לארץ יצרני ויבואני הרכב נתנו, ניקח את אנגליה למשל, 1,000 פאונד הממשלה נותנת, 1,000 פאונד היצרן או היבואן הרכב.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר בעל הרכב משלם את זה.

דוד אמסלם: זה לא בא מאיזה גמ"ח (גמילות חסדים).

<אמיר זלצברג: תסביר עוד פעם, לא הבנתי.

דוד אמסלם: זה שיצרן הרכב, נגיד, ישלם את ה-1,000 פאונד, הרי הוא מגלם לך את זה במכונית השנייה.

<אמיר זלצברג: לא.

<אמיר זלצברג: לא.

<אמיר זלצברג: דווקא הפוך, הוא נותן הנחה במחיר הקנייה.

<אמיר זלצברג: אם אתה באת עם תעודה שאתה גרטת את הרכב הישן שלך במתקן מורשה, היבואן נותן לך וואוצ'ר שנותן לך הנחה של 1,000 פאונד ביחס למחיר הרכב.

אורי מקלב: סליחה, המוסכים של הגריטה היו מקבלים גם כסף?

<אמיר זלצברג: כן, הם היו מקבלים כסף.

<אמיר זלצברג: אם 3,000 שקל היה מקבל בעל הרכב, מוסכי הגריטה היו מקבלים בממוצע 100 שקלים לרכב, אבל אני אגיד בנוסף, מעבר ל-100 שקלים לרכב גם הגרט עצמו היה שווה כסף.

<אמיר זלצברג: כלומר, המצבר שווה כסף, הרדיאטור היה שווה כסף, הברזלים ברכב שווים כסף, אבל יש דברים שגם עולים להם כסף.

<אמיר זלצברג: לפנות פסולת רעילה לאתר מחזור מורשה עולה כסף.

<אמיר זלצברג: לכן עשינו פה הליך תחרותי במכרז ובסופו של דבר המחיר הממוצע שהתכנסו אליו היו 100 שקל שהמדינה משלמת לאתרי הגריטה תמורת כל רכב שנגרט.

דוד אמסלם: 100 שקל לאתר עצמו.

<אמיר זלצברג: ו-3,000 לבעל הרכב.

<אמיר זלצברג: אני חושב שאלו תקורות יחסית נמוכות בשביל שתהייה הסדרה סביבתית נאותה.

<אמיר זלצברג: למשל, היה לנו חשש שכלי הרכב יחזרו לכביש, יפורקו והמנועים יחזרו לכביש.

<אמיר זלצברג: באמת לפי הנהלים שהוצאנו, הם באמת השביתו את המנועים הישנים כדי שהמנוע לא יחזור לכביש בדמות חלף שיחזור לרכב אחר.

<אמיר זלצברג: היו כל מיני תהליכים.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אורי, מה שאלת?

אורי מקלב: קיבלתי תשובה, 100 שקל קיבל האתר.

אורי מקלב: דרך אגב, כמו שאמרת, הפידבקים מהציבור היו מאוד חיוביים.

<חנן אהרון: היה לזה ביקוש גדול.

<חנן אהרון: ראינו את זה במשרדי הרישוי.

דוד אמסלם: 28 אלף.

<חנן אהרון: הגיעו אנשים לא רק של 20 שנה.

<חנן אהרון: זה האבסורד, אנשים שרצו להוריד רכבים, נגיד עם 18,16 שנה - - -

דוד אמסלם: אני מקווה שלא בא איזה ילד עם אוטו חדש בשביל ה-3,000 שקל.

דוד אמסלם: אבא שלו לא נתן לו כסף, בא והביא אותו בשביל 3,000 שקל.

<חנן אהרון: אנחנו נאצלנו להסביר למה אנחנו לא עושים לו את הגריטה.

<דוד בלוך: למה עמיר פרץ לא הצליח להשיג את התקציב לכל - - -

דוד אמסלם: דוד, מה זה קשור?

דוד אמסלם: נשמה.

<דוד בלוך: כי הוא הוביל את כל הנושא הזה.

דוד אמסלם: מה זה קשור?

דוד אמסלם: אנחנו באים מזווית הגרט, עזוב אותך עמיר פרץ.

<דוד בלוך: הוא הוביל, הוא הוביל.

<דוד בלוך: למה תקציב הוא לא הצליח להוציא פה?

דוד אמסלם: את זה תשאל אותו, הוא למעלה.

<דוד בלוך: תפנה אליהם את השאלה הזאת.

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: אני לא שואל שאלות כאלה.

דוד אמסלם: אתם רוצים לומר משהו?

<סלמון אסולין: אני אסולין, אני אתר גריטה בחיפה.

דוד אמסלם: להלן האתר.

<סלמון אסולין: אתר, כמובן.

<סלמון אסולין: גרר אסולין בע"מ.

<סלמון אסולין: קודם כל, הוא אמר על הביקוש.

<סלמון אסולין: איכות הסביבה עשה סקר ומה שנכון שעל הרכבים שאנחנו גורטים הממשלה מרוויחה 50 אלף שקל על כל רכב שאנחנו גורטים.

דוד אמסלם: ספר לנו איך.

<סלמון אסולין: שהוא יספר לך, הוא עשה את הסקר הזה, הוא יודע.

<אמיר זלצברג: אני אסביר.

<אמיר זלצברג: בעצם, לצערנו אפשר להגיד שכמעט על כל רכב ישן שיורד מהכביש עולה רכב חדש אחר.

<אמיר זלצברג: הייתי רוצה שיעברו לתחבורה ציבורית, אבל לצערנו זה כמעט ולא קרה, על בסיס הסקרים שעשינו.

<אמיר זלצברג: זאת אומרת, שאם מקדימים את הגריטה מקדימים את הרכש של הרכב החדש.

<אמיר זלצברג: כולנו יודעים מה שיעורי המס על רכב חדש במדינת ישראל, הוא יכול להגיע גם ל83% פלוס מע"מ.

<אמיר זלצברג: יש פה הקדמה של תקבולי מיסים, זה לא הגיע ל-50 אלף שקל.

<אמיר זלצברג: לפי החישובים שלנו זה יותר מ- 3,000 שקל.

דוד אמסלם: חוץ מהתועלת הזאת זה פשוט תועלות נוספות?

<אמיר זלצברג: בטח.

<אמיר זלצברג: תאונות דרכים - - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: כספיות.

<חנן אהרון: תועלת כלכלית למדינה.

<אמיר זלצברג: מה שנקראת ישירה, לא חיצונית.

דוד אמסלם: ישירה.

דוד אמסלם: רק ישירה.

<אמיר זלצברג: אני לא חושב שיש משהו מהותי.

<עובדיה הדאיה: יש את גם את מה שאתה עשית בעירייה.

<עובדיה הדאיה: גרוטאות שאתה פינת, אתה לא מפנה היום מתוך הכבישים, זה מוריד תשומות על העירייה.

דוד אמסלם: זה ברור.

דוד אמסלם: את הצורך אני מבין, רק מה שאמר אסולין שזה מכניס למדינה 50 אלף.

<סלמון אסולין: ככה היה אז.

דוד אמסלם: רציתי להבין איך.

דוד אמסלם: חשבתי 30 אלף האוטו ויש עוד 20 אלף יש בבגאז'.

<סלמון אסולין: לא.

<סלמון אסולין: הממשלה לא מרוויחה מהרכב שהוא נגרט.

<סלמון אסולין: הרכב שנגרט הוא 3,000 שקל.

<סלמון אסולין: הוא קונה רכב חדש, הממשלה מרוויחה כסף ממיסים, זה הכדאיות.

<סלמון אסולין: אם אתה לוקח את הגריטה, אנחנו יצאנו למכרז של חמש שנים, החמש שנים מתוכם עשינו בקושי שנה וחצי-שנתיים.

<סלמון אסולין: כל הזמן אמרו לנו 'תהייה גריטה, תהייה גריטה', כל הזמן שילמנו ערבות, כל הזמן חייבו אותנו לשלם את הערבות.

<סלמון אסולין: בזמן האחרון הפסיקו מהערבות, אמרו: 'זהו, נגמרה הגריטה, אין יותר גריטה'.

<סלמון אסולין: אבל לפני כן הם עשו גריטה, הם נתנו לנו איזה 5 מיליון, גמרתי אותם בחצי יום, כל האתרים נגמר, עמדו בתור קילומטרים.

<סלמון אסולין: אתה לא מאמין מה הלך שם.

<סלמון אסולין: יום אחד נתנו גריטה וסגרו אותה עד היום.

<סלמון אסולין: אנחנו עוד מופיעים באתר שלהם של הגריטה שאנחנו אתרי גריטה.

<סלמון אסולין: מטרידים אותנו שעה-שעה, לילה-לילה, בוקר וערב מקבלים טלפונים, אתה לא מאמין.

<סלמון אסולין: לי יש ארבע פקידות, כל היום גריטה, גריטה, גריטה, גריטה, אני לא יודע מה להגיד להם.

דוד אמסלם: חוץ מגריטה מה אתה עושה עם הפקידות?

דוד אמסלם: מה העסק?

<סלמון אסולין: העסק שלי?

דוד אמסלם: של הפקידות.

<סלמון אסולין: אה, של הפקידות.

<סלמון אסולין: יש לי הרבה עסקים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: הן מתקשרות למגרש אתה מתכוון?

<סלמון אסולין: הם מתקשרים למגרש, כן.

<סלמון אסולין: הם מתקשרים - - -

דוד אמסלם: חוץ מהגריטה מה יש לך במגרש?

<סלמון אסולין: יש לי במגרש חלקי חילוף, לא רק זה, יש לי עוד כמה מגרשים.

<סלמון אסולין: יש לי במות להשכרה.

<סלמון אסולין: אני משכיר במות לגובה וגם משאית, גררים, משאיות.

<סלמון אסולין: יש לי גם ילדים שם, יש לי גם ילדים וגם פקידות, כל אחד יודע את העסק.

דוד אמסלם: מה אתה אומר אסולין?

<סלמון אסולין: אני אומר שיש דרישה מאוד מאוד גדולה - - -

דוד אמסלם: אתה אומר שיש דרישה גם היום.

<סלמון אסולין: רחבה מאוד.

<סלמון אסולין: חבל על הזמן.

<סלמון אסולין: אתה לא מאמין, אתה יכול להרים טלפון ולשאול אנשים שמחכים, כל יום מטלפנים 'מתי, מתי, מתי', כי אנחנו מופיעים באתר כאתרי גריטה.

<סלמון אסולין: הם פותחים את האינטרנט רואים אסולין אתר גריטה, 'הלו, אני יכול להביא את האוטו'.

<סלמון אסולין: זה הולך יום-יום ואנחנו התרענו.

<סלמון אסולין: כמה פעמים אני ביקשתי שיורדו אותנו מהאתר.

<סלמון אסולין: אנחנו כבר לא אתרי גריטה ואין יותר גריטה, הרבה זמן לא הייתה גריטה, בכל זאת אנחנו מוטרדים וגם השקענו כסף.

<סלמון אסולין: עשינו משטח מיוחד, קנינו מכוניות, מחזיקים פועלים, מביאים ציוד, אנחנו עשינו את כל מה שהם ביקשו מאיתנו לאורך כל הדרך.

דוד אמסלם: וכמה שנים עבדת?

<סלמון אסולין: שנה וחצי.

<סלמון אסולין: מה זה?

<חנן אהרון: שלוש.

<סלמון אסולין: שלוש, אבל מתוכם קודם כל חודש.

<סלמון אסולין: אתה היית צריך להחזיק פועלים, היית צריך לפטר פועלים, להביא פועלים.

דוד אמסלם: שנה וחצי או שלוש שנים, אסולין?

<סלמון אסולין: שלוש שנים, אבל לא עבדנו בתוך השלוש שנים, עבדנו חודש אחד, עשו הפסקה - - -

דוד אמסלם: כמה הפסקות?

דוד אמסלם: נגמר הכסף - - -

<חנן אהרון: נגמר התקציב, נגמר הכסף.

<חנן אהרון: התחיל, הכסף חזר - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת שזה היה חלוקה של אחד חלקי שלוש ב-100 מיליון?

<חנן אהרון: כן.

אורי מקלב: ואיך זה הגיע ל-5 מיליון?

<סלמון אסולין: 5 מיליון, יום אחד.

<סלמון אסולין: קיבלו חמישה אתרי גריטה 5 מיליון תקציב, מהבוקר התחלנו ובשעה 4:00 נתנו הוראה להפסיק, אין כסף ואנשים עמדו בתור.

<חנן אהרון: זה היה על בסיס 'כל הקודם זוכה'.

<סלמון אסולין: אני גם חבר וועדת במועצת העיר קריית חיים, אני רוצה להגיד לך, אני גם בעירייה ואתה לא מאמין, הרחוב מלא גרוטאות.

<סלמון אסולין: אצלנו בעירייה פעם היו גוררים והיום כבר לא גוררים.

<סלמון אסולין: הרחובות מלאים.

<סלמון אסולין: אני גם עם - - --

אורי מקלב: הגיעו עד לאתר שלו, ראו שהוא לא מקבל, הלכו וזרקו אותו.

<סלמון אסולין: זרקו.

<סלמון אסולין: העירייה באה, לא יודעת מה לעשות, זה מטרד, זה מסוכן וזהו, זאת התוצאה.

<סלמון אסולין: אם הייתה גריטה היו מוצאים את כל המכוניות הישנות האלה וזה היה טוב גם לנו, גם להם וגם למדינה.

דוד אמסלם: מה אתם אומרים, עובדיה?

<עובדיה הדאיה: אני חושב שיש עוד בעיה אחת.

<עובדיה הדאיה: בגלל שהיה מבצע כזה של המדינה ושהמבצע הזה החזיק בדיוק שעתיים, בערך.

<עובדיה הדאיה: ביום הזה שהוא מדבר זה היה כמה שעות שהחזיק מעמד ואז זה נגמר.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אנשים ב-4:00 בבוקר חיכו ככה בתור.

<סלמון אסולין: מהלילה, חיכו מהלילה, ראיתי, הם היו בתור.

<סלמון אסולין: סגרו את האזור, הביאו משטרה.

אורי מקלב: אנשים לא מפנים ולא עושים פעולה, הם ממתינים אולי איזה יום אחד יהיה.

<חנן אהרון: לא.

<חנן אהרון: הם ממשיכים לשלם את הרישיון.

אורי מקלב: היה איזה מבצע של "תלמה" איזה 10 שנה בגלל שהיה פעם משהו, הוא שמע ואמר 'הפסיקו, תכף זה יהיה'.

אורי מקלב: כך אנשים שומרים על המכוניות ואומרים אולי יהיה עוד מעט 3,000.

<עובדיה הדאיה: אדוני, זה אומר שגם אם יתנו מחיר זול יותר לבעלי המכוניות הם עדיין יבואו.

<עובדיה הדאיה: תמיד זה יהיה כדאי להם.

דוד אמסלם: מר פאוזי, אנחנו לא שם, זה בסדר.

<פאוזי שווקי: 3,000 שקל זה יותר מדי אדוני.

דוד אמסלם: זה משהו אחר.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: המשרד לאיכות הסביבה, מה עושים היום עם הגרוטאות, אתה יודע.

דוד אמסלם: היה ברור לך שאם אתם לא גורטים הגרוטאות לא נעלמות.

דוד אמסלם: בסוף, גם אם הוא נוסע על הכביש עוד שנה-שנתיים, בסוף הוא דומם בחנייה ליד הבית.

<אמיר זלצברג: אני רוצה להפריד.

<אמיר זלצברג: התכנית פה שאנחנו מדברים עליה עסקה בלהוריד מהכביש כלי רכב נוסעים, כלי רכב שנוסעים.

<אמיר זלצברג: אם הרכב סיים את חייו אני אענה לך - -

דוד אמסלם: את זה אני מבין.

דוד אמסלם: אני אחדד את השאלה שלי.

דוד אמסלם: אני אומר בכל דיון, לפי התפיסה שלי, כל אחד אמור לעשות את העבודה שלו.

דוד אמסלם: משרד התחבורה הוא בא מהזווית של הבטיחות.

דוד אמסלם: הוא אומר: 'רבותיי, זה רכב ישן, לא בטיחותי, לא רוצה אותו על הכביש.

דוד אמסלם: אני רוצה על הכביש רכב בטיחותי'.

דוד אמסלם: אחלה, מביא את העניין.

דוד אמסלם: בא המשרד לאיכות הסביבה ואומר: 'אני, לא מעניין אותי רכבים בטיחותיים, בשביל זה יש את חנן, שהוא ידאג לזה.

דוד אמסלם: אני בא מזווית זיהום האוויר והגרט עצמו שעומד ברחוב'.

דוד אמסלם: זיהום אוויר הבנו, הגרט עצמו מה?

<אמיר זלצברג: עכשיו אני אסביר.

<אמיר זלצברג: לגבי הגרט עצמו, קודם כל צריך להבין שרכב מסיים את חייו וכמעט לא סתם נזרק ככה בכביש.

<אמיר זלצברג: למה, כי עדיין יש ערך לגרט.

<אמיר זלצברג: היום אם אתה לוקח רכב כזה ואתה מוכר אותו לפירוק, מוכר אותו לחלקים, דרך אגב, יכול להיות שגם חלק מהאדונים שיושבים פה רוכשים כלי רכב כאלה וזה לגמרי חוקי ולגיטימי ואין עם זה שום בעיה, לוקחים את הרכב וממקסמים את התועלת ממנו.

<אמיר זלצברג: מה שאפשר לפרק, לעשות ממנו שימוש חוזר עושים, מה שאפשר לקבל ממנו את הברזל עושים.

<אמיר זלצברג: בדרך כלל המחיר של כלי רכב כאלה הוא 500 שקל, משהו כזה.

<אמיר זלצברג: זאת אומרת, יש לו ערך.

<אמיר זלצברג: זה מאוד תלוי במחיר הברזל, אם מחיר הברזל גבוה אתה לא תראה כאלה גרוטאות נטושות בערים.

<אמיר זלצברג: אם מחיר הברזל נמוך, יכול להיות שאתה תראה.

<אמיר זלצברג: אני אגיד עוד משהו.

<אמיר זלצברג: מה עושות הרבה מועצות מקומיות, כמו שאתה ציירת קודם רשויות מקומיות, להן יש סמכויות לפי חוק שמירת הניקיון, אם מישהו זורק את הרכב שלו הם מדבקים לו על השמשה: 'תפנה אותו, 30 יום' ואחרי זה הוא הולך לאתר - - -

דוד אמסלם: את זה אני מכיר.

דוד אמסלם: אני רק שואל את עצמי את השאלה לאן הוא ייקח אותו.

דוד אמסלם: אמיר, אם אפילו אין לו אתר- - -

<אמיר זלצברג: אני חושב שהם מקבלים כלי רכב כאלה מרשויות מקומיות.

<אמיר זלצברג: מישהו מכם מקבל?

<סלמון אסולין: רשויות מקומיות גורטות בעצמן.

<סלמון אסולין: אני מקבל - - -

<אמיר זלצברג: הנה, הוא מקבל מרשויות מקומיות.

<סלמון אסולין: מה הם עושים עם זה, הם גורטים את זה.

<אמיר זלצברג: בטח גורטים, אבל זה לא נשאר זרוק ב- - -

<סלמון אסולין: בעל הרכב מקבל את הדוח, אנחנו באים וגוררים אותו, הוא משלם לנו - - -

דוד אמסלם: נותן לו שלוש מכות.

דוד אמסלם: גם לוקח את האוטו, גם נותן לו את הדוח וגם גורר אותו - - -

<אמיר זלצברג: הוא גורר אותו אליו.

דוד אמסלם: אני מקווה שאין לך בנק, כי יבואו גם לקחת ממך הלוואה.

דוד אמסלם: הבנק ייתן לו הלוואה וייקח גם ריבית.

<סלמון אסולין: רק שתדע, היום יש ביקוש אדיר, חבל על הזמן.

<סלמון אסולין: אני רוצה לומר לך, מחר אתה פותח באתר שיש גריטה, אני יכול להרים לך טלפון ולהגיד לך כמה כל דקה נכנסים.

דוד אמסלם: רבותיי, מישהו רוצה לומר עוד משהו?

<סלמון אסולין: כן.

<סלמון אסולין: יש עוד בקשה אליו שאני אגיד לו.

<סלמון אסולין: אנחנו הלכנו למכרז לחמש שנים, כל אתרי הגריטה האלה שאתה רואה, אנחנו הלכנו לחמש שנים.

<סלמון אסולין: מתוכם שלוש שנים ואומרים פעם כן ופעם לא, חודש כן ויום אחד לא והפסיקו.

<סלמון אסולין: אנחנו השקענו כסף, יש לנו פועלים, יש לנו מכונות, יש לנו ציוד שהבאנו לאתר הזה.

<סלמון אסולין: הדרישה שלהם הייתה: 'תעשו ריצפה, תעשו ביובים, תעשו ותעשו – עשינו הכול.

<סלמון אסולין: אנחנו יצאנו מהמשחק הזה ועכשיו הם רוצים לעשות מכרז נוסף.

<סלמון אסולין: לא יכולים לעשות דבר כזה, להביא את אלה החדשים, לתת להם את המכרז לעוד שבוע, לעוד שבועיים, לעוד חודש.

<סלמון אסולין: אתה יודע כמה כסף, ועכשיו אנחנו בבעיה.

<סלמון אסולין: אנחנו גם רוצים להמשיך את הגריטה שלנו שנתנו לנו לחמש שנים ושילמנו ערבות בנקאית.

<סלמון אסולין: כל הזמן: 'תחדשו, תחדשו, תחדשו' ובסוף ירדו מזה.

<סלמון אסולין: מה הדין שלנו, נמשיך או לא נמשיך?

<סלמון אסולין: אני מבקש ממנו שיביא את זה לשר או שיביא את זה לכל מיני שיכולים להתחשב בנו ולתת לנו מחדש את הגריטה.

דוד אמסלם: מר אסולין תקשיב, זו סוגיה אחרת שאנחנו לא דנים בה.

<סלמון אסולין: כן, אבל שידע ושיופיע בפרוטוקול כי אחרת אנחנו נגיש בג"צ, נביא את זה לבחינה משפטית.

דוד אמסלם: עוד לא הגעת לבג"צ.

<סלמון אסולין: אנחנו השקענו הרבה כסף אדוני.

<חנן אהרון: ב-2010, מבחינת הנתונים, מה שהוא אמר 28,225.

<חנן אהרון: ב-2010 היו 11 אלף ומשהו גריטות.

<חנן אהרון: זה כנראה היה התקציב הכי גדול ולאט לאט זה הלך וירד.

<חנן אהרון: ב-2013, הפעם האחרונה שזה היה, 1,144 גריטות.

<חנן אהרון: זאת אומרת, מ-2013, מה שנקרא, פתחו חלון קצר עם סכום מוגבל, 1,144 גריטות ומ-2013 ועד היום בעצם אין.

<אמיר זלצברג: זה בעצם ה-5 מיליון שהם תיארו קודם.

<אמיר זלצברג: בסוף 2013 התקציב היחיד שהיה לנו הוא 5 מיליון ועוד התלבטנו אם לצאת עם זה או לא.

<אמיר זלצברג: בסופו של דבר החלטנו לצאת עם זה וזה בערך כמו ש"אפל" יוצאת עם אייפון חדש.

<אמיר זלצברג: אנשים תפסו תור, חיכו, הציפו את משרדי הרישוי, הציפו את מגרשי הגריטה.

<אמיר זלצברג: האמת, אני מודה שהיה בלגן.

<אמיר זלצברג: גם אתרי הגריטה, גם משרדי הרישוי לא היו בנויים לקלוט כמות כזאת גדולה, מהסיבה היחידה שלא הייתה וודאות.

<אמיר זלצברג: מהרגע שהציבור ידע שיש 5 מיליון הם הבינו שכל הקודם זוכה.

<אמיר זלצברג: לכן, בכל תחריש שבו מחדשים את התכנית זה לא יהיה נכון לחדש אותה עם 5 מיליון נניח.

<אמיר זלצברג: פשוט יצא נזק.

<סלמון אסולין: יש לי שאלה למשרד התחבורה.

<סלמון אסולין: אני מבין שמשרד לאיכות הסביבה משלם לכם מהתקציב גם על העבודה שאתם עושים.

<חנן אהרון: אנחנו?

<סלמון אסולין: כן.

<סלמון אסולין: אני שמעתי שאיכות הסביבה גם משלם לכם עבור כל רכב.

<חנן אהרון: שום דבר.

<אמיר זלצברג: ממש לא.

<אמיר זלצברג: מה שהיה, עלות הפיתוח של התכנה שתאפשר את זה, זה היה תשלום חד-פעמי.

<חנן אהרון: כן, אבל עלות הפקידים - - -

<סלמון אסולין: שמעתי שגם משרד הרישוי הוא שותף בעוגה.

<חנן אהרון: לא.

<חנן אהרון: אני אומר לך שלא.

<סלמון אסולין: או.

<סלמון אסולין: קיי, קיבלתי.

<סלמון אסולין: תודה.

<חנן אהרון: אני מבחינתי, שלא יבואו, זה פחות עבודה לעובדים.

<חנן אהרון: בראיה לאומית - - -

דוד אמסלם: מה שאסולין אומר, אסולין נכנס עכשיו לתחקר את המקורות בתוך הממשלה, מי מעביר, כמה ולמה.

דוד אמסלם: בגדול, אנחנו לא באים מזווית העובדים ובוודאי בוודאי שעובד במדינת ישראל מגיע לשלם לו, הוא לא עובד בחינם.

<חנן אהרון: זה מה שאני אומר.

<חנן אהרון: אם לעובד יש עבודה נוספת, מבחינה לאומית צריך לגרוט את הרכבים, אנחנו עושים את זה בשמחה.

דוד אמסלם: ברור, ברור.

דוד אמסלם: זאת לא השאלה.

דוד אמסלם: השאלה, זה גם שזור בשאלה שלו ככה מוטעה ומה שתומר אומר באופן בסיסי, למשרד יש לו אינטרס מובהק לעניין הזה.

דוד אמסלם: גם הוא צריך להוציא כסף מהכיס ולשים את זה על השולחן במובן של העובדים.

דוד אמסלם: אולי ששם הוא ייקח את זה מאמצעי הבטיחות.

דוד אמסלם: גם כך יש בעיה בסעיף של אמצעי בטיחות, אבל ככל שהרכב יותר בטוח יש פחות תאונות.

דוד אמסלם: מדינת ישראל באופן בסיסי יש לה תועלות משקיות, אני לא מדבר על המדינה, תועלות משקיות הן גבוהות מאוד.

דוד אמסלם: גם בחיי אדם, גם בנושאים רפואיים, פצועים, גם בכלי הרכב עצמו וגם בתשתית שנפגעת.

דוד אמסלם: הרי הוא נכנס באיזה קיר, הוא נכנס באיזה מעקה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שמעבר לחיי אדם שיש לו ערך בפני עצמו שהוא לא כלכלי.

דוד אמסלם: יש כאן אינטרס של המדינה לבוא ולעשות פה איגום משאבים, אבל לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני משאיר את זה למדינה.

דוד אמסלם: ברשותכם אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: שמחתי לשמוע את התשובה של אמיר בנוגע לתפיסת העולם של המשרד להגנת הסביבה בנושא של הגריטה.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך, באמת תשב עם השר.

דוד אמסלם: אם תרצה חיזוק ממני אין בעיה.

דוד אמסלם: אני מבקש באמת שתעבירו לוועדה תכנית רב-שנתית.

דוד אמסלם: אני לא מאמין בדבר שהוא זבנג וגמרנו, אני גם לא חושב שזה צריך להיות תכנית.

דוד אמסלם: אני חושב שזה צריך להיות משהו עקבי.

דוד אמסלם: כמו שכל שנה עושים פעולות קבועות, כשצובעים את הכביש כל שנה, לא כל שנה יש תכנית קבועה לצביעת הכביש.

דוד אמסלם: גם פה צריכה להיות תכנית קבועה עם תקנה קבועה.

דוד אמסלם: לגבי המקורות שלה, תומר מציע ואני מקבל את הקטע של שמירת הניקיון בקטע של ההטמנה, יש שם מיליארד שקל - - -

<אמיר זלצברג: בחשבון היטל ההטמנה, זה מה שאנחנו - - -

דוד אמסלם: אפשר לקחת משם.

דוד אמסלם: הרי בסוף, בקצה זה או שהרכב מגיע להטמנה או שהוא מטופל לפני כן.

דוד אמסלם: כשהוא מטופל לפני כן אנחנו מרווחים פעמיים.

דוד אמסלם: פעם את העלות של ההטמנה בקרקע ופעם שנייה אנחנו מרווחים שבמשק אנחנו מוכרים את הברזל במקום לזרוק אותו.

דוד אמסלם: עזוב כרגע את התועלות האחרות.

דוד אמסלם: כרגע אני מדבר שאם נניח המדינה הייתה הבעלים של הרכב והכול היה אצלה, היא הייתה מרוויחה פעמיים.

דוד אמסלם: מה שנקרא, מונעת הוצאה ומרוויחה הכנסה, קטנה לא משנה, 400-500 שקל שעולה הגרוטאה.

דוד אמסלם: אני חשוב שפה זה חשוב מאוד, ואני חושב שזה מתיישב עם הסעיף.

דוד אמסלם: הסעיף באמת בא לצמצם את כל הנושא של ההטמנה.

דוד אמסלם: יש שם הרבה מאוד כסף וגם לא צריך לקחת הרבה בסדרי הגודל שאתם מדברים עליהם, מדובר ב-30 מיליון שקל בשנה בתכנית קבועה, בתקנה קבועה.

דוד אמסלם: אני מניח שהאוצר לא יתנגד כל עוד זה המקורות שלכם.

דוד אמסלם: אין בעיה עם זה, להפך, כמו שאמרתי התועלות שלהם הם בתחומים אחרים והן גבוהות מאוד.

דוד אמסלם: א', קונים עוד כלי רכב, מבחינה כספית נכנס להם לכיס יותר כסף במזומן.

דוד אמסלם: לכן אני לא רואה מישהו שיכול להתנגד לזה.

דוד אמסלם: באו, באמת תשב עם השר ותכתוב לי מכתב מהי העמדה שלכם בעניין הזה בגלל שאני ארצה לראות את זה במסגרת תכנית העבודה שלכם, 2017 ואם מדובר בנושא התקציבי.

דוד אמסלם: אם זה לא מהקרן.

דוד אמסלם: אם זה מהקרן, לדעתי אתם יכולים להוציא את זה כבר עכשיו.

דוד אמסלם: תוציאו את חוות הדעת המשפטית שלכם.

דוד אמסלם: יש קרן עומדת, אתם לא צריכים אף אחד ותתחילו לעבוד.

<אמיר זלצברג: בסדר גמור.

דוד אמסלם: אני עושה דיון בתחילת הכנסת הבאה עם השר עצמו על הקרן עצמה, שם נעשה את הדיון.

דוד אמסלם: זה בלי קשר אליך, זה רק הזכיר לי.

<אמיר זלצברג: אני באמת ארשום את זה כסעיף לדיון.

דוד אמסלם: לא סעיף.

דוד אמסלם: שם אני מעדיך שתיתן תשובה שהתחלתם להפעיל את העניין.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: אחלה, חברים תודה לכולם.