הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 70, 2016-03-16 09:35

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: הנושא היום: העסקה שוויונית ורב גונית במשרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שמנכ"לית משרד המשפטים מכבדת אותנו כבר פעם שנייה בנוכחות שלה, עורכת הדין אמי פלמור, אני מאוד שמחה שהגעת אלינו.

עאידה תומא סלימאן: לפני שהתחלנו את אמרת שהנושא מעורר גלים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אם היינו דנים היום בבעיה ולאו דווקא במצב טוב או במצב שיש בו ייצוג טוב, היית רואה פה אולם מפוצץ של אורחים.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה בנוכחות הקיימת, שאינה מכובדת, יכולים גם כן להצטרף אלינו לשולחן כבר, אבל עצם העובדה שלא הגיעו הרבה כנראה שיש אמירה - - -

<אמי פלמור: אני דווקא חושבת שיש - - -

עאידה תומא סלימאן: כנראה את לא מעוררת כעסים, כפי שאני רואה.

<אמי פלמור: אני רוצה לומר שדווקא יש בעיה מכיוון שהמצב אצלנו לא משקף את המצב בכל משרדי הממשלה, וזה הדבר המצער.

עאידה תומא סלימאן: ובכנסת, ועל זה רציתי לדבר.

עאידה תומא סלימאן: פותחת את הישיבה הזו, אני בדיוק מגיעה מישיבה של וועדת יישום הרפורמה בשירות המדינה שאני חברה בה.

עאידה תומא סלימאן: הצטרכתי לקטוע את דיון שם ולהגיע לפה.

עאידה תומא סלימאן: שם באמת דנו במצב הקיים השירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי כל הנושא של ייצוג הולם גם לנשים, גם לקבוצות כמו האוכלוסייה הערבית, גם בעניין של התקדמות הנשים בדרגים הגבוהים של שירות המדינה, עדיין זה נמצא בבעיות.

עאידה תומא סלימאן: גם אנשים עם מוגבלות הייצוג שלהם ואפשרויות ההתקדמות שלהם עדיין, בעיניי, לא הוטמע כל הנושא של ייצוג הולם בתוך משרדי הממשלה השונים, בתוך שירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: עדיין מסתכלים על זה כמין מותרות מסוימות שמגיעים לטפל בה רק כאשר מתפנים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אני עקבתי אחרי הנושא הזה וראיתי שאפילו המדינה כבר מכירה בבעיות הקיימת.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו פה דיונים בנושא של תקצוב מגדרי וגילנו, בעיני זה כלי חשוב מאוד לבדוק כל נושא איפה נמצאות הנשים בתוך סולם הדרגות, בדקנו איפה נמצאות הנשים.

עאידה תומא סלימאן: בעצם רוב עובדי המדינה הם נשים, אבל ככל שמטפסים למעלה בדרגים יורד הייצוג של הנשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם דיברנו שם על כל הנושא של מה שקראו לו 'תופעת המספריים'.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הייצוג של הנשים, אבל גם פערי השכר הקיימים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר בשירות המדינה שאמור להיות הכי מחויב לחוקים ולרגולציה הקיימת, עדיין קיים פער שכר בין גברים לנשים בתוך השירות, ועוד לא פתרו את הבעיה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שאנחנו היום, ואני יודעת הסתכלתי בחומר, אני יודעת שנשמע אולי דוגמה ומצב שהוא קודם כל נוטע תקווה ושיש בו אמירה מאוד ברורה שדווקא כל מה שדנים עליו בוועדת הרפורמה זה אכן אפשרי ואין צורך כאילו לסבך את העניינים.

עאידה תומא סלימאן: רק מה שאמרתי כל הזמן, עם רצון אמתי לעשות את השינוי אפשר להשיג את ההישגים.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור למנכ"לית, עורכת הדין אמי פלמור להציג מה המצב במשרד המשפטים ואחר כך נמשיך את הדיון.

<אמי פלמור: מכיוון שהדיון ככה לגמרי בשליטתנו, ומכיוון שיש לנו אורחות הייתי שמחה דווקא להתחיל עם הסרטון הקצר על מאייסה זועבי.

<אמי פלמור: הבאנו היום כמה דברים להראות, אני חושבת שזה יעניין את מי שנמצא פה.

<אמי פלמור: בואו נתחיל עם זה, שנבין מה זה התמודדות של אישה שיוצאת לעבוד.

הקרנת סרטון: "מאייסה זועבי, אימא לשלושה.

הקרנת סרטון: דני, אלין ועדי, מכפר סולם הסמוך לעפולה.

הקרנת סרטון: עובדת פרקליטות מחוז צפון.

הקרנת סרטון: למדתי תואר ראשון בנתניה, תואר שני באוניברסיטת חיפה.

הקרנת סרטון: אני באמת רציתי ללמוד משפטים, כדי לעשות צדק, לנקוט נגד הפושעים, זה משהו שתמיד חלמתי לעשות.

הקרנת סרטון: אני מטפלת בתיקים שאינם פשעים חמורים, אני מטפלת בתיקי מין, רצח, ניסיון לרצח.

הקרנת סרטון: בחרתי במגזר הציבורי מלכתחילה.

הקרנת סרטון: זאת אומרת, ידעתי שזה הייעוד שלי.

הקרנת סרטון: לא קל להיות בת המגזר המיעוטים במדינה.

הקרנת סרטון: זה לפרוץ הרבה חסמים מבחינה רגשית, אפילו בתוכך.

הקרנת סרטון: אם אתה באמת יכול להתקדם, זה האמון אם אתה יכול או לא יכול לתת במשרד המשפטים, האם יקבלו אותי לא יקבלו אותי, אפילו מבחינה חברתית, האם אני יכולה להתקבל לעבוד בפרקליטות.

הקרנת סרטון: אני יודעת, כשאמרתי לכמה חברים שלי שהתקבלתי לפרקליטות היו כאלה שהרימו גבה, אולי לא חשבו שזה המקום שמתאים שאני אעבוד בו גם מהבחינה הלוגיסטית, מבחינת הנגישות.

הקרנת סרטון: רק לפני שנתיים הגיעה תחבורה ציבורית לכפר שלי, זאת אומרת שאם לא הייתי נהגת ועם רישיון נהיגה, זה אומר שלא יכולתי לצאת לעבוד, זה ברמה הזאת של להגיע לראיונות עבודה, לנסות למכור, לשווק את עצמי למשרד ולשכנע אותם שלמרות ששפת האם שלי היא לא עברית אני עדיין יכולה להצליח, ושאני יכולה להוביל במשרד שאליו הגעתי.

הקרנת סרטון: לעבוד במשרד המשפטים זה מאוד מאתגר וגם לא קל.

הקרנת סרטון: הפרקליטות הוא מקום מאוד מספק מקצועית, אבל מאוד תובעני.

הקרנת סרטון: זה להיות מצוין כל יום, זה לשאוף למצוינות כל יום.

הקרנת סרטון: אני מאוד אוהבת את העבודה שלי.

הקרנת סרטון: יש לי רגעי משבר שאני אומרת אם זה לא גוזל ממני הרבה זמן שזה על חשבון המשפחה.

הקרנת סרטון: אני חושבת שאם לא הייתי אוהבת את העבודה שלי לא הייתי מחזיקה מעמד אפילו לא יום אחד.

הקרנת סרטון: יש לי מילה להגיד לכל הצעירים והצעירות שלומדים משפטים, אני רוצה להגיד לכם שאתם צריכים להיות עם שאיפות להגיע רחוק.

הקרנת סרטון: בכלל להעז לגשת למשרות האלה, להתקבל אליהן ולהמשיך לעסוק בהן בעתיד".

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה אחד מהסרטונים המוצלחים ביותר כי זה לא רק מתייחס לצד היבש של הסיפור, של כמה מתקבלים וכמה לא.

עאידה תומא סלימאן: אלא, גם כן לכל ההתלבטויות גם אצל הנשים עצמן.

עאידה תומא סלימאן: הנשים הערביות למשל כאשר הן נכנסות או שמנסות להתקבל לשירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שיש לנו אורחות, כנראה סטודנטיות, קבוצה של סטודנטיות.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שהגעתן דווקא לדיון הזה, זה נותן לכן רעיון לעתיד.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי.

<אמי פלמור: בואו נתחיל.

<אמי פלמור: נעבור לשקף הראשון.

<אמי פלמור: אנחנו רוצים לדבר על המספרים הכלליים.

<אמי פלמור: קודם כל, יש היום במשרד המשפטים כמעט 4,000 עובדים פעילים, מתוכם 67% הן נשים.

<אמי פלמור: 363 בנות ובני החברה הערבית, הדרוזית וצ'רקסית.

<אמי פלמור: 30 עובדים יוצאי אתיופיה ו-60 גברים ונשים עם מוגבלות.

<אמי פלמור: חשוב לי להגיד, אני ככה אתן בדגש לגבי האוכלוסיות הייחודיות, אומנם עוסקים גם היום באפליה מתקנת גם לנשים, אבל במשרד המשפטים אנחנו מבינים שלא חסרות נשים.

<אמי פלמור: חשוב לציין גם, 61% מכלל המנהלים והמנהלות שלנו הן נשים.

<אמי פלמור: יושבות פה שתי מנהלות במקרה.

<אמי פלמור: מרי יוסף שהיא מנהלת כוח אדם במשרד שלנו ורחל שילנסקי שהיא מנהלת המחלקה למשפט עבודה בפרקליטות המדינה.

<אמי פלמור: הפרקליטות היא בכלל גוף מוביל מבחינת נשים שפרצו שם את כל תקרות הזכוכית.

<אמי פלמור: בשנות ה-90 הייתה פרקליטת המדינה, דורית ביניש.

<אמי פלמור: בעצם במשרד שלנו יש מודולינג של נשים שהגיעו לכל תפקיד.

<אמי פלמור: אני תמיד גאה להזכיר שהמנכ"לית הראשונה בכל השירות הציבורי, מנכ"לית אישה, הייתה אצלנו, גברת נילי ארד, לימים נשיאת בית הדין לעבודה.

<אמי פלמור: לא סתם אנחנו חוזרים ומזכירים את זה, מכיוון שאתה מבין כשגדלים בתוך סביבה שבה זה המודולינג, אז מאוד קל להבין וגם לקוות שיש לך סיכוי לבצע כל תפקיד וכל משרה – זה ביחס לנשים.

<אמי פלמור: אנחנו מקווים שנצליח לעשות את זה גם ביחס לקבוצות האחרות.

<אמי פלמור: חשוב לי לציין, מקרב העובדים מבני החברה הערבית והדרוזית, כמעט 50% הן נשים.

<אמי פלמור: ביחס לתעסוקת נשים במגזר הערבי זה מספר מרשים, זה מראה גם על המסגרת של השירות הציבורי שהיא מסגרת שמאוד מתאימה לעבודת נשים בגלל ההתחשבות שיש בה בנושא של ילודה, חופשות שקשורות, יציאה מקודמת לשעות הנקה.

<אמי פלמור: אני כבר קופצת לנושא נוסף שהוא ייחודי למשרד שלנו והוא ייחודי לפרקליטות, יש שם הסדר עבודה שמאפשר לעשות 50 שעות עבודה מהבית, שעות נוספות.

<אמי פלמור: הדבר הזה אנחנו יודעים, הוא מאפשר לנשים לצאת בשעה מקודמת.

<אמי פלמור: היום יש גם גברים, אז אני אזכיר את זה.

<אמי פלמור: חשוב להם מאוד האיזון בין המשפחה לבית, אבל הסדרי עבודה ייחודיים, אנחנו נראה את זה בהמשך כשנדבר על השכר, גם משפיעים על השוויון בשכר, אבל קודם כל הופכים את סביבת העבודה לסביבת עבודה מאוד ידידותית.

<אמי פלמור: ביחס לשתי - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, שאלה.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה שמבחינת האוכלוסייה הערבית אתם כמעט עומדים בסטנדרט, או בממוצע שקיים בשירות המדינה באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: אם אני זוכרת נכון זה 9.7% - - -

<אמי פלמור: 9.2%

עאידה תומא סלימאן: במדינה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אתם ביחס לשירות המדינה אתם עומדים בממוצע, אבל ביחס לאוכלוסייה זה עדיין ירוד.

<אמי פלמור: אני אגיד כמה דברים, אנחנו תכף נראה את העלייה המתמדת שיש לנו בקליטה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאתם אחד המשרדים שכן אפשר לתת דוגמה לזה, כי זה אחד המשרדים שפרוס על פני כול הארץ.

עאידה תומא סלימאן: לא כמו משרדים אחרים שהכול מרוכז בירושלים או ש-70%-80% מהעבודה היא בתוך ירושלים.

<אמי פלמור: אני אגיד.

<אמי פלמור: יש לנו קרוב ל-4,000 עובדים שפרוסים ב-70 אתרים ברחבי הארץ, ממסעדה בצפון.

<אמי פלמור: שם יש לנו בית דין דרוזי דתי, ועד באר שבע ואילת בדרום.

<אמי פלמור: יש לנו יחידות מאוד גדולות שיושבות: בנצרת, חיפה, נתניה, בחדרה, באזורים יותר צפוניים בארץ, ולכן באמת יותר קל לאוכלוסייה הערבית להשתלב במשרד, אבל יש לנו לא מעט עובדים בירושלים, תל אביב ובבאר שבע.

<אמי פלמור: היעדים שלנו הם לקלוט אותם בכל רחבי הארץ.

<אמי פלמור: התחלתי להגיד, שתי קבוצות אוכלוסייה שאנחנו עדיין נמצאים רחוק מהיעדים שהיינו רוצים להיות בהם, זה יוצאי אתיופיה ואנשים עם מוגבלות – אלו קבוצות שאנחנו עדיין מנסים לפענח איך לשפר את הקליטה, איך לשפר את ההתמודדות על משרות.

<אמי פלמור: אנחנו נמשיך וככה נרחיב על זה.

<אמי פלמור: מילה על השקף הקודם.

<אמי פלמור: חוץ מהעובדים שעובדים בתקן אנחנו מעסיקים במיקור חוץ עוד קרוב ל-2,000 עורכי דין בסנגוריה הציבורית ובסיוע המשפטי.

<אמי פלמור: שם הייצוג לבני החברה הערבית הוא כמעט 20%.

<אמי פלמור: כלומר, עורכי דין פרטיים שנותנים לנו שירותים בייצוג - - -

עאידה תומא סלימאן: פרילנסרים כאלה?

<אמי פלמור: כן, הם פרילנסרים, אבל הם עובדים באופן מאוד מאוד מסיבי עם המשרד.

<אמי פלמור: הם נבחרים גם כן באיזה תהליך מעין מכרזי כדי להיות במאגר הזה.

<אמי פלמור: שם אנחנו רואים 1.5% - 29 עורכי דין שהם יוצאי אתיופיה ו- 391 עורכי דין ערבים ודרוזים שמתפרנסים בעצם מהמדינה בסכומים של עשרות עד מאות אלפי שקלים - - -

עאידה תומא סלימאן: זה רק שווה למספר העובדים בתוך המשרד.

<אמי פלמור: בתוך המשרד, גם הדבר הזה הוא מאוד משמעותי מכיוון שהם אנשים שמטעם הממסד נותנים ייצוג.

<אמי פלמור: אני חושבת שיש משמעות לדבר הזה שאתה מתפרנס מהמדינה, מייצג את המדינה בהרבה מובנים גם בדרך הזאת.

<אמי פלמור: בואו נעבור לשקף הבא.

<אמי פלמור: זה לגבי המיקום של נשים בדרגים השונים של המשרד.

<אמי פלמור: בלי להיכנס יותר לנותנים אנחנו רואים שיש שווין כמעט מלא בין אחוז הנשים לבין הייצוג שלהן בדרגות השונות.

<אמי פלמור: אפשר לעבור הלאה, לשקף הבא.

עאידה תומא סלימאן: מעל ל-60% זה בדרג הבכיר זה נשים?

<אמי פלמור: כן.

<אמי פלמור: כלומר, יש יחס שווה.

<אמי פלמור: להפך, אנחנו ככה צוחקים כשמתנה סוף סוף גבר לתפקיד ניהולי - - -

עאידה תומא סלימאן: אני כל הזמן מחפשת ככה להגיד, 'הנה תפסתי משהו', אבל חשבתי שטעיתי מבחינת הקריאה שלי.

<אמי פלמור: עשינו רשימה של הנשים בתפקידים הבכירים במשרד: שרת משפטים, אני כמנכ"לית, נציבת הביקורת על מערך התביעה שמעמדה מקביל לשופט עליון, היועצת המשפטית של משרד המשפטים.

<אמי פלמור: בתוך משרד המשפטים יש יועץ משפטי למשרד, זה תמיד נוראה מבלבל כי יש לנו את ה-יועץ המשפטי לממשלה, משנה ליועץ המשפטי לממשלה – דינה זילבר, משנה לפרקליט המדינה – אורית סון, תשע פרקליטות מחוז, רחל שילנסקי שנמצאת פה איתי היא אחת מהן, מנהלות מחלקה בפרקליטות המדינה, שתי משנות לסנגוריה הציבורי הארצי ובעבר הסנגורית הציבורית הארצית – ענבל רובינשטיין, מנהלת מחלקת חנינות, ראשת היחידה הממשלתית לחופש מידע, ראשת בתי הדין לעררים לפי חוק כניסה לישראל, ועוד, ועוד, ועוד, מבקרת המשרד.

<אמי פלמור: כלומר, אם אני אמשיך לתאר אנחנו לא נעצור פה היום.

<אמי פלמור: הדבר המאוד מעניין הוא דווקא הנושא של פערי שכר, אני חושבת.

<אמי פלמור: חשוב לי ככה לספר לך על זה כי אולי את תרמי את הכפפה ותעודדי את משרד הכלכלה.

<אמי פלמור: יש לנו נתונים על פערי השכר מכיוון שהשתתפנו בתחרות 'המעסיק השוויוני' שמשרד הכלכלה הכריז עליה שנה שעברה.

<אמי פלמור: נדרשנו לענות על עשרות שאלות קשות ביותר על תחשיבי שכר והלאה.

<אמי פלמור: לצערי, התחרות מעולם לא הגיעה לידי גמר.

<אמי פלמור: בכל פעם שאני פוגשת את מנכ"ל משרד הכלכלה אני אומרת לו - - -

עאידה תומא סלימאן: הם הבטיחו שהם בתוך חודש מרץ הם מכריזים - - -

<אמי פלמור: אני כבר קינתי שמלה כדי לקבל את הפרס, כי אני בטוחה שאנחנו נקבל את הפרס - - -

עאידה תומא סלימאן: מה, היא יצאה מהאופנה?

<אמי פלמור: לגמרי.

<אמי פלמור: זו השמלה של השנה שעברה.

<אמי פלמור: מתי שיוכרז הפרס כבר יש הצדקה לשמלה חדשה.

<אמי פלמור: אני תמיד אומרת על משרד המשפטים שמעמד הנשים שם כל כך מבוסס כך שאנחנו לא פוחדות להגיד שקנינו שמלה לתחרות, אנחנו מרגישות בנוח.

<אמי פלמור: אני רוצה לדבר על פערי השכר כי זה באמת נושא מאוד מעניין.

<אמי פלמור: אנחנו יודעים, לפי מכון המחקר אדווה, שפערי השכר בין נשים לגברים בישראל עומדים על 44%.

<אמי פלמור: כלומר, מבחינה סטטיסטית על כל שקל שמרוויח גבר אישה מרוויחה 66 אגורות.

<אמי פלמור: במשרד המשפטים פערי השכר נמוכים באופן משמעותי והם עומדים על 12% בלבד.

<אמי פלמור: כלומר, נשים מרוויחות 88 אגורות, אבל הצגנו פה על כל שקל של גבר, אבל בדרגים המרכזיים שלנו פער השכר הוא רק 4%.

<אמי פלמור: בחלק מהדרוגים המרכזיים אצלנו נשים מרוויחות יותר מגברים.

<אמי פלמור: עכשיו לא עשינו מחקר עומק.

<אמי פלמור: הבאנו פה דוגמה של דירוגי הפרקליטים ששם הסברתי למה נשים מרוויחות יותר מגברים, מכיוון ששם יש באמת את השוויון הזה שנוצר כתוצאה מההזדמנות לעבוד גם 50 שעות נוספות מהבית.

<אמי פלמור: אנחנו באמת רואים שנשים מנצלות את זה, יוצאות הביתה בשעה סבירה, יושבות אחר כך בערב ועובדות על התיקים ויכולות לחייב את המשרד על שעות העבודה האלה.

<אמי פלמור: זה מודל שכר שמבוסס, קודם כל על יחסי אמון מאוד משמעותיים בין המעסיק לעובד.

<אמי פלמור: זה מעמד ייחודי שהפרקליטים זכו לו.

<אמי פלמור: התחלנו בשנה שעברה בפיילוט ברשות הפטנטים.

<אמי פלמור: שם יש לנו מדענים ויש לא מעט מדעניות ערביות, אנחנו מאוד גאים בזה.

<אמי פלמור: הם עובדים חצי שבוע מהבית.

<אמי פלמור: הגענו למודל יחד עם נציבות שירות המדינה.

<אמי פלמור: הדבר הזה מאפשר גם הרבה מאוד תעסוקה בפריפריה.

<אמי פלמור: כלומר, אם אתה מומחה לאיזה תחום מדעי ואתה גר בצפון, אתה לא חייב לעבוד ברשות הפטנטים בירושלים חמישה ימים בשבוע, יש רק אחת בארץ.

<אמי פלמור: אתה יכול שלושה ימים בשבוע להיות בבית, יומיים להיות ברשות הפטנטים ובשבוע לאחר מכן הפוך, שלושה ימים ברשות הפטנטים יומיים בבית, כי שם יש עבודה על פי תפוקות.

<אמי פלמור: כלומר, אתה צריך לבחון, בוחן פטנטים צריך לעמוד במכסה מאוד ברורה ולכן אפשר למדוד אותו.

<אמי פלמור: אם היית בבית ולא עשית את מה שצריך, מאוד קל לאמוד את כמות העבודה שהיית צריך לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד פה, וסליחה שאני קוטעת אותך.

עאידה תומא סלימאן: בדיון שהתקיים בנושא הרפורמה, שם אני שאלתי שאלה מאוד פשוטה, כאילו במקום לעשות את כל התהליכים, אני לא באה לבקר אותם, תהליכים שמנסים לסגור פערים, האם יש כלים בשירות המדינה למדוד את העבודה, הערכה של העבודה של עובדי המדינה לא רק לפי התשומות אלא גם לפי התוצאות?

עאידה תומא סלימאן: אמרו לי: 'כן, אנחנו עושים הערכה כזו'.

עאידה תומא סלימאן: הנשים שלא עשו שעות נוספות, התוצאות שלהן, מה הערכתם אותן?

עאידה תומא סלימאן: הם אמרו שהן אפילו יותר טובות ויותר יעילות מהגברים.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי: 'אז במקום להוריד', כאילו מה שנעשה במקרה הזה, זה שהגברים שהתוצאות שלהם היו פחותות מהנשים קיבלו על זה תוספת שכר דרך זה שנתנו להם לעבוד שעות נוספות כדי לסגור את הפער.

עאידה תומא סלימאן: במקום לתקן את המעוות ולבוא ולהגיד: 'תשמעו, יש לנו', אז באים וסוגרים את הפער דווקא כך.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, אי אפשר עכשיו לבוא להוריד ממרכיב שכר שהפך קבוע כזה לבוא ולהוריד אותו ממישהו.

עאידה תומא סלימאן: אבל, הגישה כולה באה ודורשת עוד יותר.

עאידה תומא סלימאן: כאילו אישה שבאמת רוצה להשתכר שווה לגבר, למרות שהתוצאות והיעילות שלה היו גבוהות בשעות העבודה הרגילות, עכשיו היא תצטרך לעשות את זה דרך שעות נוספות על חשבון השעות שהיא בבית.

עאידה תומא סלימאן: עדיין התפיסה לא עונה ממש על הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי זה בעצם להכביד על הנשים יותר באיזשהו שלב לצערי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מכוונת את זה אישי, זה עניין איך המערכת פועלת.

<אמי פלמור: אנחנו רק רוצים להגיד שאפשר למצוא פתרונות ואנחנו מוצאים פתרונות ומיישמים פתרונות.

<אמי פלמור: אנחנו חושבים שהדבר הזה נותן הזדמנות.

<אמי פלמור: אגב, לא רק לנשים, גם לאנשים עם מוגבלות שיותר קשה להם להגיע חמישה בימים בשבוע למשרדים.

<אמי פלמור: ההזדמנות הזאת של לעבוד חצי שבוע מהבית - - -

עאידה תומא סלימאן: זה בסדר.

<אמי פלמור: זה גם ירוק יותר, פחות אנשים על הכבישים, מכוון שזה גם תומך יותר בקשישים שלה, כי אתה יכול להישאר קרוב להורים שלפעמים צריכים עזרה ועדיין להשתלב בשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: זה גם טוב למה שנקרא פריפריה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, לא כולם צריכים לעבוד במרכז ולחיות שם.

<אמי פלמור: או בתל אביב.

<אמי פלמור: זה לגבי העסקות בנות ובני החברה הערבית.

<אמי פלמור: את יכולה לראות פה גרף מ-2012, רואים עלייה מתמדת.

<אמי פלמור: אני גאה להגיד שרק בשנה האחרונה הייתה עלייה של אחוז שלם בהעסקה.

<אמי פלמור: הדבר הזה נובע מפעילות פרואקטיבית של המשרד גם בכנסים שקיימנו בחיפה, והשנה בתל אביב, כדי לעודד השתלבות במשרד.

<אמי פלמור: הבנו שעד שלא באים ומחזרים אחרי העובדים, האמון שלהם שבאמת רוצים אותם במשרד המשפטים הוא לא גבוה.

<אמי פלמור: לצד זה עשינו סדנאות של "קו משווה" כדי ללמד את המראיינים אצלנו איך עושים ראיון רב-תרבותי.

<אמי פלמור: הדבר הזה משרת גם את בני החברה הערבית, גם את יוצאי העדה האתיופית, גם את - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מחייכת כי בדיוק עכשיו המלצתי על הדברים שאת אומרת.

עאידה תומא סלימאן: חבל, למה לא לומדים, למה לא לומדים בתוך השירות?

<אמי פלמור: בגלל זה אמרתי לך שהדיון הזה, לא רק כי יש בעיות, אלא איך להעתיק מודל שעובד - - -

עאידה תומא סלימאן: בדיוק, שעובד דווקא.

<אמי פלמור: בואו נעבור לגרף הבא.

<אמי פלמור: כדי לעודד, אגב את ההשתלבות ואת ההעסקה הכנו ממש פירוט של כל יחידה ויחידה שלנו.

<אמי פלמור: אפשר לראות שיש לנו עשרות יחידות, כמה עובדים ביחידה הזאת וכמה מתוכם הם בני החברה הערבית, וגם באחוזים כמה זה, כדי שכל מנהל יראה את עצמו בטבלה ושהוא ידע שבשנה הבאה עוד פעם מתפרסמת טבלה.

<אמי פלמור: אנחנו יודעים מהניסיון שכל מנהל אוהב לראות את עצמו במקום גבוה בטבלה.

<אמי פלמור: אנחנו מקווים שהדבר הזה באמת יעודד העסקה - - -

עאידה תומא סלימאן: בתי המשפט נכללים פה?

<אמי פלמור: לא.

<אמי פלמור: בתי המשפט זה גוף עצמי שמנוהל תחת שרת המשפטים, אבל לא תחתיי.

<אמי פלמור: למערכת בתי המשפט יש מנהל עצמאי, מר שפיצר - - -

עאידה תומא סלימאן: השאלה, אתם יודעים מה המצב שם?

<אמי פלמור: המצב שם אחר.

<אמי פלמור: אני יודעת שבשפיטה יש לא מעט.

<אמי פלמור: אני חושבת שבשפיטה יש 50% נשים עד לרמת בית משפט מחוזי - - -

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<אמי פלמור: אני גם יודעת שיש השתלבות משמעותית של שופטים מהחברה הערבית במערכת המשפט.

<אמי פלמור: אבל, אני לא יודעת להגיד מספרים מדויקים.

<אמי פלמור: יש גם הרבה מאוד מועסקים כלליים במערכת המשפט - - -

עאידה תומא סלימאן: כעובדים מנהליים.

<אמי פלמור: ועוזרים משפטיים.

עאידה תומא סלימאן: עוזרים משפטיים הם לא אינדיקציה טובה כי עוזרים משפטיים, מה שמקפיץ את המספר של זה, כי זה נחשב כמעט משרת אמון, לשופט בעצמו יש לו את היכולת לבחור.

עאידה תומא סלימאן: סביר להניח ששופט ערבי ירצה גם לבחור עוזר משפטי ערבי מתוך ראייה גם לקדם את הייצוג ההולם.

עאידה תומא סלימאן: השאלה, במשרות האחרות, במנהלי מה המצב שם ובדרגים הגובהים של המנהלי, אני אצטרך לברר את זה כנראה.

<אמי פלמור: טוב, עברנו על הנתונים האלה.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד באופן כללי.

<אמי פלמור: הדבר הבא זה התפלגות התעסוקה.

<אמי פלמור: אפשר להעביר לשקף הבא.

<אמי פלמור: עוד דבר שפרסמנו כי אנחנו חושבים שזה חלק בלתי נפרד ולא רק האחוזים אלא בעלי תפקידים בכירים מקרב החברה הערבית, דרוזית והצ'רקסית כי היעד של הממשלה הוא רק להכניס אחוזים של עובדים אלא לראות אותם בתפקידים בכירים ומשמעותיים.

<אמי פלמור: יש לנו סמנכ"ל בכיר לתפעול ולוגיסטיקה בן העדה הדרוזית, מרי יוסף מנהלת האגף למשאבי אנוש שנמצאת פה אתנו.

<אמי פלמור: אנחנו רואים ממונים בפרקליטויות, אנחנו רואים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהשם הוא מרי יוסוף.

עאידה תומא סלימאן: זה בסדר, פשוט לא הבנתי למה היא קשורה לייצוג כאן.

עאידה תומא סלימאן: <קריאה:> כנראה לא כתוב על המצח שאתה ערבי.

עאידה תומא סלימאן: את רואה שהיא אפילו לא נראית ערבייה.

עאידה תומא סלימאן: זה המשפט שתמיד הורג אותי: 'את אפילו לא נראית ערבייה'.

<אמי פלמור: אני עומדת עכשיו בראש צוות בין משרדי שעוסק במיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה.

<אמי פלמור: היה שם שיח מאוד מעניין, כי חלק מהשותפים מהחברה האזרחית שהם עצמם אתיופים אמרו שמפריע להם שלא עוסקים גם בסוגיה של הערבים, של גזענות כלפי הערבים.

<אמי פלמור: התפתח שיח בכלל על הגזענות הספציפית על רקע צבע עור.

<אמי פלמור: דיברנו על זה שצבע עור שזה דבר שאתה לא יכול להסתיר אותו בכל דרך.

<אמי פלמור: כלומר, זה דבר שאפילו אין לך שלוש שניות של העדר שיפוט, יש שיפוט מידי.

<אמי פלמור: התקרית שהתרחשה פה עכשיו מראה עד כמה - - -

עאידה תומא סלימאן: נכון, את צדקת.

<אמי פלמור: שצבע העור זה משהו שאי אפשר להתבטל בו.

<אמי פלמור: או.

<אמי פלמור: קיי.

<אמי פלמור: אנחנו רואים פה בעלי תפקידים מאוד בכירים.

<אמי פלמור: זה לא רק תפקידים בכירים, זה שכר גבוה.

<אמי פלמור: באמת זה משהו שמקרין בכל מובן על הסטטוס וגם על הרצון להשתלב בתפקידים האלה בעתיד, ואנחנו מקווים שכך יהיה.

<אמי פלמור: אנחנו עוברים עכשיו לייצוג של יוצאי אתיופיה.

<אמי פלמור: אנחנו נמצאים במספרים נמוכים ובאחוזים נמוכים.

<אמי פלמור: זה אתגר שהשנה שמים עליו פוקוס מתוך ניסיון למצוא שם פתרונות.

<אמי פלמור: זו קבוצת אוכלוסייה הרבה הרבה יותר קטנה, היא רק אחוז וחצי מהאוכלוסייה הכללית.

<אמי פלמור: יש רק 25 בוגרים מדי שנה של לימודי משפטים כך שממילא הפוטנציאל הוא מאוד לא גבוה, אבל אנחנו- - -

עאידה תומא סלימאן: האחוז הוא כמעט - - -

<אמי פלמור: 0.75, כאשר האחוז באוכלוסייה הוא 1.5% וגם האחוז - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה פרופורציונאלי של ה-10% האוכלוסייה הערבית, זה הישג לא מבוטל במיוחד עם הקשיים שאת דיברת עליהם ועם הזמן שהם נמצאים בתוך המדינה.

<אמי פלמור: נכון.

<אמי פלמור: אנחנו נעבור לשקף שעוסק בנושא של ההשתלבות של האנשים עם מוגבלות.

<אמי פלמור: בשקף הזה אנחנו לא ממש יכולים לתת נתונים מאוד מדויקים, בין השאר בגלל שיש גם אנשים עם מוגבלות בתוך המשרד שלא מזוהים ככאלה, שלא מעוניינים להיות מזוהים ככאלה מסיבות אישיות.

<אמי פלמור: מעבר לזה, אנחנו נמצאים בתחילתו של תהליך.

<אמי פלמור: נמצא פה נציב שוויון הזדמנויות לאנשים עם מוגבלות.

<אמי פלמור: חלק מהמועסקים במשרד שלנו מועסקים בנציבות וזאת לא חכמה, את זה אני אומרת ביחס למשרד באופן כללי.

<אמי פלמור: החכמה היא באמת לנסות ולראות איך אנחנו מצליחים להגיע לקהל יותר נרחב.

<אמי פלמור: גם פה אנחנו נעזר גם בחברה האזרחית וגם במנגנונים קיימים במשרד הכלכלה, בביטוח הלאומי.

<אמי פלמור: אני מקווה שאנחנו נצליח באיתורים יותר משמעותיים של עובדים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שקיבלתי פנייה אישית, אתמול לקראת הדיון הזה, של אישה עם מוגבלות, היא עורכת דין, עובדת בפרקליטות, לא זוכרת.

עאידה תומא סלימאן: לא בפרקליטות, היא עובדת בייעוץ משפטי באחד מהמשרדים ולא באופן ישיר בשירות המדינה, כנראה דרך עבודת פרילנסרית או משהו כזה.

עאידה תומא סלימאן: ניסו לפטר אותה כשהייתה בהיריון ולא הצליחו.

עאידה תומא סלימאן: היא חזרה לעבודה אחרי שהיא ילדה.

עאידה תומא סלימאן: אתם כנראה מכירים את המקרה.

עאידה תומא סלימאן: היא עבדה כמה חודשים ובכל זאת רוצים לפטר אותה.

עאידה תומא סלימאן: היא אומרת שבאחד מהמשרדים יש משרות ייעודיות לאנשים עם מוגבלות, בייעוץ משפטי, והיא יכולה להשתלב שם ובכל זאת מפטרים אותה והיא לא נכנסת לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: מה עושים במקרה הזה?

<אמי פלמור: אני אגיד באופן כללי.

<אמי פלמור: קודם כל, באמת יש תקנים ייחודיים שנועדו להקל על ההשתלבות של אנשים עם מוגבלות, תקנים של החשבת הכללית.

<אמי פלמור: במסגרתם האנשים יכולים להשתלב לתקופה של 15 חודשים.

<אמי פלמור: בעצם הכוונה לתת באמת איזה תקן על-תקני שבעצם שאחרי שהאדם יעבוד יהיה סיכוי יותר טוב להשתלב בתקן רגיל.

<אמי פלמור: חשוב לי להגיד שכל הנושא של העדפה מתקנת, דווקא בגלל שאנחנו עוסקים בזה בצורה מאוד אינטנסיבית, הוא לא נועד לשלב אנשים עם יכולות לא מספיק טובות או עם אי התאמה, רק בזכות שמדובר באישה, בערבי, באדם עם מוגבלות וכן הלאה.

<אמי פלמור: אם אנחנו מדברים על מקרה מסוים שאנחנו חושבים שאנחנו מזהים אותו, כנראה מדובר באישה שלא השתלבה מבחינה מקצועית.

<אמי פלמור: אני לא לרוצה לדבר מעבר לזה כי - - -

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה גם אני לא דיברתי.

עאידה תומא סלימאן: הייתה בקשה להגיע לדיון, אני הצעתי שבמקרים קונקרטיים פרטיים אנחנו נוכל להמשיך לדבר על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה אליכם באופן מסודר ואז אולי אני אקבל תשובה יותר מפורטת.

<אמי פלמור: עוד נושא שאנחנו עוסקים בו והוא לא נמצא בהחלטות ממשלה.

<אמי פלמור: יש עכשיו איזו החלטה עקרונית בנושא הזה, נושא של תעסוקת חרדים.

<אמי פלמור: גם בהקשר הזה אנחנו חושבים שלאור היציאה המבורכת של הציבור החרדי לשוק העבודה, מן הראוי שגם אנחנו ניקח חלק בדבר הזה ונעודד את התעסוקה הזאת.

<אמי פלמור: אין כל כך הגדרה מיהו חרדי ואנחנו גם לא מסמנים את החרדים, אבל אנחנו רוצים להראות לך עוד סרטון לסיום.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד באופן כללי שאני חושבת שהדבר הכי חשוב שבעצם הייתי רוצה שאת תיקחי מהדיון הזה, כשכותבים דוח מקבלים מראה.

<אמי פלמור: במראה הזאת אתה יודע איפה אתה טוב ואיפה לא טוב.

<אמי פלמור: זה לא חכמה שהתחלנו עם הנשים בדוח הזה, כי זה המקום שאנחנו הכי טובים בו.

<אמי פלמור: משם עברנו לבני החברה הערבית כי גם שם יש לנו הישגים ואנחנו יודעים איך לעשות, ולקראת הסוף שמנו את הדברים שהם פחות חזקים אצלנו.

<אמי פלמור: אני חושבת שלחייב את משרדי הממשלה לפרסם דוח, לתת דין וחשבון, השאלון הזה של משרד הכלכלה שחייב אותנו לראות פערי שכר ולהבין באמת איפה הדברים עובדים יותר נכון, זה כלי מאוד משמעותי לשינוי.

<אמי פלמור: בואו נראה עכשיו את הסרטון.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהייתה לי ישיבה, יש משהו בעיניי שאינו מתקבל על הדעת, כשביקשתי לדעת סטטיסטיקה של המצב של ייצוג הולם גם של נשים וגם של אוכלוסיות האחרות, היום בבוקר קיבלתי תשובה שהסטטיסטיקה והמספרים בתוך המערכת לא מדויקים ובלתי אפשריים- - -

<אמי פלמור: מה שהובא לנציבות.

<אמי פלמור: כן.

<אמי פלמור: אני לא מקבלת אותם כמובן.

<אמי פלמור: אני אפעל שאני אקבל את הסטטיסטיקה הנכונה.

הקרנת סרטון: חרדי חסיד גור.

הקרנת סרטון: כבר בילדות נמשכתי ללמוד משפטים ואולי לעסוק בעריכת דין.

הקרנת סרטון: זאת אומרת, התחום הזה עניין אותי תמיד.

הקרנת סרטון: כיום, היום אני עובד בפרקליטות מחוז ירושלים, פלילי.

הקרנת סרטון: יש כאלה מהמשפחה המורחבת שאמרו לי שהכי פרקטי שאהיה מורה.

הקרנת סרטון: יותר אימא ויותר נוכחת בבית.

הקרנת סרטון: לא הרהרתי לרגע שכל מה שרצתי להיות בחיים זה להיות עורכת דין ולעשות צדק.

הקרנת סרטון: כבר בימי בית הספר, כבר מגיל מוקדם אני ידעתי שאני רוצה להיות עורך דין.

הקרנת סרטון: למעשה החלטתי להיות עורכת דין עוד כשהייתי נערה.

הקרנת סרטון: אני החלטתי שאני מאלה שעוזרים וזה למעשה אחד הדברים שעיצבו אותי להיות עורכת דין במגזר הציבורי.

הקרנת סרטון: אני עד גיל 13 ראיתי יחסית טוב ואז הייתה לי התדרדרות בראייה.

הקרנת סרטון: בשנים שאני למדתי בתיכון למערכת לא היו את הכלים להתמודד עם תלמיד עיוור.

הקרנת סרטון: גיליתי מהר מאוד שדווקא האנשים המוכשרים ביותר, אנשים עם תחושת השליחות המאוד מאוד חזקה, דווקא הם באים למגזר הציבורי כדי לנסות ולהשפיע, להזיז דברים ולעשות את השינוי האמתי.

הקרנת סרטון: מי שמגיע למשרדים של משרד המשפטים יכול כבר היום לראות ייצוג נרחב של כל הגוונים של החברה הישראלית.

הקרנת סרטון: צריך שהייצוג הזה יהיה משמעותי יותר ולכן אנחנו פועלים באופן אקטיבי שנה אחרי שנה כדי שהדבר הזה יקרה.

הקרנת סרטון: משרד המשפטים הוא משרד מאוד חברתי ומגוון.

הקרנת סרטון: הוא צריך לתת הזדמנויות לציבורים רבים שייקחו חלק מהפעילות המשמעותית מאוד של מדינת ישראל שנעשית במשרד המשפטים.

הקרנת סרטון: כשהגעתי לראיון לפני ההתמחות היה לי חשש גדול.

הקרנת סרטון: אנשים בדרך כלל אוהבים לראות אנשים שדומים להם, שמתחברים אליהם יותר.

הקרנת סרטון: חששתי שהמראה שלי ייצור הרחקה כבר ברגע הראשון.

הקרנת סרטון: אני גילתי שזה בדיוק להפך.

הקרנת סרטון: האנשים התרשמו מאוד מהנכונות והרצון שלי לעבוד במקום הזה, אף אחד לא ניסה לשנות אותי.

הקרנת סרטון: ייצרו בשבילי סביבת עבודה הכי נעימה שאפשר.

הקרנת סרטון: הגשתי בחשש רב מועמדות לפרקליטות.

הקרנת סרטון: זה היה ראיון ראשון שלי.

הקרנת סרטון: ההתמחות פה הייתה עבורי תקופה אדירה, תקופה מלמדת, מאתגרת, תקופה מאוד מאוד קשה.

הקרנת סרטון: זימנו אותי לראיון, נדמה לי שבועיים אחרי ניתוח קיסרי.

הקרנת סרטון: הגעתי לפרקליטות חיפה, התראיינתי שם ובאותו יום הודיעו לי שהתקבלתי.

הקרנת סרטון: אני זוכרת שהייתי עם תפרים עדיין וממש קפצתי לשמיים, אמרתי 'יא, התקבלתי'.

הקרנת סרטון: זה כאב לי יומיים אחרי.

הקרנת סרטון: הגעתי לתפקיד במשרד המשפטים לאחר שירות של 35 שנה בצה"ל.

הקרנת סרטון: בתפקיד האחרון הייתי קצין לוגיסטיקה ראשי.

הקרנת סרטון: השתחררתי בדרגת תת אלוף.

הקרנת סרטון: היום אני משמשת כראש מדור אזרחים בסיוע המשפטי מחוז צפון, נצרת.

הקרנת סרטון: כוח הסיוע המשפטי בעצם נותן סיוע לאנשים מעוטי יכולת.

הקרנת סרטון: אחד הדברים שגרמו לי לעבוד בשירות המדינה בכלל ובמשרד המשפטים בפרט, זו העבודה שמשרד המשפטים הוא משרד מקדם שוויון אנשים בעלי קושי.

הקרנת סרטון: זה משרד שהוא רב-גווני.

הקרנת סרטון: כבן העדה הדרוזית אני חושב שיש חשיבות גדולה לשלב כמה שיותר עובדים מעדות אחרות.

הקרנת סרטון: אני חושב שזה יגביר את תחושת השייכות למדינה.

הקרנת סרטון: אני יודעת את הקשיים שיש לנו, אבל להמשיך הלאה ולא להיתקע שמה.

הקרנת סרטון: אני חושבת שכל אחד מאתנו יכול, אם יש לו את היכולות, לאייש כל משרה שהוא רוצה.

הקרנת סרטון: אנחנו גם רוצים לפתח יותר ערנות להתאמות הנדרשות כאשר מדובר במגבלות כאלה ואחרות.

הקרנת סרטון: אנחנו פה כדי להגיד את זה ולהצהיר את זה.

הקרנת סרטון: כמי שמגיעה מחברה בוודאית שהיא מאוד סוגרה, אני מבינה את הלקוחות שלי הרבה יותר מכל אדם אחר.

הקרנת סרטון: אני גם תורמת לקהילה שלי ואני תורמת למשרד.

הקרנת סרטון: שמגיעים בני מיעוטים למשרדים השונים כדי לקבל שירות ולראות שיש גם נציגים מהחברה הערבית ובעיקר שהם גם דוברי השפה.

הקרנת סרטון: זה מנגיש את המשרדים אליהם.

הקרנת סרטון: על מנת לגשר על משבר האמון שקיים לרוב בקרב המיעוטים לבין מערכת אכיפת החוק, לטעמי, בעצם הדרך הטובה ביותר לעשות את זה, זה לשלב נציגים מוכשרים בעצם כדי לנסות ולבסס את האמון הזה מחדש.

הקרנת סרטון: שלא תטעה, לא יקבלו אותך לעבודה בשירות הציבורי רק כי אתה ערבי.

הקרנת סרטון: יקבלו אותך בעיקר בגלל שאתה מוכשר.

הקרנת סרטון: כשאנשים רואים בתוך המערכת אנשים ששומעים להם, חושבים כמותם בוודאי שזה מגביר את האמון שלהם בה.

הקרנת סרטון: האפליה קיימת והיא קיימת.

הקרנת סרטון: אני מצטערת אם אני מגלה פה איזה סוד, אבל אני נתקלת בה ביום-יום שלי גם היום.

הקרנת סרטון: כפרקליטה, כשאני הולכת בבתי משפט ועורכי הדין והסנגורים מרימים גבה כי הם לא מבינים שאיתי הם שוחחו בטלפון, אז אני מבינה שזה קיים.

הקרנת סרטון: קיימים קשיים שלאט- לאט מצטמצמים, מצמצמים.

הקרנת סרטון: איך אתה רואה את עצמך בעוד עשר שנים?

הקרנת סרטון: אני לא רואה את עצמי בכלל, אבל אני אגיד לך איפה אני רוצה להיות.

הקרנת סרטון: איזה פרטים אתה רוצה לשמוע?

הקרנת סרטון: בסדר.

הקרנת סרטון: אני מאוד מאוד רוצה להיות שופט.

הקרנת סרטון: למשל בארצות הבית יש כבר שופט פדראלי שהוא עיוור לגמרי.

הקרנת סרטון: אם היום אני מייצג בתיק ומגן על נאשם, אני לא חושב שיש הבדל אם אני אהיה בצד הזה של העולם או בצד השני.

הקרנת סרטון: בעוד עשרים אני מקווה להמשיך ולהתקדם בפרקליטות.

הקרנת סרטון: אני יודע שזה המקום שלי ואני מעוניין להתקדם בו כמה שאוכל.

הקרנת סרטון: ככל שאתם משקיעים היום מאמץ יותר, הילדים שלנו, הדורות הבאים ישקיעו פחות.

הקרנת סרטון: אני כל כך מכורה לעבודה, באמת זה ככה.

הקרנת סרטון: הייתי רוצה קודם כל להתקדם בתוך משרד המשפטים, להתמקצע, ללמוד ובעוד עשר שנים הייתי רוצה לראות את עצמי על כס השיפוט.

הקרנת סרטון: אני באמת חושב שאם אדם רוצה להשקיע ויש לו יכולות טובות, משרד המשפטים הוא מקום מדהים בשבילו, לפחות כמו שהוא בשבילי.

הקרנת סרטון: ההזדמנות לעבוד במשרד המשפטים היא הזדמנות לבוא למקום שבו אתה עושה דבר בעל משמעות לחברה, לכלל תושבי המדינה, אבל לא פעם לקהילה שאתה בא ממנה.

הקרנת סרטון: משרד המשפטים כמשרד מטה מאוד מאוד חזק שחולש על כל תחומי החיים בעצם, וכמעט על כל הנושאים שעוסקת הממשלה.

הקרנת סרטון: הוא צריך להוות דוגמה ומופת למשרדי הממשלה האחרים ולמגזר הפרטי בייצוג הולם של אוכלוסיות מגוונות.

הקרנת סרטון: ישבתי בישיבות בתחומים מגוונים.

הקרנת סרטון: אחרי שאתה מסיים יום כזה אתה רואה שבאמת אתה משפיע על סדר היום.

הקרנת סרטון: תחושה כזאת של שליחות אני לא חושב שאפשר לחוות.

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב.

עאידה תומא סלימאן: ברוך הבא חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהיית עסוק.

עאידה תומא סלימאן: אבל, דווקא כאשר יש ישיבה - - -

אוסאמה סעדי: אני ראיתי את זה, זה בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, אתה הפסדת לפחות ישיבה שאין בה צעקות, אין בה זה, אלא יש בה תקווה שהדברים כן יכולים להשתנות.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שלא רק שאתם יודעים לבחור אנשים טובים וכנראה מבריקים, אלה אתם יודעים לבחור חברה שיודעת לעשות סרטים בצורה מאוד יפה.

<אמי פלמור: אני רק רוצה להגיד לך, יש לנו יותר מועמדים לכל סרט מאשר מספיק הזמן.

<אמי פלמור: זאת אומרת, יש הרבה אנשים מוכשרים היום שעובדים במשרד ושבאמת עשו דרך משמעותית.

<אמי פלמור: אני רק להגיד, מכיוון שקטענו את הסוף, אנחנו מראים בסוף גם איפה כל אחד למד כדי להעביר את המסר שגם מי שלמד במכללה ולא רק מי שהגיע לאוניברסיטאות - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, מאייסה אמרה שהיא למדה במכללה ועשתה תואר שני באוניברסיטת חיפה.

עאידה תומא סלימאן: אבל, אני הקשבתי לחלק של הגבר החרדי שהוא אמר: 'חשבתי שבגלל שאני נראה אחרת מהתחלה'.

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד כי הסקר שפרסמנו, סקר דעת הקהל, בוועדה ביום האישה שבדק את הנושא של הרגשת הביטחון אצל האוכלוסייה במדינת ישראל, אנחנו התייחסנו לביטחון האנושי ולא רק הביטחון, מה שנקרא, אישי או הלאומי.

עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שבלטו, גברים חרדים ונשים ערביות הם אלה שהביעו את החשש הכי גדול שייפלו נגדם על רקע החזות החיצונית.

עאידה תומא סלימאן: כשניסיתי להבין למה דווקא גברים חרדים יותר מנשים, נגיד, חרדיות, הבנתי אחר כך שנשים חרדיות, שוב, יכולות להיראות כאילו ולהיטמע בתוך המראה הכללי יותר מגברים חרדים.

עאידה תומא סלימאן: נשים ערביות, מה שהסביר, זה כל הנושא של חיג'אב כי זה מבליט את הזהות של האישה.

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מותאם למה שנאמר פה.

<אמי פלמור: אני אגיד שבמשרד שלנו יש נשים ערביות עם חיג'אב ואנחנו, באמת אני רוצה להגיד, מתגאים בזה שיש לנו סביבת עבודה מוגנת בכל מיני מובנים.

<אמי פלמור: העובדה שזה גם משרד נשי מאוד, זה גם הפך את המקום הזה לסביבת עבודה מוגנת יחסית מבחינת הטרדות מיניות.

<אמי פלמור: גם הדבר הזה הוא חשוב לנשים שמגיעות מחברה שמרנית, בין אם זה נשים ערביות, בין אם זה נשים חרדיות - - -

עאידה תומא סלימאן: חשוב לכולם.

<אמי פלמור: חשוב לכולם, אבל אני אומרת את זה חברת הכנסת תומא סולימן כי אני חושבת שזה חשוב למשוך אנשים לשירות הציבורי ולהבין את היתרונות שלנו, מהבחינה הזאת שזו סביבת עבודה שהיא ידידות גם לאוכלוסיות שמרגישות שהן מודרות ושעצם היציאה לעבודה היא עדיין לא הדבר המובן מאליו ביותר.

<אמי פלמור: אני מקווה ששמת לב בסרט של מאייסה, כי זאת הייתה הסיבה לי להקרין אותו פה בהתחלה, היא דיברה שלא היה גן ילדים בכפר שלה, לא הייתה תחבורה ציבורית.

<אמי פלמור: או.

<אמי פלמור: קיי, כך שאנחנו רואים אתגרים שלא היינו מעלים על דעתנו כשאנחנו רואים את מאייסה בפני עצמה, שהיא מתמודדת עם איך בכלל.

<אמי פלמור: כלומר, עם ריחוק כזה מכלים כל כך בסיסיים שיש היום במגזר היהודי.

<אמי פלמור: כלומר, מסגרת של גנים, תחבורה ציבורית, אומנם לא מי יודע מה, אבל בכלל שזה אישו.

עאידה תומא סלימאן: ב-2004 שכשהתחלתי בעמותה של נשים נגד אלימות, הייתי המנכ"לית, החלטנו שאנחנו מתעסקות בנושא של תעסוקת נשים ערביות, אז הייצוג היה אולי 17% בעבודה.

עאידה תומא סלימאן: נאמר לנו שבעצם החסמים הם תרבותיים.

עאידה תומא סלימאן: הלכנו ועשינו את המחקר הראשון, אני עדיין טוענת שהוא זה ששינה את כל השיח בנושא של תעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: הלכנו ועשינו קבוצות מיקוד עם נשים עובדות ונשים לא עובדות, אקדמאיות ולא אקדמיות.

עאידה תומא סלימאן: שאלנו את השאלה :'למה זה קשה לך', כאילו מה את חושבת חוסם אותך לצאת לשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: הגענו אז לכל החסמים שהיום כולם מדקלמים אותם.

עאידה תומא סלימאן: ב-2004 דיברנו על התחבורה הציבורית, דיברנו על מסגרות יום לילדים, על רמת השכר, על מחסור במקומות עבודה וכו' וכו'.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעברנו כברת דרך שהתחילו להבין.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת סעדי בבקשה, אבל אחר כך אני ארצה לשמוע אם יש לך לסכם מה בדיוק הכלים שהשתמשתם בהם ומצאתם אותם כיעילים כדי להגיע לתוצאות מסוג זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מודל שאולי כדאי ללמוד אותו כדי להעתיק אותו למקומות אחרים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה גברתי יושבת הראש.

אוסאמה סעדי: אני באמת רציתי להשתתף בדיון הזה מהתחלתנו, אבל הואיל והיום הוא קצר ויש לנו כמה וועדות עם הצבעות, חלקן של משרד המשפטים בוועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: ישבנו - - -

עאידה תומא סלימאן: שם הם עושים עבודה קשה לנו, נכון?

אוסאמה סעדי: אבל לפעמים אנחנו מצליחים.

אוסאמה סעדי: היום עשינו את החוק הזה של "קרנית", של הצהרת העודפים שהצטברו ב"קרנית" למבוטחים.

אוסאמה סעדי: עכשיו יש הצבעות על תקנות החברות וכל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אני תמיד שמח להשתתף בדיונים של הוועדה של קידום מעמד האישה, במיוחד שהיום משתתפת מנכ"לית משרד המשפטים שיש לנו, ושאנחנו רוכשים לה כבוד רב.

אוסאמה סעדי: כפי שהיא אמרה, אנחנו כבר נפגשנו, אני וחברי חבר הכנסת יוסף ג'בארין, עם אמי אצלי בחדר.

אוסאמה סעדי: קיבלנו את החוברת, ראינו חלק מהסרט.

אוסאמה סעדי: באמת סרט יפה מאוד - - -

עאידה תומא סלימאן: שמה קיבלתם את ההבטחה להקמת עוד בית משפט?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: זה היה בישיבה אחרת?

אוסאמה סעדי: עם השרה.

אוסאמה סעדי: אבל, גם העלנו את הנושא הזה בפניה ואחרי זה גם נפגשנו עם מנהל בתי המשפט ועם הצוות שלנו ויש לנו פגישה בעוד שבועיים, אנחנו מתקדמים בצורה יפה מאוד.

אוסאמה סעדי: זה גם מקל על קליטת אקדמיים ערביים וגם של נשים ערביות.

אוסאמה סעדי: זה קרוב ליישובים במשולש, אבל גם קיבלנו הבטחה.

אוסאמה סעדי: עכשיו - - -שאתם דוחפת לזה ושזה כנראה עומד להתממש - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אהיה רגועה ברגע שיהיה קאדי שערי.

אוסאמה סעדי: אני הבטחתי לך שאני כחבר בוועדה למינוי קאדים שערי שזה יעשה.

אוסאמה סעדי: עכשיו יצא מכרז.

אוסאמה סעדי: אני גם מבקש ממך בתור יושבת ראש הוועדה לפנות גם למועמדות שתגשנה.

אוסאמה סעדי: אם הן לא תגשנה מועמדות ולא תעבורנה את המכרז - - -

עאידה תומא סלימאן: יצא המכרז?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: לכן זו גם הזדמנות שנגיד תודה לשרה.

אוסאמה סעדי: יש גם - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, יש גם את בית משפט העליון במאי.

עאידה תומא סלימאן: מקימים בית דין שערי בגליל, בסכנין, להפחית את העומס מבית הדין השערי בעכא.

עאידה תומא סלימאן: זה חשוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: פנו אלי סטודנטים למשפטים מאוניברסיטת חיפה.

עאידה תומא סלימאן: אני עומד לפגוש אותם בשבוע הבא בחיפה, שיש להם שאלות ותהיות סביב ההתמחויות במשרד המשפטים, שיש אגפים כמו מחלקת בג"צים או דברים כאלה שאין שם מכרזים ייעודיים למתמחים ערבים, כמובן מתחמות.

עאידה תומא סלימאן: אני מדבר על זה גם בלשון נקבה שלא נסתבך - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אתה יכול להגיד מתמחות ואז זה מחזק.

אוסאמה סעדי: מתמחות ומתמחים.

אוסאמה סעדי: אני ביקשתי מהם שישלחו לי באיזה נושאים וכל זה, ואז אני אפנה אליך.

אוסאמה סעדי: אני גם פניתי אליך במכתב, אני לא יודע אם קיבלת אותו, בעקבות האירוע של העמותות של תרבות ערבית.

אוסאמה סעדי: הם ביקשו בעבר, כנראה גם אחרים ביקשו, שיהיה ייצוג בוועדת העיזבונות.

<אמי פלמור: יש.

<אמי פלמור: לדעתי יש חבר בוועדת העיזבונות בן החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אמרו לי שאין.

אוסאמה סעדי: פניתי אליך במכתב ובאמת - - -

<אמי פלמור: את זה לא ראיתי עדיין.

<אמי פלמור: אני אגיד לגבי המתמחים - - -

אוסאמה סעדי: צריך ייצוג.

אוסאמה סעדי: אבל, איך אמרת ואת יושבת ראש הוועדה להסרת חסמים, היום במשרד המשפטים האחוז הוא אחוז גבוה, מתקרב ליעד של 10%.

אוסאמה סעדי: היום אנחנו ב-8% - - -

<אמי פלמור: אנחנו ב-9.2%.

אוסאמה סעדי: 9.2%, אבל יש משרדים אחרים ששם באמת המצב עגום מאוד וקודר מאוד וצריך לעבוד על זה.

<אמי פלמור: אני אגיד ככה.

<אמי פלמור: קודם כל, אני אגיד לגבי היחידות שהתייחסת אליהן.

<אמי פלמור: במרץ 2017, אל תתפוס אותי על המספר המדויק, אבל 10% מכלל המתמחים בפרקליטות יהיו בני החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: מרץ 2017?

<אמי פלמור: סליחה, מי שמכיר עכשיו, מרץ 2016 - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה יהיו?

<אמי פלמור: 10% וזה במגמת עלייה.

<אמי פלמור: עכשיו אני אגיד, גם אמרתי את זה קודם - - -

אוסאמה סעדי: אני לא ידעתי ואנחנו היינו באותו מחזור, אז אמרו שאם מישהו הולך להתמחות בפרקליטות במשרד, אף אחד כמעט ולא התקרב למקומות האלה.

אוסאמה סעדי: היום יש כזה ביקוש אדיר.

<אמי פלמור: אני אגיד ככה.

<אמי פלמור: קודם כל אני אזכיר לך שמהמחזור שלנו יצא מוחמד דחלה שהיה המתמחה הראשון בבית המשפט העליון.

<אמי פלמור: רק לאחרונה הייתי בטקס של סיום תואר באוניברסיטה העברית וציינתי - - -

עאידה תומא סלימאן: - -הדיון הזה.

<אמי פלמור: ראית שהיינו קודם בבולדינג של נשים, עכשיו אנחנו בבולדינג של בוגרי אותו מחזור באוניברסיטה.

<אמי פלמור: ציינתי את מוחמד כאחד הבוגרים המרשימים מהמחזור שלנו.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד שאנחנו יוצאים מתוך הנח,ה קודם כל שהמתמודדים על ההתמחויות, גם מהחברה הערבית, באים ומתמודדים ויש הנחייה להזמין כמה שיותר כדי לתת הזדמנות להישמע.

<אמי פלמור: כשאתה מפרסם דוח כזה אז כולם מבינים שהם רוצים להראות, באחוזים שלהם, בשנה הבאה שהם הגיעו ליעדים.

<אמי פלמור: אני לא יכולה להגיד לך לגבי תקן מסומן למתמחים, אני לא יודעת כמה תקנים יש לנו למתמחים - - -

אוסאמה סעדי: זה בדיוק העניין, אמי.

אוסאמה סעדי: אם מפרסמים ובאים סטודנטים שהם מצטיינים עם 95% וסטודנטים ערבים שבאים עם 85% או 90%, אז אם זה לא מסומן אז הסיכוי שלהם שהם יתקבלו הוא נמוך.

אוסאמה סעדי: לכן צריך לפעמים לסמן, לצבוע.

<אמי פלמור: קודם כל אני רק אגיד, - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך להשתמש בשני הכלים.

עאידה תומא סלימאן: הם יכולים להתמודד על הכללים וצריך שיהיה - - -

אוסאמה סעדי: לכן אמרתי, במחלקות מסוימות שאין שם לפעמים, צריך לסמן.

<אמי פלמור: אז אנחנו מסמנים ואנחנו נמשיך לסמן.

<אמי פלמור: חשוב לי להסב את תשומת לבך שכבר שליש מקרב העובדים הערביים במשרד שלנו התקבלו במשרות לא מסומנות ובעיניי זה החזון.

<אמי פלמור: יותר מזה, דיברנו קודם על בעלי תפקידים בכירים שיש היום, הדבר הזה מעיד על כך שגם מי שמגיע ומצוין, מתקדם.

<אמי פלמור: אנחנו מעודדים את זה ומבליטים את הדבר הזה.

<אמי פלמור: אגב, כל מי שהתקדם ונמצא בדרגות הבכירות התקדם בלי תקן מסומן.

<אמי פלמור: או.

<אמי פלמור: קיי, התקדם בזכות המצוינות.

<אמי פלמור: אני אביך את מרי פעם נוספת.

<אמי פלמור: מרי שמנהלת אגף כוח אדם אצלנו התקדמה לאורך כל השנים, התקדמה אך ורק על בסיס יכולת.

<אמי פלמור: נכנסה בתקן מסומן, נכון?

<אמי פלמור: , ב-1994 בתקנים מסומנים, כשהיא נולדה פחות או יותר, ומאז היא מתקדמת על בסיס מצוינות.

<אמי פלמור: היא נחשבת לאחת מעובדות כוח אדם בתחום כוח האדם מהמעולות בממשלה.

<אמי פלמור: בסדר, אבל לקחתי לתשומת ליבי.

<אמי פלמור: באופן כללי אני מברכת על המגמה שהם רוצים לבוא ושהם מתלוננים שאין מספיק.

<אמי פלמור: כן, יש לנו היום מנהל מחלקה, קמיל עמילה, אבל אני באמת רוצה להגיד שאלו אנשים שהתקבלו והתקדמו בזכות מצוינות.

עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי אותך כשאמרת: 'כשמגישים את הדוח מתחילים עם המטרייה הנוחה והמייצגת הכי טוב'.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, ראיתי את ההתפלגות של העסקת נשים בדרגים גבוהים.

עאידה תומא סלימאן: אם יש אחוז של הדרגים הגבוהים, כמה מתוך זה נמצאים הערבים?

<אמי פלמור: לא יודעת, לא מדדנו את זה.

<אמי פלמור: לא מדדנו, הבאנו רשימה של עשרה בתור דוגמה, לא כי זה ממצא את הכול, אבל לא בדקנו בדרגים הגבוהים ביותר, יש רק את קמיל.

<אמי פלמור: סליחה, קמיל, מרי ומפויד שהוא סמנכ"ל לוגיסטיקה אצלנו.

<אמי פלמור: סליחה, גם וויסאם חיר הממונה על העזרה -- - אם נמשיך ככה אני אזכיר, את קריסטין חילו מהסנגוריה הציבורית שהיא א'6 – בקיצור יש עוד.

עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק בבוקר אמרתי, בישיבה של הרפורמה - - -

<אמי פלמור: סליחה, ואוסאמה חזבון שהוא סגן מנהל הלשכה המחוזית בסיוע המשפטי.

<אמי פלמור: בקיצור, יש, יש.

עאידה תומא סלימאן: ניצחת, ניצחת.

עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה, בישיבה שהייתה ברפורמה, כאשר העליתי את השאלה, את אותה שאלה, אז כולם קפצו עלי ואמרו: 'יש את הישאם'.

עאידה תומא סלימאן: אז אמרתי להם: 'תשמעו, כל עוד יש אחד שכולכם מכירים אות אותו שם וזורקים אותו, זה סימן שהמצב לא טוב'.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו את זרקת לי שבע-שמונה שמות, זה עדיין במצב טוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: עורך דין רסול סעדה מעמותת סיכוי, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אם יש אחרים, אחריו.

<אמי פלמור: אגב, בזכות עמותת סיכוי פרסמנו את הדוח הזה.

<אמי פלמור: אני רק רוצה לתת להם את הקרדיט, זה היה רעיון שלהם.

<רסול סעדה: אנחנו רוצים להודות גם לכנסת ובעיקר על הדוח.

<רסול סעדה: אנחנו מברכים את משרד המשפטים וגם את גברתי, באמת על העשייה המדהימה בתחום הזה.

<רסול סעדה: אכן, גם בזכות שיתוף הפעולה של עמותת סיכוי עם משרד המשפטים ועם המנכ"לית במיוחד בוועדת הסרת החסמים, גם מול הנציבות שירות המדינה ומשרדים אחרים.

<רסול סעדה: אנחנו מאוד רוצים ושואפים שהמצב הטוב שנמצא היום, שקיים היום במשרד המשפטים יתרחב גם למשרדים אחרים ובעיקר משרדים שמשפיעים מאוד על חיי החברה הערבית כמו: משרד האוצר, משרד השיכון והבינוי ומשרדים אחרים.

<רסול סעדה: אנחנו שוב מברכים את יושבת הראש על הדיון הזה וגם את משרד המשפטים שאתם מציגים.

<רסול סעדה: אנחנו שמחנו מאוד להיות חלק.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: מר אחיה קמארה, נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<אחיה קמארה: תודה רבה.

<אחיה קמארה: תודה רבה ליושבת הראש על זימון הישיבה הזאת - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר לשאול שאלה?

<אחיה קמארה: כמובן.

עאידה תומא סלימאן: השם, מה המקור - - -

<אחיה קמארה: איזה, הפרטי או המשפחה?

עאידה תומא סלימאן: שניהם.

<אחיה קמארה: הפרטי זה אחיה, יש נביא בתנ"ך, נביא קטן שקוראים לו אחיה השילוני.

<אחיה קמארה: שם המשפחה זה מעירק, אנחנו מבצרה.

<אחיה קמארה: אני רוצה להודות לך על כינוס הישיבה הזאת, זו ישיבה מאוד חשובה.

<אחיה קמארה: אני רוצה להודות לאמי, מנכ"לית משרד המשפטים על כל העבודה המאוד חשובה שנעשית.

<אחיה קמארה: אני רוצה להגיד שבהקשר של אנשים עם מוגבלות, אתם דיברתם קודם, אמי הציגה את הדוגמה של צבע העור, אצל אנשים עם מוגבלות.

<אחיה קמארה: אני אגיד את זה אחרת.

<אחיה קמארה: כל האוכלוסיות שדיברנו עליהם עד עכשיו הן דומות מאוד.

<אחיה קמארה: כולם בכלל דומים, אבל כל האוכלוסיות האלה דומות מאוד בתחושה שלהם של קיפוח, של אפליה, של גזענות, של דעות קדומות, שלא מקבלים אותם לעבודה בגלל שהם: אתיופי, דרוזי, אישה, אדם עם מוגבלות וכדומה.

<אחיה קמארה: אני רוצה להגיד שבקשר לאנשים עם מוגבלות יש שני דברים שונים.

<אחיה קמארה: האחד, בעוד שערבי חוזר הביתה והוא מוקף בשווים לו שנותנים לו כוח, שאתיופי חוזר הביתה והוא מוקף בשווים לו וכך הלאה.

<אחיה קמארה: אנשים עם מוגבלות בדרך כלל לא חוזרים הביתה ומוקפים בשווים להם.

<אחיה קמארה: אין להם את אותה חלקת אלוהים קטנה שבה הם יכולים להגיד: 'פה אני שווה.

<אחיה קמארה: אולי בחוץ מפלים אותי, אבל פה אני שווה.

<אחיה קמארה: פה מעריכים אותי, פה יודעים מי אני, פה נותנים לי את תחושת הכוח כדי לצאת ולהתמודד עם העולם שבחוץ' – זו נקודה אחת.

<אחיה קמארה: הנקודה השנייה, אנשים עם מוגבלות, כאשר אנחנו רוצים להעסיק אותם, מעבר לצורך שלנו להאמין, כמו שאר האוכלוסיות, שהם יכולים והם טובים והם יתנו לנו, יש את העניין של ההתאמות.

<אחיה קמארה: כמו שיש את ההתאמה, עד שלא הביאה לי יעל את המערכת כדי שאוכל לשמוע אתכם, לא יכולתי להיות חלק מהדיון.

<אחיה קמארה: יש פה בתוך הוועדה, לא, המיקרופון הקטן הזה היה עד שיעל הביאה את המערכת, בתוך הוועדה יש, בכל הוועדות כאן בכנסת יש מערכת לכבדי שמיעה כי הכנסת דואגת לנגישות לאנשים עם מוגבלות באופן כללי, וזה מאפשר לי להיות כמו כולם.

<אחיה קמארה: כך בכל מקום עבודה המדינה מחייבת בחוק לבצע התאמות.

<אחיה קמארה: משרד הכלכלה מסייע במימון ההתאמות האלה, אבל הצורך בהתאמות הוא מאוד חיוני.

<אחיה קמארה: נציבות שירות המדינה עושה בשנים האחרונות הרבה פעולות, ואת דיווחת על זה שאת חברה בוועדה לרפורמה וכדומה, עדיין יש הרבה מה לעשות.

<אחיה קמארה: את אמרת שאין לך נתונים על מספר האנשים עם מוגבלות בשירות המדינה, יש נתונים כאלה.

<אחיה קמארה: אנחנו לחצנו על הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה) להוציא כבר ב-2007 דוח, וב- 2014 הוציאו עוד דוח, זה דוח שפורסם על ידי נציבות שירות המדינה.

<אחיה קמארה: לצערנו, לא חל שינוי גם ב-2007, גם ב-2014.

<אחיה קמארה: למרות מאמצים גדולים עדיין רק 2.2% מעובדי שירות המדינה במשרדי הממשלה הם אנשים עם מוגבלות וכאמור ולא חל שינוי.

<אחיה קמארה: יותר מזה, 60% מהם הם אנשים שהפכו להיות אנשים עם מוגבלות במהלך עבודתם.

<אחיה קמארה: כלומר, אנחנו כמדינה, כשירות ציבורי קיבלנו אנשים עם מוגבלות כאנשים עם מוגבלות וכמועמדים עם מוגבלות, רק 40% מהאנשים האלה.

<אחיה קמארה: זה עדיין אומר שהפערים הם עדיין פערים גדולים.

<אחיה קמארה: אני רוצה לסיים במה שהוזכר כמה פעמים, אבל מאוד חשוב גברתי היושבת ראש להדגיש את זה.

<אחיה קמארה: אמי היא מנכ"לית, היא הבוסית שלי אז זה לא נשמע אובייקטיבי, אבל היא מנכ"לית מאוד מאוד מחויבת לנושא.

<אחיה קמארה: אנחנו צריכים ליצור מצב שכל המנכ"לים האחרים של משרדי הממשלה גם הם יהיו מחויבים לזה, כי אם אין את המחויבות הזאת להעסקת ערבים, להעסקת יוצאי אתיופיה, להעסקת אנשים עם מוגבלות וכך הלאה – זה לא יקרה.

<אחיה קמארה: יש כלים, אמי משום מה לא כל כך התייחסה לנושא הזה.

<אחיה קמארה: במשרד המשפטים מחייבים אותנו להעסיק עובדים, לצורך העניין ערבים, גם אם אנחנו רוצים וגם אם אנחנו לא רוצים, עד שאנחנו נרצה, כי באים ואומרים לנו: 'אתם תשברו את כל הדעות הקדומות ואתם תיקחו אותם, אחרי זה אנחנו נבין כמה אנחנו מרווחים מזה'.

<אחיה קמארה: את אותו דבר צריך לעשות בשאר משרדי הממשלה, כי הם לא עושים את המדיניות האקטיביסטית הזאת של חייבים אנו לעשות זאת.

<אחיה קמארה: הדבר השני, זה הנושא של משרות ייעודיות לא רק לערבים וליוצאי אתיופיה, אלא גם לאנשים עם מוגבלות.

<אחיה קמארה: יש את זה בזעיר אנפין, רק 15 משרות ייעודיות פרסמו עד היום בשירות המדינה לאנשים עם מוגבלות.

<אחיה קמארה: צריך להרחיב את הכלי הזה.

<אחיה קמארה: כמו שנאמר פה, הלוואי שנהיה בימים שלא נצטרך משרות ייעודיות, אבל אנחנו עדיין בימים האלה.

<אחיה קמארה: דבר אחרון, הוא נכון לכל האוכלוסיות, זה נאמר, אבל חשוב לי להגיד.

<אחיה קמארה: חשוב לנו שהאנשים יהיו אנשים שמתאימים, טובים וכשירים.

<אחיה קמארה: כי אם נמצא עובד ערבי שלא מתאים או עובד עם מוגבלות שלא מתאים או אישה שלא מתאימה, זה מחתים את כל האוכלוסייה כי אומרים: 'הנה, ערבים הם לא טובים.

<אחיה קמארה: אתיופים הם לא טובים, אנשים עם מוגבלות הם לא טובים'.

<אחיה קמארה: חשוב לנו מאוד שהם יהיו כשירים לתפקיד, שהם יהיו מצוינים, שהם יהיו הנחשונים שפורצים את הדרך.

<אחיה קמארה: מצד שני, צריך לשבור את הדעות הקדומות.

<אחיה קמארה: לצערנו, אנחנו עדיין, המעסיקים לא מאמינים שכל האוכלוסיות האלה יתרמו להם לא פחות ממה שהם יתרמו בעבודתם, לצורך העניין, במשרדי הממשלה וכדומה.

<אחיה קמארה: כאשר יש לנו מועמדים מכל האוכלוסיות להאמין שזה טוב לנו, משרד המשפטים, ממשלת ישראל, החברה הישראלית וכמובן לאנשים עצמם.

<אחיה קמארה: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת וגם רוצה להגיד שב-8 במרץ כשהתפרסם מחקר שנעשה בארה"ב, מחקר שבדק את ההכנסות של חברות שדאגו לייצוג הולם ובמיוחד לנשים, זה הראה שדווקא החברות האלה ההכנסות שלהן היו מעל שאר החברות ב-21%.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה הוסיף להכנסות של חברות, חברות כלכליות לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה עניין של מתן שירותים.

עאידה תומא סלימאן: הנקודה החשובה שהייתה שם, לא כאילו להגיד שנשים דווקא, אלא להגיד שעניין של ייצוג הולם של כלל האוכלוסייה הוא גם כן משקף את המדיניות ואת האווירה הכללית שנמצאת בתוך החברה, ואת ההבנה של הצרכים של אלה שמשרתים אותם הרבה יותר טוב.

<אחיה קמארה: אם אפשר רק עוד נקודה.

<אחיה קמארה: סליחה, שכחתי עוד מסר שתעבירי בבקש,ה כי במשרד המשפטים אמי עושה את זה הרבה.

<אחיה קמארה: להעביר את המסר לאנשים עצמם שיאמינו שיש להם בית, שיאמינו שהם יכולים להגיש מועמדות, שיאמינו שיקבלו אותם.

<אחיה קמארה: בגלל שהמון אנשים, חבר הכנסת דיבר קודם על זה שערבים במשך שנים לא הגישו מועמדות, אבל המון אוכלוסיות בכלל לא מאמינות שיש להן בכלל סיכוי להתקבל לשירות המדינה.

<אחיה קמארה: חייב לצאת קול קורא מהוועדה הזאת שקורא לאנשים עצמם: ערבים, אתיופים, אנשים עם מוגבלות, להגיש מועמדות בגלל שרוצים אותם.

עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה אתך ואני בדיוק דיברתי עם האנשים מהנציבות, שגם הנציבות צריכה לעשות צעדים שהם בוני אמון ואי אפשר רק להגיד, במיוחד במקרה של ייצוג החברה הערבית אנחנו יודעים שיש כבר חסם נוסף.

עאידה תומא סלימאן: זה העניין של היחס בין המיעוט למדינה ושקשור בהרבה בעיות לאורך השנים ושאי אפשר לפתור אותן רק בהצהרה או בהחלטת ממשלה, צריך צעדים בוני אמון.

עאידה תומא סלימאן: חלק מהם למשל, לפרסם את המכרזים בערבית.

<אחיה קמארה: אני חושב שכבר עושים את זה.

<אמי פלמור: כן, אנחנו עושים את זה.

עאידה תומא סלימאן: אתם, אבל לא כולם.

<אחיה קמארה: גם הכנסים של שמשרד המשפטים עושה שבהם נקראת האוכלוסייה המודרת לבוא ולהציג מועמדות, אלו כנסים מאוד חשובים שאני לא בטוח שיש במשרדים האחרים.

<אמי פלמור: אין.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.

דב חנין: תודה לך גברתי יושבת הראש.

דב חנין: תודה לך גברתי המנכ"לית.

דב חנין: גברתי היושבת ראש, אני עוקב אחרי העבודה שנעשית במשרד המשפטים בתחום הזה גם מהקדנציה הקודמת.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להביע הערכה על העבודה שלכם ולעמדה המאוד ברורה שלכם.

דב חנין: כמובן שתמיד אנחנו רוצים עוד, זה בסדר גמור.

דב חנין: אנחנו נמשיך ללחוץ ולדרוש עוד, אבל אני חושב שבהחלט במשרד המשפטים נעשית עבודה חשובה מאוד.

דב חנין: אני רוצה להתחבר לדברים של אדוני, אני רק לא שמעתי את שמך - - -

<אמי פלמור: אחיה קמארה.

דב חנין: אנחנו גם צריכים לעשות עבודה מול הציבור.

דב חנין: במשך הרבה מאוד שנים שירות המדינה היה סגור מדי לקבוצות אוכלוסייה משמעותיות.

דב חנין: כדי להתגבר על החסמים הפסיכולוגיים, כאן צריכה להיעשות עבודה מאוד גדולה גם מצדנו, המאמצים באמת צריכים להיות משני הכיוונים.

דב חנין: הכותרת שאתם נותנים לנייר או לדוח המצב שלכם: "העסקה שוויונית ורב-גונית" מאוד מדויקת.

דב חנין: אנחנו מדברים פה לא רק על שוויוניות, אנחנו מדברים על יצירת אופי פלורליסטי לשירות הציבורי מבחינת אופי הציבוריים, הקבוצות, האנשים שנמצאים.

דב חנין: משרד המשפטים הוא משרד מוביל.

דב חנין: יש לו משמעות הרבה מעבר למה שקורה בתוך משרד המשפטים.

דב חנין: יש מעט משרדים ממשלתיים שיכולים להקרין כמו משרד המשפטים.

דב חנין: כלומר, מה קורה במשרדים אחרים.

דב חנין: הציפייה שלנו היא שאתם תמשיכו במאמץ בכיוון הזה.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, מתוך הכרות פה בכנסת עם יועצים משפטיים, ישנם פה אנשים בכנסת שאלמלא הכרתי את צורת העבודה שלהם, כולל את העובדה שיש להם מוגבלות קשה פיסית, לא הייתי לא יודע לומר את זה, אבל אני יכול לומר את זה בביטחון גמור, יש אנשים שהלוואי, הלוואי, הלוואי שכל הסטנדרט של השירות המשפטי בכנסת היה מגיע לרמה שלהם למרות הקושי האמתי שיש לאנשים האלה.

דב חנין: זו דוגמה של איך אפשר וניתן להיות האנשים המעולים ביותר, המבריקים ביותר, אנשים שבכל פעם כשאני מגיע לדיונים עם אותם יועצים משפטיים אני פשוט משתהה מחדש על היכולת של אנשים להתמודד, על חידוד היכולת דווקא בגלל המוגבלות, חידוד היכולות האחרות לרמה של זיכרון, של חשיבה ושל יכולת אנליטית, של הקשבה – זאת אומרת, כל הדיון כולם צועקים ויש מישהו אחד שיודע לשמוע את הקול שאף אחד לא שומע אותו.

דב חנין: זה באמת משהו שצריך לראות אותו כדי להבין ולהאמין עד כמה הדבר הזה הוא משמעותי.

דב חנין: גברתי היושבת ראש, אני מאוד מברך על הדיון הזה.

דב חנין: אני הייתי מציע, באמת בדוגמה הזאת להמשיך ללכת, וללכת למשרדים קצת יותר קשים גם בהמשך הדרך.

דב חנין: להזמין לפה מנכ"לים ולדרוש מהם גם להתייצב, להגיע ולדבר אתם על העסקה שוויונית ורב-גונית בכל משרדי הממשלה השונים.

דב חנין: תודה רבה.

<אמי פלמור: זה בעצם גם מה שאני רוצה להגיד, אבל אני רוצה לחדד את הנקודה שאחיה אמר.

<אמי פלמור: המסר שלי הוא לא רק לקרוא לאנשים ולהגיד להם שיאמנו שהם יכולים להתקבל, אלא להסביר להם שאנחנו צריכים אותם.

<אמי פלמור: אני באמת מאמינה שאמון הציבור בעשייה הממשלתית הציבורית תלויה בזה שהציבור יראה את עצמו כחלק ממקבלי ההחלטות.

<אמי פלמור: כלומר, מי שלא יראה את הדומים לו.

<אמי פלמור: ראינו את זה בסרט ואני לא סתם הקרנתי את הסרט הזה, כי המסרים של כל אחד ואחד מהדוברים הם מסרים אוניברסליים.

<אמי פלמור: ברגע שאתה רואה אנשים שדומים לך האמון שלך וההחלטות שהם מקבלים גובר.

<אמי פלמור: אנחנו יודעים שיש משבר אמון בממשלה, אנחנו יודעים שיש משבר אמון ברשות אכיפת החוק.

<אמי פלמור: כלומר, זה משהו שמתקיים כל השנים.

<אמי פלמור: ברגע שאנשים משני צדי המתרס הזה רואים את הדומים, הם יודעים שקבלת ההחלטות היא עניינית.

<אמי פלמור: אני תמיד מביאה כדוגמה את ההשתתפות של נדים בוועדת המזומן בראשות אריה לוקר.

<אמי פלמור: הוא היה משפטן עם וותק של שנה, זו הייתה וועדה שנלחמה בהון השוחר ועסקה בשאלה האם לצמצם את השימוש במזומן.

<אמי פלמור: הוועדה עמדה למצמצם את השימוש ל-5,000 שקל.

<אמי פלמור: נדים קם ודיבר שם בשם האוכלוסייה הערבית.

<אמי פלמור: הוא אמר: 'תראו, במגזר הערבי ללכת עם מזומן זה עולם אחר לגמרי'.

<אמי פלמור: הוא סיפר שאם הוא נכנס במכולת שליד הבית שלו בשפרעם ישלם בכרטיס אשראי, ידברו עליו מאחורי הגב שהוא סובל מחוסר איתנות פיננסית.

<אמי פלמור: הוא הצליח לשכנע את אריה לוקר, לא פחות ולא יותר, ואת שאר חברי הוועדה להתחיל מ-10,000 שקל.

<אמי פלמור: לכן, חשוב להגיד ונורא חשוב לי להגיד, כשאני אומרת העסקה רב-גונית, הכוונה היא לא שיהיה פה כוח היתוך שיבואו אליו כולם ויהפכו לאחד.

<אמי פלמור: הכוונה שכל אחד יבוא עם העולם שהוא מייצג ועם הדברים שהוא מכיר.

<אמי פלמור: רק השבוע אני חשבתי שזה לא רלוונטי להיות אישה, אני ישבתי בוועדה שעומדת לעסוק בנושא של העבודה בימי ראשון כן או לא.

<אמי פלמור: דיברו על זה שאם יפסיקו לעבוד בימי ראשון אז יום העבודה יהיה ארוך יותר, הוא יהיה משהו כמו 9.5 שעות.

<אמי פלמור: אני קמתי ואמרתי שהדבר הזה יפגע בתעסוקה של נשים, כי גם היום אין מסגרות מתאימות לילדים.

<אמי פלמור: כשאני חזרתי לעבודה עם תינוק בן שלושה חודשים, כשזמן הנסיעה הוא לפחות שעה לכל כיוון, לא הייתי חוזרת במצב שבו הייתי צריכה להיפרד מהילד שלי 11 שעות ביום.

<אמי פלמור: אני חייבת להגיד לכם שהיה די מדהים שהייתי האדם היחיד בחדר שאמר את זה, ושזאת המשמעות של להיות אישה.

<אמי פלמור: כמו שנדים דיבר בנושא המזומן ואני דיברתי בנושא של שעות העבודה, אני מאמינה שקבלת ההחלטות צריכה להיות קבלת החלטות ששומעת את כל הקולות האלה.

<אמי פלמור: אני מזמינה אותך, אני מברכת אותך כמובן על הדיון הזה, אבל הדיון הוא בין המשוכנעים.

<אמי פלמור: לכן אני מזמינה אותך, מזמינה את עמותת סיכוי, מזמינה את כל מי שהנושא הזה מעניין אותו וקרוב לליבו, לאתגר את משרדי הממשלה האחרים והמשרדים האחרים עם הדוגמה הזאת שכבר קיימת, שמראה שזה אפשרי כולל כשאתה מפרסם את הדברים שפחות נעימים לך.

<אמי פלמור: לא נעים לי לראות את המספרים של האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה במשרד.

<אמי פלמור: לא נעים לי לראות את המספרים של האנשים עם מוגבלות במשרד ובכל זאת, פרסמנו את הדוח הזה מההתחלה ועד הסוף מתוך הבנה שהנושא הזה חייב להיות על השולחן וחייב להיות מול העיניים של המנהלים שלנו.

<אמי פלמור: חשוב לי להגיד לכם שהסרטים האלה, את אומרת שהם כאלה יפים, נכון, בחרנו את האנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: אין מה לעשות, הם יפים.

<אמי פלמור: אני רוצה לומר את הדבר המעניין שהם עשו.

<אמי פלמור: הם נועדו במקור לקרוא לבני החברה הערבית, החרדית, יוצאי אתיופיה ואנשים עם מוגבלות להכיר בזה שאנחנו רוצים בהם.

<אמי פלמור: זה אפקט נוסף – המנהלים שראו את האנשים האלה רוצים ל"גנוב" את האנשים האלה אליהם, רוצים לקבל כמוהם.

<אמי פלמור: פנחס החרדי שראיתם אותו עכשיו "נגנב" למחלקת הבג"צים, מראש שהייתה הבנה שחשוב לשמוע גם את הקול הזה בכל צומת שהיא משמעותית וחשובה.

<אמי פלמור: ככה מגייסים לבבות וזה תהליך, זו דרך וצריך סובלנות.

<אמי פלמור: הרעיון הרב-תרבותי שאנחנו עושים באמצעות הסדנאות של "קו משווה", גם זה חלק בלתי נפרד, הכנסים שאחיה הזכיר והעובדה שאנחנו מדברים על זה בתקשורת.

<אמי פלמור: היום כשאני מסתובבת בקרב אנשים משפיעים בחברה הערבית הם מזהים אותי כי אני מתראיינת כל הזמן בתקשורת הערבית כדי לייצור את יחסי האמון האלה.

<אמי פלמור: אגב, גם בחברה החרדית, אבל זה כבר סיפור אחר.

<אמי פלמור: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אתה ביקשת אדוני?

<אחמד אלג'אבר: כן, אשמח מאוד.

עאידה תומא סלימאן: רק את השם ויש דקה כי אני צריכה לסכם ולסיים ב-11:00.

<אחמד אלג'אבר: קוראים לי אלג'אבר אחמד מיחידת הקשר של לשכת עורכי הדין עם הכנסת.

<אחמד אלג'אבר: קודם כל, אני מאוד מודה ליושבת הראש הגברת עאידה תומא יושבת הראש ולמנכ"לית משרד המשפטים הגברת אמי פלמור על הנתונים שהצגת ועל היום הזה.

<אחמד אלג'אבר: בלשכת עורכי הדין יש שיתוף מלא עם משרד המשפטים ועם הוועדות לאחרונה.

<אחמד אלג'אבר: הגברת אמי פלמור, אני רק רוצה לשים דגש על דבר אחד, לגבי המועמדים הערבים שמתמודדים עם מבחנים של שירות נציבות המדינה.

<אחמד אלג'אבר: הם צריכים לקבל חומר מסוים, זה עדיין מהווה חסם להתקדמותם.

<אחמד אלג'אבר: נכון, שמענו גם מחברים פה: 'אנחנו רוצים את האנשים הטובים דווקא.

<אחמד אלג'אבר: בכדי להראות שיש את האנשים הטובים האלה, המבחנים של נציבות שירות המדינה הם עדיין מהווים חסם בפני התקדמותם.

<אמי פלמור: אני אגיד על זה משפט.

<אחמד אלג'אבר: גם הנשים וגם הגברים מהמגזר הערבי כאחד - - -

<אמי פלמור: אתה צודק.

<אמי פלמור: אני רק אגיד שאנחנו שלחנו מכתב לכל המתמודדים שלנו מבני החברה הערבית.

<אמי פלמור: היה לנו מכרז מאגר גדול לפרקליטות לאחרונה, היו בו מאות מועמדים מהחברה הערבית.

<אמי פלמור: שלחנו להם מכתב כדי להסב את תשומת ליבם שאפשר להתכונן למבחני הלשכה באמצעות עמותת "ריאן אלפנאר" שיש שם קורסי הכנה.

<אמי פלמור: אנחנו מאוד מאמינים בקורסים האלה כקורסים שמאפשרים מעבר טוב יותר במבחני הניצבות.

<אמי פלמור: יש דיון שלם בנציבות האם להוריד את הרף של המבחנים.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד, גם יהודים עם דוקטורט מקיימברידג' נכשלו במבחנים האלה, רק שהיהודי עם הדוקטורט מקיימברידג' ניגש פעם נוספת כי הוא מאמין שרוצים אותו והוא אומר לעצמו: 'הבעיה במבחן, הבעיה לא בי'.

<אמי פלמור: המועמד הערבי באמת אומר: 'אחרי שנכשלתי פעם אחת אני לא חוזר'.

<אמי פלמור: אגב, גם על זה שמעתי מנדים שהיה עוזר שלי, הוא סיפר לי שהוא שילם 2,000 שקל לקורס הכנה.

<אמי פלמור: כתוצאה מזה עשיתי מחקר וגיליתי שיש עמותה שמכינה למבחנים האלה.

<אמי פלמור: אגב, שממומנת חלקית על ידי משרד הכלכלה.

<אמי פלמור: הממשלה בתוך עצמה אפילו לא יודעת מה היא עושה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: המרכזים ממומנים על ידי הרשות לפיתוח כלכלי ומשרד הכלכלה.

<אמי פלמור: לצערי, הנציבות הייתה צריכה לשלוח מכתב למועמדים ולהגיד להם: 'דעו לכם, אפשר להתכונן למבחנים ועשו זאת'.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם לא עושים את זה בכל המרכזים שלהם והם כנראה לא מפרסים על קיומם.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, בדיוק הבוקר דיברתי על זה עם הנציבות.

עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל חייבת לברך.

עאידה תומא סלימאן: לברך את משרד המשפטים, לברך אותך באופן אישי.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת את המחויבות שלך לנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתוצאות מדברות בעד עצמן.

עאידה תומא סלימאן: יש מגמת עלייה שהיא נמשכת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתמשיכו אותה בנושא של ייצוג הולם.

עאידה תומא סלימאן: פה אני חורגת ולא מדברת רק ייצוג הולם לנשים, אלא ייצוג הולם באופן כללי לכלל האוכלוסיות.

עאידה תומא סלימאן: אני בעצם רואה שיש לנו אולי מודל שיכול לשמש כדוגמה למשרדים האחרים, לנציבות כאשר מדברים על רפורמה בשירות המדינה ומדברים על ייצוג הולם.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי את זה, יש כבר כלים שהוכיחו את עצמם, צריך לחזק אותם, להשתמש בהם.

עאידה תומא סלימאן: אתם אפילו דיברתם על מה שנקרא ריצ'ינג אאוט שזה מעודד ובונה אמון עם האוכלוסיות.

עאידה תומא סלימאן: צריך להשתמש בכלים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני אציע בשני הכובעים, גם בוועדה הזו וגם בוועדה השנייה, לנציבות ללמוד את המודל הזה ולנסות לקדם אותו.

עאידה תומא סלימאן: אבל, בעיקר המודל הזה בא ומוכיח כאשר יש פוליטיקה מה שנקרא "וואל", כאשר יש החלטה מודעת, מפוקחת ואמונה בדרך הזאת אז אפשר להוביל את השינוי.

עאידה תומא סלימאן: אבל, כמה שיקבלו החלטות בממשלה כהצהרה פוליטית או לא כהצהרה פוליטית, אם הנושא לא יהפוך כמטרה אצל מקבלי ההחלטות בכל משרד ומשרד אנחנו נישאר עם המצבים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אבל, אנחנו לא נשב בחיבוק ידיים ונחכה שמישהו ישתכנע.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמטרת הדיון הזה היא גם כן ללמוד את הכלים האלה, לברך עליהם ולהגיד: 'תמשיכו לעשות את העשייה המבורכת', אבל, מצד שני גם ללמוד איך מאתגרים את שאר המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: אני מצהירה בזה שבמושב הבא, כי אנחנו כבר לקראת הסיום, חלק מהעשייה של הוועדה הוא לזמן ולהזמין את המנכ"לים של המשרדים השונים שיתחילו לדווח לנו, כפי שעשו בתקצוב המגדרי, על הייצוג ההולם ולדווח בצורה הכי ברורה ובדיוק כמו שקיבלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני אקרא גם כן שיתחילו לפרסם דוחות של כל משרד.

עאידה תומא סלימאן: היום בבוקר קיבלתי לידיים שלי את תכניות של ארבעה או חמישה משרדים על תכניות עתידיות של איך יכניסו את הנושא של ייצוג הולם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נלמד אותן, אנחנו נבקש דיווח על המצב הקיים כי אם רוצים להתחיל להזיז דברים, נרצה לדעת מה המצב הקיים היום.

עאידה תומא סלימאן: אני הזדעזעתי בבוקר לשמוע שלנציבות אין לה סטטיסטיקה ברורה בנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אחד משניים, ושניהם מזעזעים לא פחות, או שבאמת הנציבות אין לה את הסטטיסטיקה הזו – זה בעצמו מזעזע לדעת שככה מתנהלים הדברים.

עאידה תומא סלימאן: או שהסטטיסטיקה אכן קיימת, אבל לא רוצים לחשוף אותה – זה עוד יותר מזעזע - - -

<אמי פלמור: אין, אין סטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי שאין סטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמתחילים מפה, אם כבר רוצים להתחיל לספור ערבים ונשים שיתחלו לספור נכון מההתחלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם ואני מודעת לעשייה המבורכת.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך להיות בקשר.

עאידה תומא סלימאן: דבר אחרון, מאחר והבנתי שבתי המשפט הם יחידה עצמאית, שהם לא תחת ניהולה של המנכ"לית, אני אפנה לשרה ולמנהל בתי המשפט כי יש לי להגיד על מה שקורה שם.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע גם כן ולקבל סטטיסטיקה, אולי חלק מהנציבות יש לו סטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.