ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 81, 2016-02-28 11:00

אברהם נגוסה: כן, יש גם פרוטוקול.

טלי פלוסקוב: לא רציתי להפריע, אני רציתי כל הזמן להגיד את זה, אבל כל כך התרשמתי מדבריה של מרינה.

אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו מאוד מודים לכם שקיבלתם אותנו והגעתם לפה.

אברהם נגוסה: אני רוצה גם לברך את חברת הכנסת טלי פלוסקוב, שהיא יזמה את הדיון ולכן אני מאוד מודה לך.

אברהם נגוסה: אני אציג את הצוות שהגענו לפה.

אברהם נגוסה: אני וחברת הכנסת טלי פלוסקוב, דנה גורדון שושני, מנהלת הוועדה, ציפי גלעדי, ראש תחום פרלמנטרי בוועדה, יגאל אמיתי דובר הוועדה ואורי פארדניק, יועץ פרלמנטי שלי וישמבל קפלה, גם יועץ פרלמנטרי שלי, ורשם הפרוטוקול, רפאל נתן, הוא נמצא שם.

אברהם נגוסה: יש גם את נציגי משרד העלייה והקליטה, גב' שפרה קירשנבאום, נציגים ממשרד הכלכלה, וגם הביטוח הלאומי.

אברהם נגוסה: אלה המשרדים.

אברהם נגוסה: אני בטוח שיש גם פה נציגים של המחלקה לעניין עלייה וקליטה.

אברהם נגוסה: אדוני ראש העיר, אנחנו מודים לך.

אברהם נגוסה: אני אתן קודם, ברשותך, לחברת הכנסת טלי פלוסקוב, ולאחר מכן נשמח לקבל דיווח ממך ונושאים שאנחנו נדון בהם.

<ניסן בן חמו: בשמחה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני היושב ראש, ולראש העיר, עורך הדין ניסן בן חמו, מנהלת מחלקת קליטה ועלייה, מרינה גלייזר, חברתי היקרה, עבדנו ביחד לא מעט.

טלי פלוסקוב: אתם בטח ראיתם איך אני נכנסתי לכאן, אלה אנשים יקרים שבאמת עשו כאן עבודה בעיר בצורה, בעיניי, נפלאה, יוצאת מן הכלל.

טלי פלוסקוב: בזכות האנשים האלה אנחנו בזמנו הצלחנו לעשות המון דברים ואני שמחה מאוד באמת שזה ממשיך, שיש לזה המשך.

טלי פלוסקוב: למה בעצם עלה הרעיון להזמין את ועדת הקליטה לערד?

טלי פלוסקוב: משתי סיבות, אנחנו כוועדה עוברים עיר עיר ואני חושבת שזו גישה חדשה של כבוד היושב ראש, חבר הכנסת אברהם נגוסה, שהוועדה לא תשב רק בכנסת ותדבר, אלא גם תרגיש ותראה מה קורה בשטח.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו מתוך הוועדה יכולים להשפיע על מה שקורה בערים במדינה והמדיניות של משרד הקליטה אז השגנו את מה שבעצם הצבנו לעצמנו.

טלי פלוסקוב: אחרי הביקור שלנו בחיפה, ושמעתי את המצגת הנפלאה של עובדי מחלקת הקליטה וראיתי את הפרויקט של קליטת העלייה, יש שם שתי פרויקטוריות שעובדות על זה, ואז זכרתי, רגע רגע רגע, היה לי משהו כזה בערד, האם זה נמשך?

טלי פלוסקוב: ואז התברר שלא, ולמה לא?

טלי פלוסקוב: כי ערד כאחת מערי הפריפריה, אין לה משאבים שמשרדי הממשלה כל הזמן מבקשים ואני מדברת על זה בכל ועדה ובכל הזדמנות, המילה הזו שאנחנו כולנו צריכים למחוק אותה מהשיח שלנו, מה זה מצ'ינג?

טלי פלוסקוב: האם מישהו לוקח בחשבון מה העיר צריכה לשים כדי לקבל את הפרויקטים שהמדינה מציעה?

טלי פלוסקוב: כמה פעמים דווקא בערי פריפריה נאלצים לוותר על הסכומים שהמדינה מציעה להם בפרויקטים שונים, ואני מדברת עכשיו על כל משרד ממשלתי, אני מדברת גם על משרד החינוך וגם על משרד הרווחה וגם על משרד הקליטה ומשרד התחבורה, כמה פעמים הרשויות נאלצות להגיד 'תודה, אנחנו לא צריכים את הכסף', כי אין את הכסף הקטן הזה להשלים.

טלי פלוסקוב: הרשויות והאנשים שגרים כאן, הם לא פחות חשובים מהאחרים ולא פחות טובים ולא פחות איכותיים.

טלי פלוסקוב: יש הכול, אבל יש רשויות שהם במצב כלכלי לא פשוט וכל הזמן מצמצמים.

טלי פלוסקוב: כל הסכמי השכר שאנחנו מקבלים החלטות ומתגאים בהם, מי צריך לשלם?

טלי פלוסקוב: הרשויות.

טלי פלוסקוב: מישהו נותן להם כסף לזה?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: על חשבון מי זה מגיע?

טלי פלוסקוב: על חשבון מה זה מגיע?

טלי פלוסקוב: על חשבון הפרויקטים שהרשויות לא מצליחות לבצע.

טלי פלוסקוב: זה משהו, שוב אני אומרת, אני אומרת את זה לא בפעם הראשונה בוועדה הזאת, אני אומרת בכל מקום, כדי שסוף סוף אנחנו נשנה את השיטה הזאת ואת המילה הזאת נמחק מהלקסיקון שלנו, מצ'ינג.

טלי פלוסקוב: יש משרדים שהשכילו לשנות ולעשות את זה דיפרנציאלי, יש כאלה שרק 25%, יש כאלה ש-10%.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שמשרד הקליטה - - -

<ניסן בן חמו: דווקא משרד הקליטה היה בסדר בחלק מהדברים.

טלי פלוסקוב: נכון, בגלל זה אני אומרת, אדוני היושב ראש, שאני לא מדברת כאן רק על קליטה, אני מדברת כרגע על ערים קולטות עלייה שאחוז העולים בעיר הזאת הוא כ-40% והיחס לרשויות האלה, שוב, אני לא מדברת רק על ערד ורק על קליטה, היות שאנחנו בוועדת קליטה ודנים שם בכל הנושאים, אז אני מרשה לעצמי קצת להרחיב.

טלי פלוסקוב: לכן אני חושבת שאנחנו, אדוני היושב ראש, צריכים לפעול גם מתוך הוועדה, לפנות לכל המשרדים, ואני אגיד בסוף מה אני ממליצה כוועדה לעשות, לרשויות קולטות עלייה, לרשויות שיש אחוז עולים כזה גבוה, לשנות את השיטה הזאת.

טלי פלוסקוב: המצ'ינג, בכלל למחוק אותה.

טלי פלוסקוב: זו הסיבה הראשונה שרציתי שהוועדה תגיע לכאן, והסיבה השנייה זה בדיוק מה שמרינה אמרה, שהפעם האחרונה הוועדה הגיעה לעיר הזאת לפני 20 שנה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שזו גישה מאוד מאוד נכונה ואני מקווה שלא רק את ועדת הקליטה אני אביא לערד, שמתי לעצמי מטרה ויעד להביא כל פעם ועדה אחרת כדי שאנחנו נדון כאן בנושאים שקשורים לעיר.

טלי פלוסקוב: זה כבר בשיתוף פעולה איתך, ראש העיר.

טלי פלוסקוב: כיום אנחנו כאן כוועדת הקליטה.

טלי פלוסקוב: חלק מהדברים שאנשים כאן יספרו אני יודעת, אני מכירה מקרוב ואני חיה את זה יום יום, אבל היה לי מאוד מאוד חשוב שגם אתה בתור יושב ראש תשמע אותם ולהעביר את המסר לכנסת שכאן עיר שנמצאת קצת רחוק ממדינת תל אביב, מירושלים ומכל הערים שאנחנו כל הזמן מטפלים בהן, גם פה צריכים את תשומת הלב שלנו.

טלי פלוסקוב: זאת הייתה המטרה וכאן המקום באמת להגיד תודה לך על כך שהגענו היום ליום הזה ואני אשמח כמובן לשמוע את כולם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מבין שרצית שכל אחד יגיד בקיצור - - -

<מרינה גלייזר: כן.

<מרינה גלייזר: אני רק רוצה לומר שאולי יש פה כמה אנשים שלא שולטים בשפה העברית ממש טוב, אבל אני חושבת שקודם כל ממש ממש הייתי רוצה שאתם תכירו את עובדי המחלקה לקליטת עלייה שהם הם האנשים שיום יום עושים את העבודה הכי חשובה.

<מרינה גלייזר: אני אתחיל מרכזת קליטה וקהילה, שזו זינה צ'רניקובה, עובדת הרבה מאוד שנים בקליטת עלייה, בעצמה הגיעה לערד לפני 25 שנה ואין עלייך.

<מרינה גלייזר: דנה בנוביצקי, רכזת פרויקטים של המחלקה, אלנה אופרינה, רכזת מרכז קהילתי קשת.

<מרינה גלייזר: מרכז קהילתי קשת זה מקום שאנחנו קיבלנו בשעת רגיעה, בחירום לשם יורדת כל הרשות המקומית, אבל ברגיעה אנחנו מפעילים שם בשיטה של מיטה חמה עשרות פרויקטים, תיכף אתם תשמעו.

<מרינה גלייזר: רוב האנשים שיושבים פה גם עובדים שם.

<מרינה גלייזר: פרויקט לנוער מתגודד, פרויקט מחוברים, רכז הפרויקט אלכסיי ספוזניקוב, ומדריך במועדון לנוער מתגודד ממוצא אתיופי - - - אני בכל זאת אמשיך עם מי שיושב כאן.

<מרינה גלייזר: אילה ברנבה, רכזת מועדון קשישים דיור מוגן, מועדון סמובר, מוזיקאית מנצחת.

<מרינה גלייזר: הזוג המלכותי של ערד, ויטלי ואוקסנה פבלוב, כוריאוגרפים, יש להם 148 ילדים מבוגרים בקבוצה שרוקדים כולם, עושים עבודה מדהימה, מארחים אותנו בכל מיני מקומות בארץ.

<מרינה גלייזר: תמרה מנהלת כאן פרויקט של ניצולי שואה דוברי רוסית.

טלי פלוסקוב: ניצולי שואה ופליטי שואה.

<מרינה גלייזר: לא, ניצולי שואה, יש לנו רכז חדש של פליטי שואה.

<מרינה גלייזר: אלה רובין, רכזת קליטה במתנ"ס, עוסקת בתרבות שנים רבות, מביאה לערד את מיטב המוזיקאים.

<מרינה גלייזר: היום בערב יש לנו מופע עם מוזיקאי מאופרה ממוסקבה ומניו יורק.

<מרינה גלייזר: את שפרה ונטלי, חברותיי הטובות ממשרד העלייה והקליטה, אתם מכירים.

<מרינה גלייזר: בוריס, יושב ראש ארגון ותיקי מלחמת העולם השנייה, ולידו מסיה לוין, פליטי שואה, רכז חדש.

<מרינה גלייזר: אנחנו מאחלים לך הצלחה, חבר מועצת העיר לשעבר, אגרונום, חזר אלינו לערד.

<מרינה גלייזר: המון המון הצלחה.

<סמיון לוין: תודה, ברוסיה אומרים, הלוואי לראות מה ששמעתי.

<מרינה גלייזר: מיכאל שיסטר הוא יושב ראש ותיקי מלחמת העולם השנייה, נכים.

<מרינה גלייזר: בעצמו ותיק מלחמה, נכה, איש יקר מאוד.

<מרינה גלייזר: קוסטה קוצ'נוב, מנכ"ל המכון למחקרים מתקדמים, המכון האחד והיחידי שיש בארץ שקיים כבר שנים רבות, מצטיין משרד העלייה והקליטה בעבודה עם ילדים.

<מרינה גלייזר: הרב שי הוא הרב של עולים ממוצא אתיופי, שיש לנו בעיר.

<מרינה גלייזר: יש לנו קהילה לא גדולה, חלקם הגיעו בתחילת שנות ה-80 במבצע משה ועוד קהילה שהגיעה במבצע שלמה, שזה היה הדבר הכי נפלא שקרה לנו בעיר ערד.

<מרינה גלייזר: הם קהילה לא גדולה, אבל יודעים לתת עבודה.

<מרינה גלייזר: לילה לובקובה היא מנצחת של מקהלת ג'ז ווקאל, מקהלה שפועלת הרבה שנים במסגרת המתנ"ס, כולן בנות עולות חדשות, או בנות עולות.

<מרינה גלייזר: אלי מצליח סגן ראש העיר, מחזיק תיק תיירות, רווחה, תרבות וספורט.

<מרינה גלייזר: זה אנחנו.

<מרינה גלייזר: יש עוד הרבה שלא יכולנו להזמין כי באמת המקום מאוד קטן.

<מרינה גלייזר: הצוות המקצועי יציגו את עצמם.

<דוד סויסה: שלום, דוד סויסה, מנהל לשכת התעסוקה בערד.

<דוד קלדרון: מנהל מחוז דרום של שירות התעסוקה.

<שרה תפירו: מנהלת תחום הנהלה מביטוח לאומי.

<שרונה בלוך: ממונה אזורית ממשרד הכלכלה.

<שפרה קירשנבאום: ולמרות שהוצגנו על ידי מרינה כחברות שלה, אני מנהלת מחוז הדרום וירושלים של משרד העלייה והקליטה ומאוד גאה בתכניות שמוצגות כאן.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו שותפים מאוד משמעותיים בכל התכניות שהוצגו על ידי מרינה והאנשים שמייצגים את התכניות האלה.

<נטלי גרנד: מנהלת מרחב באר שבע והנגב, משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכל מי שהציג.

<ניסן בן חמו: אז קודם כל צהריים טובים לכולם.

<ניסן בן חמו: אני מאוד שמח לארח אתכם פה, יושב ראש הוועדה חבר הכנסת אברהם נגוסה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, סגנית יושב ראש הכנסת, ראשת העיר לשעבר שמכירה את האתגרים של העיר והתמודדה מול המשימות שאני מתמודד היום, בייחוד גם כעיר קולטת עלייה.

<ניסן בן חמו: אני אמנם לא תרמתי כמו מרינה 20 שנה לעלייה, אבל תרמתי את תרומתי האישית, את רעייתי הבאתי מארגנטינה, היא עשתה עלייה לארץ, אז אני מאמין שהבאתי עולה אחת לישראל, אז כבר תרמתי למאמץ העלייה.

<ניסן בן חמו: אני חושב שערד היא עיר מיוחדת.

<ניסן בן חמו: טלי הרחיבה בנושא המצ'ינג והאתגרים, אני לוקח את זה ומחבר את זה להתמודדות הדמוגרפית שיש לנו פה.

<ניסן בן חמו: אנחנו מדברים על עיר שמונה 24,000 תושבים כבר למעלה מ-20 שנה.

<ניסן בן חמו: הקפיצה האחרונה שהעיר הזאת עשתה מבחינה דמוגרפית הייתה בזכות העלייה.

<ניסן בן חמו: בשנות ה-90 היישוב הזה מנה 8,000 איש, הוא היה יישוב קהילתי קטן ובהחלטה שאני חושב שהיא החלטה נבונה ומושכלת, עם כל הקשיים, כמות התושבים בעיר הוכפלה כמעט בתוך שנתיים, ב-91'-92' הגיעו סדר גודל של 8,000-9,000 עולים.

<ניסן בן חמו: בזמנו אריאל שרון כשר השיכון מקים שתי שכונות מיוחדות לעניין הזה, בקשיים אדירים, כי זה כולל גם את קשיי הקליטה והשפה והתעסוקה.

<ניסן בן חמו: אני זוכר, חגגנו עכשיו 25 שנות עלייה ואנחנו רואים את הקושי שמהנדס רכבות מברית המועצות מגיע ועובד בבניין, ואת אותו דוקטור לפיזיקה עושה עבודה ובסוף אנחנו מסתכלים על העולים ואומרים שאנחנו בעצם עובדים במה שיש.

<ניסן בן חמו: התמודדנו עם זה אז, אני חושב שזה הביא לערד איזה שהיא קפיצה גם איכותית של תושבים שהגיעו, מכלל הגוונים.

<ניסן בן חמו: זו הייתה עלייה גם מדרום אפריקה ומדרום אמריקה.

<ניסן בן חמו: יש פה קהילות מאוד מגוונות, דרך אגב, יש קהילת עולי אתיופיה פה, יחסית קטנה אבל יש, קהילה מאוד גדולה של דוברי ספרדית מדרום אמריקה וקהילה מאוד גדולה של יוצאי חבר העמים שהגיעו ב-91'-92'.

<ניסן בן חמו: אז אם אני מחבר את זה למאמץ הדמוגרפי, ערד זאת העיר היהודית היחידה בנגב המזרחי.

<ניסן בן חמו: אם אנחנו מסתכלים על זה, בין צומת שוקת לים המלח, בכל הנגב המזרחי, יש רק את ערד.

<ניסן בן חמו: העיר הזאת במובן מסוים עם כמות התושבים נשארת באותה כמות תושבים ואם נסתכל על הפוטנציאל, הוא באמת לחזור לאותו מודוס אופרנדי של להביא עולים ולגדול דמוגרפית כי אנחנו מתמודדים עם קשיים, גם עם משפחות צעירות.

<ניסן בן חמו: זאת אומרת זה מאמץ אחד, אבל עלייה, ואנחנו רואים עלייה ממקומות נוספים, יהדות צרפת שמחפשת בית, יהדות אוקראינה שמחפשת בית, יהדות דרום אפריקה, עולי אתיופיה שעדיין במחנות המעבר ומחכים להחלטה.

<ניסן בן חמו: ובעצם אם אני מסתכל עם הפנים קדימה, אחד הפוטנציאלים של העיר באמת בקליטת עלייה, אנחנו מוגדרים כעיר קולטת עלייה, יש לנו מנגנונים מוכנים, 40% מכלל אוכלוסיית העיר הם עולים, ותיקים כבר, לצערנו לצערו גם אחרי 25 שנה אנחנו אומרים על עולה שהוא עולה חדש.

<ניסן בן חמו: זאת הזדמנות.

<ניסן בן חמו: אבל זאת הזדמנות שדורשת את עזרת הממשלה ואת עזרתכם, כמובן, של חברי הכנסת וחברי הוועדות לקבל החלטה.

<ניסן בן חמו: לקבל החלטה שכמאמץ, גם דמוגרפי, אנחנו רוצים להשקיע בערים קולטות עלייה, כי זה לא חוכמה, ואני שם את זה במרכאות, להיות נתניה ולקלוט אלפי עולים, כי יש לך כמות משאבים כמעט בלתי מוגבלת להשקיע בזה.

<ניסן בן חמו: אז החזק מביא עוד ומתחזק עוד יותר והחלש, ואני אומר חלש במרכאות, כי אני לא אוהב להתייחס אלינו כחלשים, אבל כחלשים דמוגרפית אנחנו אלה שנתקלים בקשיים.

<ניסן בן חמו: כי חסר לנו את אותו שקל שאני מתלבט, וטלי ישבה על הכיסא הזה באותה דילמה, אני אשים אותו בחינוך או שאני אשים אותו ברווחה או שנשים אותו בקליטת עלייה.

<ניסן בן חמו: אנחנו רוצים לשים בכול.

<ניסן בן חמו: לכן פה נדרשת איזה שהיא החלטה עקרונית שאנחנו בעניין הזה, ואני אומר פה, על השולחן הזה, רוצה אני, זאת אומרת זה מתחיל בזה, רוצה אני עולים, רוצה אני לגדול ולקלוט עלייה.

<ניסן בן חמו: לא כל ראש עיר רוצה, מסיבותיו, כאלה ואחרות, אני אומר פה שלנו יש את המנגנונים, יש לנו את היכולת, יש לנו את הקהילות כדי לקלוט, אנחנו צריכים את העזרה כדי לקלוט.

<ניסן בן חמו: אז אני מאוד שמח לארח אתכם ואני מאוד מקווה שמפה באמת ייצא סוג של בשורה, שנצליח להרים את הפרויקט הזה.

<ניסן בן חמו: אנחנו רואים פה את כמות הארגונים שפועלים בעיר, זה לא בכדי, כי יש פה את הצורך ויש פה את היכולת, יש פה את ההון האנושי, חסר לנו את המשאב הכספי גם לפעמים.

<ניסן בן חמו: אלה הם פני הדברים ואלה פני העיר.

<ניסן בן חמו: יש לנו גם אתגרים אחרים, אנחנו נדבר גם על מה זה כולל קליטה, כי זה לא רק הקליטה, הבית והקהילה, אלא באמת מקור התעסוקה, שזאת אחת מהבעיות שלא רק מאפיינות את העולים בעיר, אלא את כלל התושבים.

<ניסן בן חמו: ערד, לצערנו, זו אחת מהערים שעברה טלטלה תעסוקתית מאוד מאוד קשה בשנים האחרונות וחשוב להחזיק את העיר הזאת.

<ניסן בן חמו: אני חושב שהיום ערד בשיח הארצי, לכולם ברור, וכל שר או חבר כנסת שמגיע לפה מבין ומכיר, שערד זה עיר שצריכה עכשיו את מיקוד המאמץ הנקודתי כדי לעזור לה בעלייה.

<ניסן בן חמו: יש לנו את הפוטנציאל, יש לנו את היכולת, יש לנו את המשאבים האנושיים והסביבתיים כדי להיות במקום אחר.

<ניסן בן חמו: היינו שם, ערד הוקמה במקור כעיר חזקה בדרום, לא כעיירת פיתוח, ולצערנו הרב תהליכים כאלה ואחרים הביאו אותנו למצב שאנחנו נמצאים בו ופה אנחנו נדרשים לאותו מיקוד מאמץ.

טלי פלוסקוב: הסיבה העיקרית זה התמיכה של הממשלה, זה לא סתם.

<ניסן בן חמו: נכון, באיזה שהוא שלב הוסטו המשאבים למקומות אחרים.

טלי פלוסקוב: כל עוד המדינה תמכה בעיר הזאת, העיר הזאת הייתה חזקה, וברגע שהיא שכחה שיש פה עיר - - -

אברהם נגוסה: מה הסיבה ליציאה של תמיכת הממשלה?

<ניסן בן חמו: זה סיבות פוליטיות, אני לא רוצה להיכנס פה לפוליטיקה, אבל הוסטו משאבים מהנגב ומהגליל למקומות אחרים.

<ניסן בן חמו: אנחנו רואים, ערד היא לא העיר היחידה בפריפריה, אני חושב שיש עכשיו רצון עז לחזור לפריפריה.

<ניסן בן חמו: אנחנו שומעים את זה בכל המקומות, מעל כל במה, שצריך לחזור לעשייה בפריפריה, אנחנו נבחנים גם בהתיישבות שלנו בנגב, בגליל, לחזק את היישובים הקיימים.

<ניסן בן חמו: אני חושב שגם ערד אסטרטגית ביטחונית זה יישוב חשוב, זה היישוב היחיד שנמצא בכל הנגב המזרחי שהוא יישוב מבוסס וצריך לחזק את זה.

<ניסן בן חמו: זה יהיה רק דרך הסטת משאבים למקום.

<ניסן בן חמו: שוב, אני שמח מאוד לארח אתכם, שמח מאוד לברך את כל הארגונים הפעילים בעיר, שעושים באמת עבודת קודש.

<מרינה גלייזר: אם אני יכולה רק להוסיף ולחדד איזה שהיא נקודה, של משהו שקרה לנו במהלך ה-25 שנה לקליטת העלייה.

<מרינה גלייזר: בעצם ערד נמצאת במקום שאם אנחנו לא נצא לעודד עלייה עולים לא יגיעו לערד.

<מרינה גלייזר: כי עולים שיושבים בקייב, בחרקוב, ואתם יודעים מה?

<מרינה גלייזר: גם בנובוסיבירסק או בכל מקום בעולם, הם לא יודעים מה זה ערד.

<מרינה גלייזר: מ-1989 שראש העיר דאז, בצלאל טביב בעצמו, יצא לשליחות ראשונה ונתן לנו דחיפה לעשות את זה, המנגנון היה כזה שהסוכנות היהודית הייתה מממנת את המשלחות.

<מרינה גלייזר: בעצם זה לא היה נטל על הרשות המקומית, כי רשות מקומית לא יכולה לשאת בנטל כזה.

<מרינה גלייזר: אז הסוכנות היהודית הייתה מממנת את המשלחות ואנחנו יצאנו, באמת היינו סך הכול שתי עובדות באותה תקופה במחלקה שנסענו הרבה מאוד פעמים והבאנו לכאן עולים, משפחות.

<מרינה גלייזר: כשאני מדברת על משפחות, זה בגלל שידענו להתאים את הצרכים ואת האפשרויות שהעיר יכולה להציע לאותם עולים פוטנציאליים שישבו בחבר המדינות במקרה הזה.

<מרינה גלייזר: באמת כשאתה בא ואתה פוגש משלחות וראש המשפחה הוא פרופסור לאסטרונומיה ואתה יודע שאתה לא יכול להציע לו שום דבר בערד, אז אתה אומר לו 'אני יכול לתת לך את כל ההמלצות לאן להגיע, אבל בערד אין לי מה להציע'.

<מרינה גלייזר: לעומת זאת נקודתית, כל אותם האנשים שיכלו למצוא פה תעסוקה באמת נקלטו כאן.

<מרינה גלייזר: באותה תקופה גם עבד כאן מרכז קליטה עם תכנית מלונאות, במשרד הכלכלה, אני לא יודעת אם אתם זוכרים את הנושא הזה, במשרד העלייה והקליטה יודעים, היה כאן מרכז קליטה עם מכללה שלימדו בה את כל מקצועות המלונאות.

<מרינה גלייזר: זה היה פקידי קבלה וטבחים וזה היה חשמלאים, הכול, ובאמת ככה הגיעו הרבה משפחות שחיו במרכז הקליטה תקופה מסוימת עד שסיימו אולפן א' והתכנית הזאת עבדה.

<מרינה גלייזר: אנחנו עשינו עבודה נהדרת.

<מרינה גלייזר: לא שהצלחנו להביא לעיר כקסם כל כך הרבה עולים, היו פה תקופות שהיינו מעל 40% עולים בערד, היום אנחנו עומדים על 35%-36%, כי ב-2002 הגיע ראש עיר שאמר סטופ, 'לא רוצה עולים אני' ואסר עלינו לצאת לשליחויות ובעצם שם הגיע השבר המאוד גדול שלנו.

<מרינה גלייזר: לא יצאנו לשליחויות, הפסיקו להגיע עולים וגם רואים את זה בכל הטבלאות.

<מרינה גלייזר: עד 2002 יש כאן נהירה מאוד גדולה, מ-2002 אנחנו עומדים על מאות בודדות ומאז לא הצלחנו לחזור.

<מרינה גלייזר: הנושא של הפרויקטור, שדיברה עליו גם חברת הכנסת וגם ראש העיר, בשבילנו זאת הזדמנות, הזדמנות היום לשנות גם את המצב הדמוגרפי של העיר שלנו.

<מרינה גלייזר: זה צורך כמעט קיומי בשבילנו, זה משהו שיכול להיות שבעוד עשר שנים יבואו לכאן אנשים ויגידו שהטעות הכי גדולה שנעשתה בעיר והשבר הכי גדול בעיר זה שאנחנו בזמן לא החלטנו ולא קיבלנו עלינו את המשימה להביא לכאן משפחות צעירות, חילוניות, שיכולים ורוצים לגור בפריפריה ויודעים לאן הם הולכים.

<מרינה גלייזר: אנחנו זקוקים לתמיכה של הממשלה.

אברהם נגוסה: למה דווקא חילוניות?

<מרינה גלייזר: חילוניות, כי המשפחות שבאות מחמ"ע, אין מה לעשות, הן משפחות חילוניות.

טלי פלוסקוב: אני אסביר מה שאת לא יכולה להגיד, אני אגיד את זה.

טלי פלוסקוב: בשנים האחרונות לערד מגיעות המון משפחות של חסידי גור.

טלי פלוסקוב: מה שקורה זה קהילה שמצאה את העיר עם מחירי דיור מאוד נמוכים, הם לא זקוקים למקומות עבודה, הם לא זקוקים לשירותים שאין לנו פה לתת למשפחות חילוניות והאדמו"ר שלהם הוא איש חכם, עיר איכותית, עיר עם אוויר נקי, עיר נקייה, מטופחת, למה לא להביא את המשפחות?

טלי פלוסקוב: הוא מוכר דירה בבני ברק וקונה בערד שתיים או שתיים וחצי דירות.

טלי פלוסקוב: זה מה שקרה לאחרונה כאן.

טלי פלוסקוב: לכן כדי לשמור על הצביון של העיר הזאת אנחנו צריכים להביא לכאן אוכלוסייה חילונית, חזקה, צעירה, רק כדי לשמור על האיזון.

טלי פלוסקוב: הרי אף אחד לא יכול להגיד להם 'אל תגיעו לכאן', אבל ברגע שאנחנו נביא לכאן אוכלוסייה חזקה וחילונית וצעירה של עולים מאוד מתאימים לזה, אפשר לשמור על האיזון הזה והעיר הזאת תוכל להמשיך להיות עיר איכותית כמו שהיא הייתה.

טלי פלוסקוב: בסדר?

טלי פלוסקוב: הסברתי את עצמי פחות או יותר?

אברהם נגוסה: כן, הבנתי למה.

אברהם נגוסה: רציתי לקבל נתונים לעניין העולים, כמה עולים חדשים נמצאים פה פחות מעשר שנים?

<מרינה גלייזר: פחות מעשר שנים 1,300.

<קריאה: מה התמהיל ב-1,300 האלה?

<קריאה: כרגע אין - - - אבל הרוב הם צעירים.

טלי פלוסקוב: שהם לבד הגיעו לכאן.

<מרינה גלייזר: לבד.

<מרינה גלייזר: או שהצטרפו למשפחות, או שעשו עלייה לאיזה שהוא מקום בארץ וכעבור איזה שהוא זמן היגרו לערד.

<מרינה גלייזר: זו עלייה פנימית.

<מרינה גלייזר: אבל אם לוקחים את הנתונים שמ-1989 הגיעו לערד כ-10,000 עולים ואז מ-2002 ועד היום הגיעו המספר הזה, רואים מה זה אומר לגבי העיר שמעודדת עלייה ולא מעודדת עלייה.

<מרינה גלייזר: זה בדיוק הפערים.

<שפרה קירשנבאום: אני רוצה להוסיף כאן, לגבי עידוד עלייה ופרויקטורים.

<שפרה קירשנבאום: משרד הקליטה יצא בקול קורא ומזמין את הרשויות להצטרף לתכניות עידוד עלייה, אבל שוב, כמו שהוסבר לנו והיינו כאן בישיבה בשבוע שעבר, הם לא ענו על הקול הקורא כי אין להם את המצ'ינג.

<מרינה גלייזר: 25% המצ'ינג.

טלי פלוסקוב: כן, או שהכסף הולך לרשויות חזקות או שהכסף חוזר לקופת המדינה.

טלי פלוסקוב: האם זו המטרה?

אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרדי הממשלה, יש לכם מה להוסיף, להסביר לנו?

אברהם נגוסה: אני מבין שהעניין של עידוד עלייה זה דבר אחד והעניין התעסוקתי זה דבר שני - - -

<מרינה גלייזר: ואני אעלה עוד הפעם את הנושא של מרכז קליטה, למרות שקיבלתי איזה שהיא תשובה ממשרד העלייה, אבל אני רוצה להעלות את הנושא הזה.

<מרינה גלייזר: יש לנו מרכז קליטה שמיועד למשפחות ממוצא אתיופי, הדירות שם הן דירות מאוד גדולות.

<מרינה גלייזר: זאת אומרת שבאמת אם וכשתאושר היציאה של השליחים לאתיופיה, כי יש החלטת ממשלה, הם מתעכבים רק בנושא של היציאה של השליחים לאתיופיה, והעלאה של המשפחות לכאן, הרי לא יודעים האם יעלו משפחות גדולות, משפחות קטנות, לנו מתאימות רק משפחות גדולות כי יש לנו דירות גדולות.

<מרינה גלייזר: לעומת זאת יש לנו היום אפשרות, ואנחנו מבינים אותה, שיש פליטים באוקראינה, יש אפשרות ללכת ולהזמין אותם לעיר ערד.

<מרינה גלייזר: אין דבר יותר נפלא מאשר לשכן אותם במרכז הקליטה.

<מרינה גלייזר: אז יש לנו מצד אחד מרכז קליטה שעומד כרגע ריק, יש בו 28 נפש, ארבע משפחות, ששתיים מתוכם כבר אמורות לעזוב, מצד שני יש לנו אפשרות להזמין משפחות מאוקראינה, לשכן אותם במרכז הקליטה, שעומד כרגע ריק.

<מרינה גלייזר: הפערים האלה הם כואבים לי.

<מרינה גלייזר: אם מישהו היה אומר לי 'מרינה, תקשיבי, בחודש יולי הולך להתמלא מרכז הקליטה במשפחות ממוצא אתיופי', הייתי אומרת יופי, אני שמחה, למרות שבאמת אנחנו העיר, אין לנו כל כך סיבה להיות בתוך מרכזי קליטה מכיוון שמרכזי קליטה זו יחידה נפרדת שהמדינה מטפלת בהם.

<מרינה גלייזר: עם זאת אנחנו תמיד שם, אנחנו כמחלקה, אנחנו עוזרים, אנחנו תומכים, אנחנו מלווים, כל מה שאפשר לעשות.

אברהם נגוסה: כמה משפחות נשארו בערד מעולי אתיופיה?

<מרינה גלייזר: אף אחד לא.

<מרינה גלייזר: אלה שיוצאים ממרכזי הקליטה - - -

<ניסן בן חמו: זה החלטת הממשלה.

<ניסן בן חמו: הייתה החלטה - - -

<קריאה: הם לא מקבלים מענק לרכישת דירה בערד.

<מרינה גלייזר: זאת אומרת שאנחנו מארחים אנשים - - -

אברהם נגוסה: זה לא שהם לא רוצים את ה - - -

<קריאה: לא, מאוד רוצים אותם דווקא.

<מרינה גלייזר: מאוד רוצים, אבל הם לא נשארים, אז אנחנו מארחים כאן אוכלוסייה שבסופו של דבר עוזבת אותנו, לעומת זאת מה שאנחנו היום מבקשים האם אפשר לבדוק להסב את מרכז הקליטה לצורך אחר ואז נוכל לקלוט משפחות עם איזה שהיא מעטפת ראשונית של אולפן א', עם איזה שהיא תכנית תעסוקה והאנשים האלה כשייצאו ממרכז הקליטה יישארו כתושבים בערד, ירכשו דיור, ישכרו דירות.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מסכים שאלה שממתינים באדיס או בגונדר, כמה שיותר יגיעו לפה וימלאו את מרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: כרגע יש החלטה, לפני שלושה חודשים הממשלה קיבלה פה אחד, ללא התנגדות האוצר, אבל לצערי הרב הנושא עכשיו הוקפא בהוראת שר האוצר כחלון.

אברהם נגוסה: אני מקווה שטלי תעזור לי בעניין זה.

אברהם נגוסה: אני לא יודע מה גרם לו לשנות את דעתו, דווקא הוא היה בעד בכל העניין הזה, אבל עכשיו אמרו שאין כסף אז לא מעלים אותם.

אברהם נגוסה: זה מקומם אותי, אבל זה לא הפורום, רק כמידע אני אומר לכם שהממשלה קיבלה החלטה, אבל יש בעיות, באוצר, תקציב.

אברהם נגוסה: בעניין זה גם אנחנו פנינו לסוכנות היהודית, גם בנושא הזה, ואז קיבלנו תגובה ורצינו גם שהם יגיעו לפה היום, הם לא יכלו להגיע, הם אומרים שאין נציג, אבל שלחו לנו במכתב, גם בקשר למרכז הקליטה וגם בעניין עידוד העלייה.

אברהם נגוסה: אנחנו נבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את המכתב שהם שלחו לנו.

<דנה גורדון שושני: לנושא מרכז הקליטה הם אומרים שעומדת להתחדש העלייה מאתיופיה והמקום יאוכלס ביוצאי אתיופיה.

<דנה גורדון שושני: לגבי ירידי העלייה, בצרפת, חמ"ע ואמל"ט, הם טוענים שהרשות המקומית צריכהל הגיש תיק פרויקט קליטה בה היא מציגה ומשווקת את עצמה והם מתכוונים לקיים ירידים של רשויות בפריפריה עם משרד הגליל ונגב.

<דנה גורדון שושני: הם אומרים שבזמנה של חברת הכנסת פלוסקוב נעשה ניסיון לשיווק והם ישמחו לקבל ולנסות שוב.

<דנה גורדון שושני: לצערם, מי שכותב את זה הוא יהודה שרף, לצערו, שלא כמו רשויות אחרות לא פניתם אליהם בנושא עד היום על מנת לקלוט עולים מחמ"ע ומהמערב.

<דנה גורדון שושני: רשויות המעוניינות בעולים פונות אל הסוכנות היהודית על מנת לשווק את עצמן.

<דנה גורדון שושני: לדבריו יש תחרות בנושא בין הרשויות של האזורים חדרה-גדרה לבין רשויות גליל-נגב, שהן כמובן בעדיפות, אצלם, אצל הסוכנות, וזה מותנה במה שהרשות מוכנה לתת בנושאי חינוך, תעסוקה, עזרה בדיור ועוד.

<ניסן בן חמו: שהרשות תיתן עזרה?

<דנה גורדון שושני: זה מה שהוא כותב.

טלי פלוסקוב: רק שתדעו שיש כאלה דברים, רק צריך - - -

<דנה גורדון שושני: עוד משפט אחד, הוא אומר שהרשויות דואגות לשווק את עצמן באמצעות הסוכנות היהודית והם ישמחו לעמוד לרשותכם.

טלי פלוסקוב: אנחנו נסענו למוסקווה, בשנת 2000, משהו כזה, והצלחנו להביא כמה משפחות ביומיים שהיינו.

<מרינה גלייזר: יומיים.

<מרינה גלייזר: טלי בכלל הייתה 24 שעות, אני הייתי משהו כמו 48 שעות.

<מרינה גלייזר: לא רוצה להגיד לכם שמהחיסכון גם ישנו באותו חדר.

אברהם נגוסה: מה שחשוב פה, אני חושב שפה אמנם זה לא פוטר את האחריות מצידם, אבל זורקים אחריות גם עליכם, כלומר שתבנו פרויקט, תביאו לנו את הפרויקט - - -

<מרינה גלייזר: יש לנו פרויקט, אבל הם לא עוזרים כלכלית.

טלי פלוסקוב: אני אגיד לכם מה, הסוכנות, מה שהיא עשתה פעם, פעם הם היו נותנים כסף לנסיעה, הם היו מממנים כרטיסי טיסה ושהייה שם, היום הסוכנות לא עושה את זה.

טלי פלוסקוב: יש להם שם נציגים, שאם הם יגיעו לשם הנציגים יקבלו אותם ויעזרו להם, כן, אבל אין מימון של הנסיעה וכן הלאה.

<מרינה גלייזר: זה כרטיס טיסה, זה שהייה, זה בתי מלון, הרבה מאוד כסף.

<ניסן בן חמו: זאת עבודה.

<ניסן בן חמו: צריך להיות שם פיזית, לא 24 שעות - - -

טלי פלוסקוב: לא, צריך להיות שם שבוע ימים ולעבוד יום ולילה - - -

אברהם נגוסה: אני הבנתי.

אברהם נגוסה: כמובן שזה חשוב, שמכל עיר ועיר נציג יילך.

טלי פלוסקוב: שתדע לך שאני יודעת שהסוכנות היהודית כן מממנת נסיעות כאלה לחברי כנסת.

טלי פלוסקוב: אני גם אפנה אליהם, אני בשמחה רבה אקח חלק.

טלי פלוסקוב: אני אומרת את זה גם כתושבת העיר הזאת, אני גרה בעיר הזאת ואני באמת דואגת לעתידה ואני מאמינה מאוד שהעלייה כן יכולה לעזור לעתיד של העיר הזאת.

טלי פלוסקוב: אני שמחה מאוד שראש העיר הנוכחי גם כן, קראתי כתבה בעיתון המקומי על כך שהחלטת, ואני מאוד שמחתי לקרוא את זה, כן לשים לב לעלייה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה הדבר היחיד היום שיכול באמת לשמור ולאזן את הדמוגרפיה בעיר.

טלי פלוסקוב: אני אפנה, אדוני ראש העיר, אני מבטיחה לך, אני אפנה לסוכנות היהודית ואני אבקש שיצרפו אותי למשלחת הזאת - - -

<ניסן בן חמו: אני אשמח.

<ניסן בן חמו: אם הם יכולים לממן נסיעה של חבר כנסת, אז - - -

טלי פלוסקוב: של חברי כנסת הם כן מממנים, אני יודעת שיש להם כאלה דברים.

טלי פלוסקוב: כבר הציעו לי לנסוע לאוקראינה וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אני כמובן אהיה שגרירה של ערד, אין ספק, אבל מאוד יהיה חשוב שגם אתם תהיו.

טלי פלוסקוב: כי אין יותר חזק מזה.

אברהם נגוסה: כן, לבוא עם פרויקט.

טלי פלוסקוב: כן, בוודאי.

אברהם נגוסה: מה שברור לנו זה בעניין מרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: מרכז הקליטה, יאכלסו את זה, בתקווה שטלי תעזור לי לשכנע את שר האוצר.

אברהם נגוסה: כרגע זו הסיבה שאנשים תקועים שם.

<ניסן בן חמו: בתקציב 2016 זה לא תוקצב?

אברהם נגוסה: זה לא הרבה כסף, זה פשוט - - -

טלי פלוסקוב: אני לא יודעת לענות, אני אבדוק את זה.

אברהם נגוסה: אז זה ברור לנו.

אברהם נגוסה: בעניין העידוד, אני חושב שזה כמו שהסוכנות אמרו.

אברהם נגוסה: זה מה שצריך לעשות, תפנו בפרויקט, אנחנו גם נקבל את העתק הפרויקט ואז נזמין גם את אנשי הסוכנות ואנחנו נדבר איתם בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: אני אפילו מציעה בפנייה שלכם לכתב אותנו כחברי ועדה, כי זה נושא שעלה בוועדה ואנחנו דיברנו, כדי שאנחנו גם נהיה בעניינים ונדע - - -

אברהם נגוסה: כן, לפני שאנחנו הולכים לכיוון התעסוקה, זה כמעט אותו דבר, אבל לפני שאני הולך לפנות למשרדי הממשלה, יש מישהו שרוצה להוסיף בעידוד העלייה, מרכז הקליטה ותעסוקה?

<מרינה גלייזר: אני רוצה להוסיף בנושא של עידוד עלייה.

<מרינה גלייזר: בשבוע שעבר היה אצלנו ביקור של משרד העלייה, הם אמרו שהם יבדקו את האפשרות להוריד את המצ'ינג מ-25% ל-10% בנושא של פרויקטור.

<מרינה גלייזר: אנחנו עוד מקווים שאולי משהו יקרה.

טלי פלוסקוב: אין תשובה עדיין?

טלי פלוסקוב: זה חשוב.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאנחנו צריכים לטפל בזה.

<מרינה גלייזר: כי המצ'ינג הזה מאוד משמעותי.

<מרינה גלייזר: ראש העיר אמר במפורש, '10% מתחייב אני למצוא, 25% לא מסוגל'.

טלי פלוסקוב: אם בתקציב השוטף כן הם הסכימו לעשות, אז למה כאן הם לא נותנים 10%?

טלי פלוסקוב: זה אומר שיש סיבה לכך, אז למה כאן לא?

<מרינה גלייזר: זה אחד הנושאים שאם ו- אז זה מאוד יעזור.

אברהם נגוסה: הרב שי, בבקשה.

<שי אברהם: קודם כל שלום, חברת הכנסת טלי, חבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב ראש הוועדה.

<שי אברהם: הייתי גם בכנסת, ראיתי את הפעילות שלכם.

<שי אברהם: בשבע השנים האחרונות אני גם מנסה לעזור לקהילה האתיופית, למחנות, מעודדים עלייה, אבל אני מביא עולים לפה ולוקחים אותם למקום אחר.

<שי אברהם: מה שנאמר לפני כן, מסיבות שהם לא יכולים לרכוש פה דירות.

<שי אברהם: לגבי המיעוט של הקהילה פה, נכון שהקהילה היא לא גדולה, יש פה 83 משפחות ולא יותר, אבל הצרכים הם יותר.

<שי אברהם: כבוד ראש העיר יודע שבשנה האחרונה יש לנו מקום שאנחנו באמת, אני רוצה שחבר הכנסת אברהם נגוסה, וטלי יודעת מזה, על המקום של הקהילה, מרכז קהילתי, אני רוצה שתסייעו לנו, על מנת לעשות באמת ולעזור לכם לקדם את העניינים.

<שי אברהם: יש פה צרכים של הקהילה - - -

טלי פלוסקוב: אני אשמח לקבל עדכון.

<ניסן בן חמו: הבעיה פה באמת עם הקבלן שבנה את המבנה נפתרה, יצאנו למכרז להשלים את הבנייה.

<ניסן בן חמו: אני מקווה מאוד שבתוך חודשיים שלושה אנחנו נשלים שם את הכול.

<ניסן בן חמו: הייתה שם בעיה משפטית מול הקבלן, שרצה לקחת אותנו לבית משפט, בסוף הצלחנו להגיע איתו להסכם פשרה והכסף קיים וגם יצאנו עכשיו למכרז להשלמת עבודות הפיתוח.

<ניסן בן חמו: המבנה עומד והוא לא מחובר לתשתיות.

<שי אברהם: אנחנו דיברנו, כולכם מעודכנים, פשוט אני רוצה שחבר הכנסת אברהם נגוסה, תעזור לנו בנושא של לקחת אחריות גם על המקום, כסף לתפעול, שבאמת העירייה, ואתם תעזרו לנו, שהמקום הזה ימומן על ידי גוף אחר ולא על ידי הקהילה, כי הקהילה נזקקת, כמה שהיא קטנה ואני זקוק לעזרה.

טלי פלוסקוב: איך אתם תבנו את המקום?

טלי פלוסקוב: איך המקום הזה יגיע - - -

<מרינה גלייזר: זה דרך מחלקת קליטה.

טלי פלוסקוב: אז אתם לא תשלמו.

<מרינה גלייזר: זו הקצאה שלנו, אתם לא הייתם אמורים מלכתחילה, הרב שי.

<ניסן בן חמו: לא, הוא מדבר רק על כסף לפעילות.

אברהם נגוסה: לא, אני לא חושב שזה רק על פעילות.

<ניסן בן חמו: אתה מדבר על אחזקת המבנה?

אברהם נגוסה: אחזקה, כן.

<ניסן בן חמו: אחזקת המבנה מוקצה מטעם עיריית ערד.

<מרינה גלייזר: זו הקצאה שלנו.

<שי אברהם: ברגע שאנחנו נזדקק, יהיה לנו צורך במשהו, אני רוצה שכולנו נירתם ונעזור.

<שי אברהם: זו הכוונה שלי.

<ניסן בן חמו: אין שום בעיה, רק זה חשוב, המבנה עצמו ניתן בהקצאה ללא עלות עבור הקהילה.

<ניסן בן חמו: אם יש צורך נוסף לפעולות ול - - -

<שי אברהם: כמובן, גם זה.

<מרינה גלייזר: ברגע שייפתח אז אנחנו נגיש בקשה לתמיכה בקליטה בקהילה.

<מרינה גלייזר: בהחלט.

<מרינה גלייזר: אם אין עדיין מקום אני לא יכולה לגשת ולבקש תמיכה.

<שי אברהם: בסדר, אני רק העליתי את הנושא, שכולנו נהיה מוכנים, כי אוטוטו זה בעזרת ה' יעמוד ולכן - - -

<ניסן בן חמו: בסדר גמור, חשוב מאוד.

<ניסן בן חמו: תודה רבה, הרב שי.

<מרינה גלייזר: המבנה יוקצה דרך המחלקה ו - - -

<שי אברהם: והצרכים, הקהילה, רובם ותיקים, זה נכון, כולם היו מועסקים, בשנה האחרונה היו הרבה מפעלים, שניים-שלושה מפעלים שנסגרו - - -

<ניסן בן חמו: כן, זה פגע בכלל התושבים.

<שי אברהם: במיוחד בקהילה האתיופית.

<שי אברהם: הרבה מהנשים בקהילה, שהם בגיל 50, פשוט אחרי 30 שנה כמעט של עבודה לא מצאו לעצמם עבודה.

<שי אברהם: זה פשוט משבר בתוך הקהילה.

<שי אברהם: כמה שהיא קטנה, שוב פעם יש משבר.

אברהם נגוסה: תיכף נציגת משרד הקליטה תסביר לנו, אבל אתה חושב שזו הסיבה שמשרד הקליטה לא מאשר להם לרכוש דירה בערד?

<שי אברהם: לא, זו לא הסיבה - - -

טלי פלוסקוב: אי אישור לרכוש דירה זה משהו - - -

אברהם נגוסה: אני מדבר על לאשר את המענק.

אברהם נגוסה: כל אחד יכול לקנות, אבל זה המענק.

טלי פלוסקוב: הבנתי, כי כשחילקו אז והחליטו מי הערים שיהיו ברשימת הזכאים ערד לא הייתה מלכתחילה ברשימה.

<שי אברהם: נכון.

<שי אברהם: לכן זה התפקיד - - -

אברהם נגוסה: אני מבין את התסכול והכעס של הרב שי, כי הוא נסע הרבה לאתיופיה, גם בגונדר ובאדיס, לחיזוק ולחינוך שם בקהילה, לפני שהיא עולה, כרב הקהילה.

אברהם נגוסה: אז מגיעים לפה ואז עוזבים.

<ניסן בן חמו: עושים הכשרה של שנתיים וממשיכים הלאה.

אברהם נגוסה: הוא צודק, זו גם עיר מאוד יפה.

אברהם נגוסה: סיימת, כבוד הרב?

אברהם נגוסה: אז אני פונה אלייך, גב' שפרה - - -

<שפרה קירשנבאום: לצערי אין לי תשובה.

אברהם נגוסה: למה משרד הקליטה לא יכול לשנות את המדיניות?

<שפרה קירשנבאום: אני מניחה שהוא יכול.

<שפרה קירשנבאום: בזמנו, כשחברת הכנסת טלי הייתה ראשת העיר היא פנתה למשרד הקליטה - - - סמנכ"ל בכיר לדיור, היא ביקשה אז הקלה וזה לא קרה.

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת מה הנימוקים, חוץ מאשר אולי החלטה בזמנו שיקלטו ערים חזקות יותר, שיש שם גם תעסוקה ואופק, אני לא יודעת.

<שפרה קירשנבאום: אולי שווה לבחון, אבל זה צריך להגיע כבקשה להנהלת המשרד.

<שפרה קירשנבאום: זה היסטורית.

<שפרה קירשנבאום: אני בהחלט יכולה להעביר, אנחנו כבר העברנו בזמנו פעם אחת את הבקשה הזאת - - -

אברהם נגוסה: אתם יודעים לאן מגיעים במרכז הארץ, לאיזה שכונות עולים מגיעים, לשכונות מצוקה, הנוער הופך להיות, אני לא רוצה להגדיר יותר, עניין של עבריינות, אבל אני חושב שהם מסתבכים בערכים לא מקובלים שם כי הם נכנסים לשכונות מאוד חלשות.

אברהם נגוסה: אבל פה בערד דווקא יהיה ממש, גם לילדים מבחינת החינוך, אני לא מבין את משרד הקליטה, למה הוא מתעקש.

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת להגיד לך, אני לא מוסמכת להגיד למה ההתעקשות הזאת, אבל אני חושבת שנכון יהיה שראש העיר יוציא מכתב ש'רוצה אני ויש לי מה להציע', לעיר, למנכ"ל המשרד או לשר, להגיד 'רוצה אני' ואני מניחה שהוא לא יתעקש סתם כי ככה בא לו.

<שפרה קירשנבאום: אני מניחה שיש את הנימוקים, אולי היסטוריים והם כבר התחלפו והם לא רלוונטיים, אבל אני חושבת שיש מקום שראש העיר יגיד 'רוצה אני'.

אברהם נגוסה: אני גם אכתוב מכתב, גם למנכ"ל וגם לשר הקליטה בנושא הזה.

<שפרה קירשנבאום: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אני רוצה גם לשאול את התייחסותך בנושא של 1,300 עולים, שהם פחות מעשר שנים שנמצאים פה ועדיין יש להם זכויות לטיפול על ידי משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: את יכולה להסביר לנו מה אתם עושים בעניין הזה, איזה סיוע אתם נותנים, איזה תכניות אתם מפעילים.

<שפרה קירשנבאום: כמו לכלל העולים.

<שפרה קירשנבאום: כל הסיוע הפרטני שעולה זכאי לתעסוקה עד עשר שנים, לנושא של דיור, בעיקר סביב תעסוקה, ואוצ'רים וקידום העסקה, סביב תעסוקה עדיין יש זכאות לעשר שנים.

<שפרה קירשנבאום: אני מוכרחה להגיד, אני בתפקיד שלוש שנים וחצי, אנחנו היינו כאן לא מעט, גם עם הסוכנות היהודית, גם רצון לבנות פרויקטים, והדברים לא התרוממו.

<שפרה קירשנבאום: אחד הדברים היה שלעיר לא היה את הנושא של המצ'ינג לעידוד עלייה, ליציאה לחו"ל ולעידוד עלייה, אבל אני חושבת שזה לא רק זה.

<שפרה קירשנבאום: גם נושא של לאן להביא את העולים.

<שפרה קירשנבאום: מביאים קבוצת עולים, לאן?

<שפרה קירשנבאום: פיזית, ערים שקולטות עלייה, שמביאות עידוד עלייה, יש להן דירות קלט, יש להם או מרכז קליטה, מארצות חזקות כמו מצרפת או ארצות הברית אנשים מגיעים מגישושי עלייה, מאתרים לעצמם את הדירות לאן הם רוצים להגיע.

<שפרה קירשנבאום: זה לא קרה כאן.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו היינו כאן בשביל פרויקט תעסוקתי, עם האגף שלנו ועם הסוכנות, זה לא קרה.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו אולי היינו צריכים לעשות שוב איזה שהיא עבודה משותפת, אני חושבת שגם העיר, אין לה את הכוחות.

<שפרה קירשנבאום: יכול להיות שאין לה היום את הכוחות לעשות את זה, כמו שאפילו כשהיה כאן עידוד עלייה, בסופו של דבר לא היה את התקציב להוציא כרטיס טיסה אחד החוצה, כמדובר ב-3,000, 5,000 שקל, זה לא דברים - - - זה מה שקורה לנו מול ערים אחרות.

<שפרה קירשנבאום: אלה שרוצות עידוד עלייה, אני אגיד לא בתחום אחריותי, אבל אפילו במקומות בפריפריה בצפון, מתגייסים ומוציאים את הכספים וויוצאים ומביאים את העולים, בדיוק בתיאור שמרינה תיארה.

<שפרה קירשנבאום: אחד אחד מביאים לכאן.

<שפרה קירשנבאום: גם העיר צריכה להתגייס לנושא הזה בצורה אחרת.

אברהם נגוסה: אז בואי נלך תכל'ס.

אברהם נגוסה: אנחנו שמענו פה מנציגי העירייה שמשנת 2002 והלאה הממשלה הוציאה את עצמה מלהיות שותפה בעשייה בקליטה ובשילוב העולים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, משרד הקליטה, כמה כסף בשנה משקיע פה בעירייה.

<שפרה קירשנבאום: בתכניות חינוך ובתכניות רווחה ובכל התכניות שהוצגו לך כאן כרגע, של קליטה בקהילה, כחצי מיליון שקל.

<נטלי גרנד: בקליטה בקהילה.

<נטלי גרנד: בנוסף לכך יש לנו אפשרות לתמיכות ולעיזבונות וגם המכון שהוצג פה, הוא גם נתמך על ידי משרד העלייה והקליטה, בתמיכה במשהו כמו כמעט 80,000 שקל.

<נטלי גרנד: אנחנו גם מטפלים פה בקשישים וחד הוריים ונכים שמבקשים לקבל דיור ציבורי ויש כאן בערד, למשל יש לנו הוסטל ומקבץ.

<נטלי גרנד: בנוסף לכך אנחנו תומכים בעיר כאן בשלוש תכניות בתחום רווחה, התכנית מתבגרים בעלייה, גשרים וסיכויים, שזה גם בתמיכה של משרד העלייה והקליטה.

<שפרה קירשנבאום: מה שקורה כאן, כמו שאמרתי גם בתחילת הדיון - - -

אברהם נגוסה: ותסכמי לי בכסף.

<שפרה קירשנבאום: את הכול ביחד?

<שפרה קירשנבאום: כמיליון שקל.

<נטלי גרנד: קליטה וקהילה זה חצי מיליון שקל - - -

אברהם נגוסה: זה בתוך החצי מיליון שקל?

<נטלי גרנד: לא בנוסף.

אברהם נגוסה: אז תני לי את הנוסף בסכום.

<נטלי גרנד: הסעיף של הרווחה זה עוד כ-150,000 שקל, תמיכות זה 80,000 שקל, אבל זה משהו שנכנס לא ישירות לעולה, ואנחנו יכולים גם להגיד מה אנחנו נותנים ישירות לעולה.

<נטלי גרנד: כל עולה חדש שמגיע לעיר ערד זכאי, כמו כל עולה בכל המדינה, לסל קליטה, לקבל בנוסף גם לימודים באולפן א' בחינם.

<נטלי גרנד: אנחנו הצלחנו גם ב-14' וגם ב-15', אחרי כמעט שמונה שנים שלא היה פה אולפן א', לפתוח כאן עוד פעם אולפני א' על מנת להקל על העולים, שבדרך כלל על מנת ללמוד באולפן א' נסעו לבאר שבע.

<מרינה גלייזר: עכשיו אין לנו אולפן.

<נטלי גרנד: כרגע אין, הסתיים האולפן, אבל אנחנו עומדים לפתוח בחודש הבא אולפן לקשישים, שזה גם לא מעט, וכל הלימודים באולפן יתקיימו במרכז הקליט.

אברהם נגוסה: כמה זמן לא היה?

<נטלי גרנד: לא היה משהו כמו שש-שבע שנים, לא היו אולפנים כי לא היו מספיק עולים.

<מרינה גלייזר: אני לא זוכרת סכום כזה, חצי מיליון שקלים - - -

<נטלי גרנד: בבקשה, כולל מחוברים.

<נטלי גרנד: אני יכולה לפרט אפילו לפי סעיפים, השוטף כ-100,000 שקל, מרכז ותרבות היה 33,000 שקל, חינוך 15, חדרי הנצחה 15 ומחוברים 200,000 שקל.

<שפרה קירשנבאום: כל התקציבים האלה מנציחים את המצב כפי שהוא ומחזיקים את מה שיש פחות או יותר ומאפשרים להחזיק מה שיש, את הקשישים שיילכו למקהלה או ההוסטלים, אבל בסופו של דבר, ואני חוזרת על זה, המדינה לא יצאה ממש, אבל הרשות צריכה גם למתג את עצמה, גם להציג וגם באיזה שהיא אנרגיה לבוא ולהגיד שאם לא תהיה פה תעסוקה הולמת בסופו של דבר יילכו למקום שיש בו תעסוקה הולמת.

<שפרה קירשנבאום: זה מתחיל ונגמר בזה.

<שפרה קירשנבאום: אם דיברתם על עידוד עלייה כמקום ראשון, אז תעסוקה זה המקום הראשון.

<שפרה קירשנבאום: ברגע שיהיו מקומות להגיע לעבוד אנשים יבואו.

<שפרה קירשנבאום: זה השילוב של כל הדברים האלה ביחד.

<קריאה: הנצחה, למה מיועד הנצחה?

<נטלי גרנד: לגבי הווטרנים של מלחמת העולם השנייה, לחדר הנצחה ולציון של המועדים שחשובים לאותם וטרנים.

<נטלי גרנד: אם אדוני ראש הוועדה רוצה לדעת לגבי הנתונים של השנה האחרונה, שנת 2015, לעיר ערד עלו 91 עולים, שכמובן הרוב פה דוברי רוסית, יש מספר לא מבוטל של דוברי אנגלית וזה כל השאר ויש גם תושבים חוזרים שחוזרים לערד, שאנחנו כמשרד מטפלים בהם, ב-2015 חזרו לערד 21 תושבים חוזרים.

<נטלי גרנד: זה נתון לא גבוה - - -

<קריאה: תושבים חוזרים עולים?

<נטלי גרנד: תושב חוזר זה ישראלי שנולד בארץ, ירד והחליט לחזור.

אברהם נגוסה: אנחנו באנו לפה כדי ללמוד את הנושא בשטח, ללמוד את הבעיות בשטח ואז אנחנו קיבלנו פה דיווח שהממשלה לא עושה מספיק בעניין הזה, בעניין קליטת העולים בערד.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו שואלים, כדי שנדע, כמה הממשלה משקיעה, האם מספיק או לא מספיק ואז אנחנו יכולים לפנות לממשלה שוב, זה מה שחסר.

אברהם נגוסה: אנחנו שואלים את זה.

<שפרה קירשנבאום: לא, אנחנו גם לא מרגישים צורך להתגונן לגמרי אישית.

<שפרה קירשנבאום: אחד הקריטריונים לחלוקת תקציב הוא כמות העולים.

<שפרה קירשנבאום: זה הביצה והתרנגולת, כמות העולים מכתיבה את קריטריון חלוקת התקציב, זה נכנס לנוסחת חלוקת התקציב.

<שפרה קירשנבאום: זאת אומרת אם אין פה מספיק עולים אז לא מקבלים מספיק תקציב, אם לא מקבלים מספיק תקציב, ואני מאוד המלצתי גם לראש העיר בביקור שלנו בשבוע שעבר, להזמין לכאן גם את שר הקליטה כדי לשים את ערד כפרויקט לאומי, לא כפרויקט של - - -

<מרינה גלייזר: הוצאנו מכתב.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו כאן כבירוקרטים, בסופו של דבר מגיעים עם מה שאנחנו מגיעים, אנחנו לא קובעים מדיניות, אנחנו יכולים להציג לך מה המדינה שקובעת את המדיניות נותנת לרשות.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו תמיד משתדלים מאוד מאוד, והוצגנו כחברים, להביא את המקסימום שניתן מכל התכניות.

<שפרה קירשנבאום: ניסינו לבנות כאן תכניות, אבל האצבע צריכה להיות אל מול הרשות.

<שפרה קירשנבאום: מיתוג העיר, הצעת מקומות עבודה, להביא את הערך המוסף שעיר יכולה להביא כשיש אפשרות לבחור דברים אחרים.

אברהם נגוסה: אני חוזר אליכם, כי אני רוצה להבין בדיוק.

אברהם נגוסה: אומרים שלפי מספר העולים אנחנו משקיעים, מה חסר לכם?

אברהם נגוסה: כמה חסר לכם?

<מרינה גלייזר: חסר לנו עולים.

<מרינה גלייזר: זה בדיוק מה שאני אומרת.

<מרינה גלייזר: אם המשרד יוריד את המצ'ינג של פרויקטור, אם המשרד או הסוכנות היהודית, או כל גורם, יעזור לנו לצאת לשליחויות, כי באמת בתוך התקציב - - - אני רוצה להסביר, אם עכשיו העיר ערד ב-2016 מחליטה שאנחנו הולכים לעידוד עלייה.

<מרינה גלייזר: אנחנו צריכים לנסוע לפחות ארבע-חמש פעמים כדי שהשטח ייזכר מי זו העיר ערד.

<מרינה גלייזר: אנחנו לא היינו שם מ-2001.

<מרינה גלייזר: באף מקום לא היינו מ-2001.

<מרינה גלייזר: אף אחד לא זוכר אותנו.

<מרינה גלייזר: כל הרכזים בשטח התחלפו, אף אחד לא יודע מי זו העיר ערד.

<מרינה גלייזר: צריך לבנות אמון, צריך לנסוע ארבע-חמש פעמים עד שאנחנו נהיה על המפה ויגידו.

<מרינה גלייזר: צריך לנסוע לאוקראינה - - -

<שפרה קירשנבאום: מרינה, אני מוכרחה לעצור, לא סתם הסוכנות היהודית אמרה 'תבנו פרויקט, תבנו תיק, תציעו'.

<מרינה גלייזר: אבל יש לנו פרויקט, שפרה.

<מרינה גלייזר: פרויקט ישנו, יש פרויקט לקליטה בערד,

<מרינה גלייזר: אנחנו יודעים לעשות את זה.

אברהם נגוסה: מה זה ישנו?

אברהם נגוסה: נתתם לסוכנות?

<מרינה גלייזר: כן, בטח שהגשנו לסוכנות.

<מרינה גלייזר: יש לנו, אבל אין לנו כסף לממש אותו.

<מרינה גלייזר: כשאנחנו באים לסוכנות היהודית וישבנו ברשות לפיתוח הנגב, ישבנו ודיברנו איתם וכל מה שהם אומרים, הם מחזירים אלינו בחזרה, 'טוב, תקנו כרטיסי טיסה, זאת רשימת הירידים, בבקשה, לאן אתם רוצים לנסוע?

<מרינה גלייזר: לפה, לפה, לפה?

<מרינה גלייזר: בבקשה, בואו תקנו כרטיסי טיסה, תיקחו חדר במלון ותיסעו.

<מרינה גלייזר: אין שום בעיה, אתם בפנים'.

אברהם נגוסה: לא, הסוכנות יכולה להגיד 'יש לי שליחים, יש לי עובדים, אני לא צריך לשלוח את עובדי העירייה', הם יכולים להגיד את זה.

אברהם נגוסה: השאלה פה האם אתם נתתם להם את השיווק, את התכנית בסוכנות, שהסוכנות תסביר ל - - -

<מרינה גלייזר: זה לא הולך ככה.

<מרינה גלייזר: אנחנו צריכים לבוא ולעשות את העבודה, בדיוק כמו שעושים קצרין ובדיוק כמו שעושים עכו וטבריה.

<מרינה גלייזר: אנחנו יודעים איך האנשים האלה עובדים, אני נמצאת איתם בקשר.

<מרינה גלייזר: אני יודעת מה עושה ראש העיר קצרין בנושא של עידוד עלייה.

<שפרה קירשנבאום: אבל הוא לא מקבל בחינם שום דבר.

<מרינה גלייזר: אני לא אמרתי.

<שפרה קירשנבאום: אז זהו, הוא עושה בדיוק את אותם הדברים.

<מרינה גלייזר: אני אומרת, תעזרו לנו, תמצאו לנו שותפים לעשות.

<מרינה גלייזר: ברור שכשאנחנו נביא עולים יהיו יותר עולים ותהיה יותר תמיכה של המשרדים.

<ניסן בן חמו: גם הרשות תוכל להשקיע יותר.

<ניסן בן חמו: אבל בתהליך ההתנעה הראשוני אנחנו חייבים בו עזרה.

טלי פלוסקוב: זו מדיניות של המשרד לא לממן כאלה דברים?

<שפרה קירשנבאום: המדיניות של המשרד, יש עידוד עלייה חד משמעי, קול קורא לעידוד עלייה.

<שפרה קירשנבאום: המשרד מממן משרת פרויקטור, כולל הנסיעה, אבל הרשות צריכה להשתתף ב-25%.

<שפרה קירשנבאום: אתם ביקשתם 10%, אתם לא היחידים שביקשו, התקציב הזה חולק.

<שפרה קירשנבאום: ולדימיר היה פה, אמר שהוא מעלה את זה מול המנכ"ל, את הנושא של להוריד ל-10%.

<שפרה קירשנבאום: אני חושבת שזה משהו שצריכה לצאת רשמית בקשה של הרשות, 'רוצה אני', 'צריך אני', ועדיין, שוב, אני מצטערת שאני מתעקשת על זה, עדיין חסר הנושא של המיתוג ובאמת מה יניע מה.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו גם ראינו את זה מאוד חזק בצפון, הם גייסו את המשאבים, אני לא יודעת ממה, אבל בהתחלה היו 8 עולים, 10 עולים, הפך להיות בעכו, הם אוהבים לדבר על זה כהצלה דמוגרפית, אני לא יודעת אם זה פוליטיקלי קורקט להגיד את זה, הצלה דמוגרפית בעכו.

<שפרה קירשנבאום: חלק מהעניין זה התגייסות של ראש העיר שנסע והלך לכל המקומות הפריפריאליים בחבר העמים והביא את האנשים, הביא אותם ביד.

<מרינה גלייזר: לגמרי.

<מרינה גלייזר: פריפריאליים זה אנחנו, אנחנו יודעים ללכת לכל המקומות הכי - - -

אברהם נגוסה: היא אומרת שאתם תהיו מוכנים ל-25%?

<ניסן בן חמו: לא, כרגע הם מציעים 25%.

<שפרה קירשנבאום: הם לא יכולים.

<שפרה קירשנבאום: הם לא ענו לקול קורא.

<ניסן בן חמו: אנחנו צריכים עזרה.

<ניסן בן חמו: זה מה שאני אומר.

<ניסן בן חמו: דרך אגב, גם הקול הקורא, זה דיבר רק על מימון הפרויקטור, כרטיסי הטיסה זה הרשות.

<ניסן בן חמו: זאת אומרת זה לא כולל הכול.

<שפרה קירשנבאום: הרשות חייבת להוציא פעם אחת את הפרויקטור, זה במסגרת התקציב הזה.

<נטלי גרנד: שאנחנו נותנים.

<שפרה קירשנבאום: לא, זה היה תקציב למימון פרויקטור, כולל כרטיסי טיסה שזה בעלות התכנית, כאשר הרשות משתתפת ב-25%.

אברהם נגוסה: אני פונה למשרד הכלכלה, אני גם מבין שמספר מפעלים נסגרו פה, זה נעשה יותר קשה, לעולים במיוחד, למצוא תעסוקה.

אברהם נגוסה: גם בעניין הכשרה, מה אתם עושים?

אברהם נגוסה: אנחנו, הוועדה, רוצים לשמוע כמה כסף אתם משקיעים בהשתלמות עולים בתעסוקה?

אברהם נגוסה: את יכולה לתת לנו?

<שרונה בלוך: משרד הכלכלה מכשיר דורשי עבודה בכמה מסלולים כרגע.

<שרונה בלוך: זה נכון לכל הציבור.

<שרונה בלוך: אנחנו פונים לכל מי שמעוניין בהכשרה, הוא מוזמן לבוא להשתתף במסלולים הקיימים.

<שרונה בלוך: לגבי עולים שמוגדרים עולים חדשים אנחנו מכשירים רק על פי דרישה של משרד הקליטה, זאת אומרת ברגע שמשרד הקליטה מבקש אנחנו מכשירים.

<שרונה בלוך: צריך לזכור שההכשרות שמתקיימות נכון להיום פתוחות לכולם בכל המרחב הדרומי, אבל ברוב המקרים הן לא מתקיימות בעיר ערד, זה פשוט עניין של מכרזים ולכן צריך לקום ולהחליט שאתה נוסע, לרוב זה לעיר הגדולה באר שבע.

<שרונה בלוך: עם זאת אנחנו משתתפים בעלות של נסיעה.

<שרונה בלוך: זאת אומרת שיכול להיות שעולה חדש יותר או חדש פחות, הוא יכול להיות גם עולה של 30 שנה, אם זה עדיין ההגדרה, מחליט שהוא לומד, אז הוא צריך לקום ולנסוע, זה יכול להיות באר שבע, זה יכול להיות ספיר.

<שרונה בלוך: אגב, יש גם הכשרות באילת, הם לא נועדו לנסיעה, צריך להחליט פשוט שעוברים לתקופה של כשנה לעיר אילת כדי להיות מוכשר בעיר אילת.

<שרונה בלוך: זה נושא הטבחות, מלונאות, קונדיטאות, מי שרוצה יכול לעשות איזה שהוא רילוקיישן לשנה, או מעבר, אבל הוא יכול לחזור לאזור הזה.

אברהם נגוסה: כמה עולים בשנה אתם מכשירים?

אברהם נגוסה: שנה או שנתיים?

אברהם נגוסה: מערד.

<שרונה בלוך: אנחנו לא הכשרנו קבוצה מוגדרת של עולים מערד.

<שרונה בלוך: שנקראה עולים.

<שרונה בלוך: ייתכן שיש עולים בתוך הקבוצות שמוכשרות, אבל לא הוכשרה קבוצה של עולים.

<שרונה בלוך: שוב, עולים אנחנו מכשירים רק על פי דרישה - - -

אברהם נגוסה: אני אגיד לך למה אני מתרכז בעולים.

אברהם נגוסה: אני אומר שעולים זה פחות עשר שנים, זו ההגדרה של משרד הקליטה, לכן אני אומר, עולים עד עשר שנים, כמה אתם הכשרתם?

<שרונה בלוך: אז שוב אני אומרת, קבוצה מוגדרת שהגיעה אלינו כעולים באמצעות משרד הקליטה לא הייתה, ייתכן שיש עולים בודדים בהכשרות שלנו, אבל אז אנחנו מתייחסים אליהם כאל הציבור הרחב ואז הם לא מתויגים כעולה.

<שרונה בלוך: זה לא אומר שלא היו עולים בהכשרות, אבל לא כקבוצה מיוחדת מיועדת לעולים בלבד.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על ערד.

אברהם נגוסה: אם יש מכון להכשרה בבאר שבע, אני רוצה לדעת כמה מערד מגיעים לשם.

<שרונה בלוך: כמה עולים מערד מגיעים.

אברהם נגוסה: עולים מערד.

<שרונה בלוך: אני לא יכולה להגיד לך, כי, שוב אני אומרת, כקבוצה לא הייתה, כבודדים לא יודעת להגיד לך.

אברהם נגוסה: מה משרד הכלכלה משקיע, מה התקציב שלו בעניין הכשרה ושילוב עולים חדשים בתעסוקה בעיר ערד?

<שרונה בלוך: קודם כל בעיר ערד, ממש בתוך העיר ערד, אין לנו מוסד מכשיר.

<שרונה בלוך: אנחנו מכשירים רק אם יש מעסיק שמבקש להכשיר ולקלוט עובדים אצלו.

<שרונה בלוך: זאת אומרת רק אם יש מעסיק בסוף הדרך.

<שרונה בלוך: הכשרות כלליות לציבור, כשאין מעסיק בסוף הדרך, יש במרחב, לא בעיר ערד.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד משהו, ברשותך.

טלי פלוסקוב: הכשרה זה כבר בעיניי הצעד הבא, קודם כל צריכים להיות מקומות עבודה.

טלי פלוסקוב: אם אתה עכשיו פותח פה מפעל ואתה צריך להכשיר את העובדים למפעל הספציפי הזה, אז אני יכולה לדבר על הכשרה.

טלי פלוסקוב: על הכשרה בעיניי עוד מוקדם לדבר.

טלי פלוסקוב: אני הייתי שואלת את משרד הכלכלה מה הצעדים שאתם עושים כדי להביא תעסוקה לערד.

טלי פלוסקוב: אתה יודע מה, כשנסגרו פה שני מפעלים אחד אחרי השני רוב האנשים שפוטרו כאן הם בני 50 ומעלה, ובטח אתה יודע על התכנית של שר האוצר, על מתן העדפה למעסיקים שיעסיקו אנשים בני 50 פלוס.

טלי פלוסקוב: דווקא בערד התכנית הזו מאוד תתאים.

טלי פלוסקוב: אבל, אני פה פונה למשרד הכלכלה, ועבדנו ביחד לא פעם וגם היום אני בקשר עם המנכ"ל והיום אני גם מדברת עם השר לפיתוח הנגב והגליל, אריה דרעי, אנחנו צריכים לפעול - - - עוד פעם, יש לך פה 40% עולים, וכמו שציין ראש העיר, יש כאן בעיה לא רק של עולים, יש כאן בעיה כללית בעיר הזאת, צריכים להביא מקומות תעסוקה לערד.

טלי פלוסקוב: ועוד אני רוצה להגיד לך, אם יהיו פה מקומות עבודה, תאמין לי, אותו פרויקטור שייסע ויגיד 'תבואו כי יש לי פה עבודה', יהיה הרבה יותר קל.

טלי פלוסקוב: איך תיסע ותשכנע את האנשים להגיע לכאן כשאין מה להציע?

טלי פלוסקוב: קודם כל מקום עבודה, פרנסה.

טלי פלוסקוב: אני פה פונה למשרד הקליטה.

טלי פלוסקוב: אנחנו עכשיו יצאנו מגדרה של ועדת הקליטה.

טלי פלוסקוב: זה לא הנושא של ועדת הקליטה ספציפית, אבל אם כבר יושבים פה נציגים של משרד הכלכלה אני אומרת, זה הנושא שצריכים לטפל בו קודם כל, להביא תעסוקה, לתת ליזמים סיבות להגיע לערד, לתת תמריצים.

טלי פלוסקוב: אגב, אני אומרת לך, אני היום יודעת שבמצב של ערד זה לא רק ערד, בגלל שאני מסתובבת הרבה בארץ ואני רואה הרבה פריפריה שמתמודדים עם אותן הבעיות.

טלי פלוסקוב: לכן הפתרון צריך להיות לא רק לערד, אלא פתרון לערים במצב כזה, שאין מקומות עבודה בערים האלה.

טלי פלוסקוב: לכן תראו לי מה אתם עושים בשביל העיר הזאת וכאלה.

<שרונה בלוך: טלי, את ודאי יודעת שמשרד הכלכלה - - -

אברהם נגוסה: משרד הכלכלה הוא המשרד הרלוונטי לנושא הזה.

טלי פלוסקוב: נכון.

<שרונה בלוך: משרד הכלכלה ברוב המקרים, אולי בקצה, לא מביא את היזמים.

<שרונה בלוך: למשרד הכלכלה יש כלי סיוע, את היזמים מביאות הרשויות.

<שרונה בלוך: הרשויות משווקות, הרשויות מציעות, הרשויות מביאות את היזם.

<שרונה בלוך: כשהיזם נמצא פה יש כלי סיוע.

טלי פלוסקוב: את יודעת כמה יזמים עברו דרכי ואני בטוחה שגם דרך ראש העיר הזה?

טלי פלוסקוב: הם לא מגיעים כי זה לא משתלם להם.

טלי פלוסקוב: לא משתלם להם.

טלי פלוסקוב: תנו כלים נוספים למה להגיע לערד.

טלי פלוסקוב: תנו להם פחות לשלם מסים, תנו להם הנחות בארנונה.

<שרונה בלוך: לא, משרד הכלכלה לא מקל במסים ובארנונה, זה לא התחום שלנו.

טלי פלוסקוב: אתם צריכים - - -

<שרונה בלוך: זה לא תחום של משרד הכלכלה.

טלי פלוסקוב: היום אני יודעת מה המנגנון, כשהייתי ראש עיר גם לא ידעתי.

<ניסן בן חמו: אני רוצה רק להתייחס לנקודה הזו, איזה אינטרס יש ליזם שהוא יכול לעצור בפאב עידן הנגב בקצה כביש 6, או פארק נעם, או פארק תעשיות עומר, איזה אינטרס יש לו להמשיך עוד 60 קילומטר מזרחה אם זה לא הטבות מעבר למה שנותנים לו שם?

<שרונה בלוך: קודם כל תצטרכו לבקש בחקיקה, לא יודעת אם זה יקרה אבל תצטרכו לבקש בחקיקה הקלות כמו שפארק עידן הנגב הוכר בחקיקה, או פארק נעם.

<שרונה בלוך: זה הכול חקיקה, החלטות ממשלה שנחקקו.

<שרונה בלוך: מעבר לזה יש גם איזה שהוא ניסיון של הממשלה ליצור איגודים של תעשיות ולא לפזר את התעשיות בכל המקומות הקטנים, מה שאומר שהציבור גם יצטרך לפעמים לנסוע.

<שרונה בלוך: זאת אומרת לא תמיד הציבור יקבל את ההכשרה בבית ואת המפעל בבית ואת הפרנסה ממש בבית.

<שרונה בלוך: כמובן שלא צריך לנסוע עד לקצה המדינה, הוא צריך לנסוע לאזורי תעשייה.

<שרונה בלוך: אם אתם חושבים שבעיר הזאת צריך לקום, בגלל המרחק שלה ואם היא תוכל לתת מענה, האם יבוא לפה יזם האם העיר תוכל לתת מענה לצרכים של אותו יזם?

<שרונה בלוך: אז יכול להיות שצריך ליצור, לבקש, לדרוש, ליצור איזה שהיא חקיקה שתגדיר או תחריג את ערד בזכויות שלה.

טלי פלוסקוב: אבל משרד הכלכלה, זה צריך להיות עם הרשות.

טלי פלוסקוב: אתם רואים עם מה העיר הזו מתמודדת.

<שרונה בלוך: כן, אבל הרשות צריכה לבוא ולהגיד 'אנחנו רוצים, יש לנו חמישה יזמים, תנו לנו הקלות'.

<שרונה בלוך: הרי יש הקלות - - -

<ניסן בן חמו: - - - במינהל ההשקעות, מה שאומרים שם, שוב, בלי חקיקה להחרגה לא ניתן לעשות כלום.

<שרונה בלוך: אז לקדם חקיקה.

טלי פלוסקוב: בוא נגיד בג"צ על האפליה, למה פארק נעם כן וערד לא?

<שרונה בלוך: לקדם חקיקה, לא יודעת אם בג"צ.

אברהם נגוסה: אותה שאלה ששאלתי בעניין הסוכנות ומשרד הקליטה אני גם שואל אתכם, האם אתם בניתם תכנית והצעה והלכתם למשרד הכלכלה ואמרתם להם 'בואו תעזרו לנו, זה מה שאנחנו רוצים, ליצור מקום עבודה לעולים'?

<ניסן בן חמו: יש, בכלל, מקום עבודה לכולם וגם לעולים.

<ניסן בן חמו: הייתה הצעת מחליטים בתקופה של טלי, שמשרד הכלכלה מאוד קידם עם מיכל פינק וזה היה קרוב ולא קרה.

אברהם נגוסה: אתם קיבלתם את התכנית?

<שרונה בלוך: אני לא יודעת להתייחס לזה.

אברהם נגוסה: תסלחו לי, אני נכנס תכל'ס.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה הסיבה שהתכנית הזו לא התקבלה אצלכם במשרד הכלכלה?

<ניסן בן חמו: הממשלה התפרקה אז ואנחנו עכשיו התחלנו להעביר את זה שוב, ושוב פעם זה בידיים של המשרדים הממשלתיים.

אברהם נגוסה: אנחנו כבר שנה מאז הממשלה.

אברהם נגוסה: כמעט שנה, עוד חודש.

<שרונה בלוך: אוקיי, יש שר חדש - - -

אברהם נגוסה: בשנה אי אפשר לחדש את התכנית הזאת?

<שרונה בלוך: יש שר חדש, צריך לפנות ולחדש את התכנית.

טלי פלוסקוב: החלטת הממשלה יכולה להיות בשיתוף פעולה של כמה משרדי ממשלה.

טלי פלוסקוב: הוא לא צריך להיות רק, במיוחד על התכנית הזאת, ואני מדברת על החלטת הממשלה שאני הכנתי בכל אופן, היא קשורה להרבה נושאים, להרבה משרדי ממשלה, וצריך להיות פה איגום משאבים, כי זה מה שיכול באמת לעזור לעיר הזאת.

טלי פלוסקוב: לכן, אדוני היושב ראש, אני באמת מצפה שתצא איזה שהיא פנייה, מתוך ועדת הקליטה, כי אנחנו הוועדה הראשונה שיצאה לשטח וראתה את העיר, בבקשה לשקול שוב לבדוק החלטת ממשלה לגבי העיר הזאת.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שכבר יש היום שרים שביקרו בעיר הזאת ויתמכו.

טלי פלוסקוב: אני שמעתי דעה של השר לאיכות הסביבה, אבי גבאי, שאמר לי - - -

<שרונה בלוך: כולל שר התיירות.

טלי פלוסקוב: שהוא אמר שמכל הערים שביקרתי העיר הזאת נמצאת במצב הכי קשה.

טלי פלוסקוב: האמירה היא קשה.

טלי פלוסקוב: אותו דבר יואב גלנט, שר השיכון.

טלי פלוסקוב: גם הוא היה כאן וגם הוא ראה והוא באמת גילה עניין לעזור לעיר הזאת ואני מקווה מאוד שבקרוב מאוד אני אביא גם את שר האוצר לכאן.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שהם יבינו עם מה הערים האלה מתמודדות.

טלי פלוסקוב: זה צריך איכשהו להגיע לאנשים האלה, בממשלה שלנו.

טלי פלוסקוב: כבר אני אומרת לך, גם עם אריה דרעי אני מקדמת החלטת ממשלה, שלא רק קשורה אליו אלא להרבה, דווקא בנושא של תעסוקה והכלים לרשות, איך אפשר לגרום ליזמים להישאר פה.

טלי פלוסקוב: אני אומרת לך, אתה לא מבין כמה יזמים עברו דרכי כשהייתי ראש רשות.

טלי פלוסקוב: הם היו באים לכאן ואהבו את הכול, את הכול, גם לפני כבר היו בוחרים, אבל הם חוזרים הביתה, היו עושים חישוב פלוס מינוס פלוס מינוס והיו מרימים לי טלפון, 'טלי, עם כל הזה, זה לא משתלם לנו'.

טלי פלוסקוב: לכן המדינה צריכה להבין, אם היא רוצה לפתח את האזורים האלה במדינה היא צריכה להכניס את היד לכיס ולתת הטבות ליזמים האלה.

טלי פלוסקוב: אם זה הטבות בארנונה, לראש רשות אין סמכות לתת חצי אחוז הנחה בארנונה.

טלי פלוסקוב: איך יכול להיות דבר כזה?

טלי פלוסקוב: כלום, הכול באישורי ממשלה.

טלי פלוסקוב: זה אחת.

טלי פלוסקוב: אם זה בארנונה ואם זה בתכנית מיוחדת, אולי שנה ראשונה פטור ואחר כך הנחה.

טלי פלוסקוב: בזמנו דיברתי על לתת הנחה בארנונה במקביל למספר מקומות עבודה שמייצרים, כמה שיותר מקומות עבודה יותר לתת להם הנחה בארנונה, כי אנחנו נקבל את הכסף הזה מתוך האנשים שיעבדו שם.

<קריאה: ועכשיו בכנסת, מבינים את כל זה?

טלי פלוסקוב: יש הבדל בין כנסת לממשלה.

טלי פלוסקוב: ההחלטות מסוג זה מתקבלות בממשלה ולא בכנסת ולכן אנחנו כל הזמן מביאים לכאן שרים שהם חלק מהממשלה, כדי שהם יכירו במצוקות של העיר הזאת ובסוף מישהו ירים את הכפפה ויגיד צריך לטפל וצריך לעשות.

טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שאנחנו נצליח אבל זו עבודה לא פשוטה, זו עבודה קשה.

<ניסן בן חמו: נוצר מצב אבסורדי לדוגמה, שערים משמרות רף אבטלה גבוה, מעל 10%, רק כדי לקבל את הסיוע של יכולת לתת הנחה בארנונה.

<ניסן בן חמו: זה מטורף, זה כאילו תמריץ שלילי.

<ניסן בן חמו: כמה שיהיו לך יותר מובטלים אתה כראש עיר תוכל לתת יותר הנחה בארנונה.

<שרונה בלוך: מה אחוז המובטלים בערד היום?

<ניסן בן חמו: 7%.

<ניסן בן חמו: אבל הנקודה היא, אנחנו 7%, אומרים לי איך זה יכול להיות?

<ניסן בן חמו: כל כך הרבה אנשים איבדו את המקום, צריך להבין, זו הבעיה הדמוגרפית, צריך להסתכל על גרף הצל וזה כל הסיפור.

<ניסן בן חמו: זה ההגירה השלילית, בעשור האחרון 17% מאוכלוסיית העיר היגרה החוצה.

<ניסן בן חמו: קרי אדם שמאבד מקום עבודה בערד עוזב.

<ניסן בן חמו: זו המשמעות.

<קריאה: ואז הוא לא נכנס בסטטיסטיקה.

טלי פלוסקוב: במיוחד אחרי הסגירה של שני המפעלים הגדולים, שזה היה מגבות ערד ו - - -

<דוד קלדרון: אכן אחוזי האבטלה עומדים על 7% והוא נחשב אחוז אבטלה בדרום כאחוז סביר.

<ניסן בן חמו: יש מישהו יותר נמוך מאיתנו?

<דוד קלדרון: כן, באר שבע ירדה מתחת לערד, לאחר 15 שנים שהיא הובילה את האבטלה בערים הגדולות.

<דוד קלדרון: אבל יחסית אני חושב שערד היא עם אחוז אבטלה נמוך, זה שונה מהממוצע הארצי, בממוצע הארצי יש פה פער של לפחות 50%.

<דוד קלדרון: דבר נוסף, אכן היו פה שני מפעלים שפיטרו בממוצע כ-200 עובדים - - -

טלי פלוסקוב: זו המכה האחרונה, אבל בוא לא נשכח, במגבות ערד זה היה 700 עובדים בזמנו.

טלי פלוסקוב: זה היה הדרגתי.

<דוד קלדרון: אני מדבר על השנה וחצי האחרונה.

<דוד קלדרון: אנחנו כשירות התעסוקה נרתמנו לטפל בהם, במשפחות ובמפוטרים, אחד לאחד.

<דוד קלדרון: אני כן יכול לבוא ולומר ש-95% מאלה שפוטרו עובדים היום ואני כן יכול לבוא ולומר דבר נוסף, שהרוב המכריע מצא עבודה מחוץ לעיר.

<דוד קלדרון: כלומר אנחנו מצאנו להם מקומות עבודה מחוץ לעיר.

<דוד קלדרון: אני כמנהל מחוז, מכיוון שיש לנו מיעוט משרות באזור, נתתי הנחיה לפתוח את כל ההזמנות של כל המרחב שמגיעות במחוז שלי, מבאר שבע, דימונה והסביבה, שאנשי ערד יוכלו להיחשף למשרות האלה ולמצוא מקומות עבודה דרכם.

<דוד קלדרון: הלשכה נערכת לבצע פעילות מחוץ לעיר למצוא מעסיקים וליצור את הקשר, בעצם למכור את אנשי המקצוע הטובים למעסיקים מבחוץ בכדי שהם יוכלו להתפרנס.

<דוד קלדרון: זה התהליך.

<דוד קלדרון: אני לא יודע לומר לך כמה מתוכם כתוצאה מזה היגרו, כלומר עזבו את העיר, אבל זאת המציאות.

<דוד קלדרון: בנושא של העדה האתיופית, כרגע מטופלים אצלנו 13 דורשי עבודה, וזה לא הרבה, מתוכם שישה באבטלה, כלומר חצי מהם בערך בין עבודות.

<קריאה: מכיוון שהם כל כך מעט, אתה יכול לומר אם זה נשים, גברים, גילאים?

<דוד סויסה: רובם צעירים.

<דוד סויסה: מי שמבוגר זה של מרכז הקליטה, זה ארבעה.

<קריאה: זה לא אלה שנפלטו ממגבות ערד?

<דוד קלדרון: לא, כולם עובדים.

<דוד קלדרון: אני רוצה לומר דבר נוסף, העיר ערד היא גם משענת לאוכלוסייה הבדואית מסביב.

<דוד קלדרון: כשערד היא חלשה גם האוכלוסייה הבדואית מסביב נחלשת.

<דוד קלדרון: הם גם בטיפול שלנו, של שירות התעסוקה.

<דוד קלדרון: באזור הזה אנחנו צריכים עיר מאוד מאוד חזקה, תעשייתית, תיירותית.

<ניסן בן חמו: לכן זה צריך להיות אזור תעשייה אזורית, לדוגמה כמות מבני התעשייה בכסייפה עומד על אפס, אין כלום, אין שם בכלל.

<דוד קלדרון: בכדי לתת מענה באמת לכל הפריפריה שמסביב לערד.

<דוד קלדרון: אני לא חושב שערד היא פריפריה, היא צריכה להיות מרכז שמסביבה - - -

<ניסן בן חמו: נכון.

טלי פלוסקוב: אוי כמה אני אוהבת את המשפט הזה, ערד צריכה להיות מרכז.

<דוד קלדרון: כן.

<דוד קלדרון: למרות שכביש 31 שופץ המרחקים עדיין לעיר הגדולה הם בערך 50 דקות ועדיין התחבורה, למרות שיש שיפור משמעותית, לא בתדירות מספקת בכדי להגיע למרכזי תעסוקה בבאר שבע והסביבה.

<שפרה קירשנבאום: זו בעצם התשובה לנושא של עידוד עלייה.

<שפרה קירשנבאום: אם אין לך בסופו של דבר, אם אתה מציע לו עבודה בבאר שבע אז הוא יילך לגור בבאר שבע, אם אתה מציע לו ללמוד באילת אז למה שהוא יבוא לפה?

<שפרה קירשנבאום: הוא יילך ישר לאילת ומקבל את מה שמגיע לו באילת.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, זה לא עניין של 7% או פחות אחוזי אבטלה, זה לא מה שאנחנו רוצים.

אברהם נגוסה: מה שאנחנו רוצים, כדי לעודד עלייה, זה מקומות עבודה, תעסוקה.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: אנחנו אומרים, כדי לעודד עלייה, לעשות אטרקציה לעולים חדשים, מה אתם כמשרד הכלכלה עושים?

אברהם נגוסה: זה הכיוון.

אברהם נגוסה: זה לא 4% או 7% אבטלה.

<דוד קלדרון: אדוני היושב ראש, במשרד הכלכלה יש כמה גופים.

<דוד קלדרון: כשאתה פונה אליי בעצם אתה פונה לשירות התעסוקה בתוך משרד הכלכלה.

<דוד קלדרון: חברתי מתייחסת לאגף להכשרה מקצועית.

<דוד קלדרון: יש עוד גופים בתוך משרד הכלכלה שלפי דעתי היו צריכים אולי לתת לכם מענה בפיתוח אזורי תעשייה, פיתוח אזורי תיירות והכשרה של מקומות עבודה חדשים.

אברהם נגוסה: יש פה נציג שיכול לתת לנו?

<דוד קלדרון: אני לא חושב שבשולחן הזה יש כרגע נציג, אבל מה כן אני יכול לבוא לומר?

<דוד קלדרון: משהו שאני יודע שאנחנו כשירות תעסוקה שותפים לו, זה עידוד עסקים קטנים.

<דוד קלדרון: אני כן חושב שזה יכול להיות פתרון טוב, כלומר שירות התעסוקה סגר עם תכנית מעוף שלוש כיתות ב-2016, לעודד פה יזמות עסקית עבור דורשי עבודה ומחפשי עבודה באזור.

<דוד קלדרון: אני חושב שזה חלק מהפתרונות לתעסוקה, יזמות עסקית.

טלי פלוסקוב: זה נכון.

<קוסטיה קוצ'נוב: גם מלונות ים המלח באזור שלנו, תמיד יש עשרות הצעות של מקומות עבודה ואני יודע שהמלונות האלה התחילו לגייס גם פליטים מאפריקה וגם לייבא עובדים זרים.

<קוסטיה קוצ'נוב: אני מציע לחזור לרעיון של תחום מלונאות בערד, אולי דרך פרויקט כלשהו של משרד הכלכלה, הקליטה.

<קוסטיה קוצ'נוב: ממש נקודתי, שיהיה פרויקט.

אברהם נגוסה: אתה אומר שבגלל שעובדים פליטים לקחו את מקום העבודה, למעסיקים זה יותר להעסיק את הפליטים הלא חוקיים?

<קוסטיה קוצ'נוב: גם.

אברהם נגוסה: ואז הם מזניחים את עניין העולים, זה מה שאתה אומר?

<קוסטיה קוצ'נוב: לא.

<מרינה גלייזר: זה לא בדיוק ככה.

<מרינה גלייזר: בואו נהיה אמיתיים.

<מרינה גלייזר: עולים חדשים, כשהם מגיעים לארץ והם נמצאים בעמדה של לחפש עבודה מזדמנת, בהתחלה, כשהם עדיין לא יודעים מספיק שפה, כשהם לא עברו הכשרה ולא החזירו לעצמם את המקצוע שלהם, מי מדינת המקור שלהם, הם עובדים בעבודות האלה בהתחלת הדרך.

<קוסטיה קוצ'נוב: בסדר.

<קוסטיה קוצ'נוב: אני גם.

<מרינה גלייזר: כמו אמא שלי במלון מוריה ב-1972.

<מרינה גלייזר: כולם עשו את הדרך הזאת, אף אחד לא צריך להתחרות על זה.

<מרינה גלייזר: היום אין לנו את הכמות הזו של עולים, אנחנו חוזרים חזרה לביצה הזו.

<מרינה גלייזר: בגלל זה אני לא כל כך מסכימה עם מה ששפרה אומרת, מכיוון שאם היום היו מגיעות משפחות חדשות והיו לומדים עברית והיו בתחילת הדרך עובדים בעבודות האלה של מלונאות ובמפעלים ומתחילים את דרכם בדיוק, כמו שעשינו ב-15 השנה הראשונות של הקליטה, וזה היה מתחלף וזה היה מתגלגל.

<קוסטיה קוצ'נוב: אבל אין הכשרה עכשיו לעולים.

<מרינה גלייזר: אנחנו צריכים בשביל זה מרכז קליטה.

אברהם נגוסה: אני מבין מה שאת אומרת, אבל גם יש מה שראש העיר אמר, שיש גם הגירה שלילית, כלומר שאנשים עוזבים את ערד בגלל שאין להם מקום עבודה.

<מרינה גלייזר: ואני רוצה להשלים עוד משהו שראש העיר בוודאי יסכים, יש גם הגירה שלילית של משפחות ותיקות מאוד, שיצאו לפנסיה, שעבדו הרבה שנים במפעלים כאן, הילדים שלהם גרים בכל מיני מקומות בארץ והם עושים איחוד משפחה, במודיעין, בגן יבנה.

<מרינה גלייזר: יש גם את ההגירה - - -

טלי פלוסקוב: זה נקרא משפרי.

טלי פלוסקוב: ללכת לילדים ולנכדים.

<דוד סויסה: אני רוצה, ברשותכם, להגיד כמה דברים בנושא של המלונאות.

<דוד סויסה: כאחד שעובד מול המלונאות כאן באזור יש שם לא מעט משרות של אנשים שכן מבקשים ידיים לעבודה, בנוסף לזה יש אפשרות גם להכשיר אותם בתוך העבודה עצמו, בתוך המלון עצמו יש אפשרות להכשיר אותם, גם באמצעות האגף להכשרה מקצועית.

<דוד סויסה: הבעיה היחידה שיש, מבחינת המשכורת, מבחינת הכנסה, היא מאוד מאוד נמוכה, שלא שווה לאנשים, עם כל הכבוד ללכת ולעבוד שם, בשביל 3,500 או 4,000 שקל לנסוע כל יום לים המלח ולעשות עבודה שהיא עבודה מאוד מאוד קשה ומבחינת משכורת הם יוצאים בסוף החודש עם סכומים מאוד זעומים.

<דוד סויסה: אם יש אפשרות לדבר עם התאחדות בתי המלון, משרד התיירות שיכול להיכנס פה לתמונה, ויש אפשרות להגדיל את המשכורות שם, אז כן יוכלו לעבוד שם אנשים.

<שרונה בלוך: אני לא חושבת שלשם צריך לכוון את מיטב האנרגיות ולקלוט עולים.

<שרונה בלוך: אנחנו לא רוצים לראות את כל העולים - - -

<דוד סויסה: זה לא חייב להיות עולים, יש גם תושבים שחלקם למדו, למדו גם מקצועות.

<דוד סויסה: אני יכול לסבר לכם את האוזן, היום מנכ"ל מלון, כל מלון שיש בים המלח, המנכ"ל עצמו, הוא משתכר בסביבות ה-10,000 שקל.

<דוד סויסה: אני חושב שמנכ"ל מלון שעובד 24 שעות, 10,000 שקל, אני לא יודע מי עובד שם.

<דוד סויסה: בגלל זה יש שם תחלופה מאוד גדולה, גם של בעלי התפקידים האלה, הם מתחלפים, הם לא מחזיקים שם מעמד.

<קוסטיה קוצ'נוב: אני מתכוון לעבודה ראשונה בארץ.

<קריאה: אבל זה לא פתרון בשביל - - -

<סמיון לוין: לא, מהתקציב של העירייה אפשר להוסיף משכורת.

<דוד סויסה: אני לא יודע אם יש אפשרות להוסיף משכורת מתקציב העירייה.

<מרינה גלייזר: אבל סמיון יודע, כחבר מועצת העיר זה מה שהם עשו במועצה שהוא היה בה חבר.

<דוד סויסה: בהמשך למה שדיברנו כאן, על הסיוע למפעלים, אני לא אשכח, טלי הייתה פה ראשת העיר, ויום אחד נכנס אליי מעסיק מאשדוד.

<דוד סויסה: הוא דפק בדלת ואמר לי 'שלום, ראש העיר שלחה אותי אליך', ידעתי למה היא שלחה אותו ואמרתי לו 'תחזור לראש העיר, תגיד לראש העיר שאנחנו לא עומדים בקריטריונים שמה', העיר לא עומדת בקריטריון של סיוע למעסיק.

<דוד סויסה: ואז הוא אמר לי 'אני מודה לך, תודה רבה, עזרת לי, אני חוזר לאשדוד'.

<דוד סויסה: ואני כן חושב שכדאי לסייע.

<דוד סויסה: אנחנו מרגישים פה את הקושי, אני שמתמודד פה יום יום עם זה, מרגישים את הקושי כשאין מקורות תעסוקה.

<דוד סויסה: דוד אמר שאנחנו עובדים עד באר שבע, אז אני יכול להגיד, דוד, שאנחנו עובדים עד קרית מלאכי.

<דוד סויסה: יש פה אנשים שיוצאים כל יום, יש פה הסעה מסודרת כל יום מערד לקרית מלאכי, הלוך וחזור, לקחת עובדים לעבודה.

<דוד סויסה: ולרהט ול - - -

טלי פלוסקוב: אני לא חושבת שזה נורמלי לנסוע לקרית מלאכי, אני מצטערת.

טלי פלוסקוב: אין בעיה לנסוע לבאר שבע, לא לקרית מלאכי.

<קריאה: אולי יש אנשים שנוסעים כל יום ואין חיים - - -

טלי פלוסקוב: אני אומרת עוד פעם, יש פה אזור תעשייה ברמה מאוד גבוהה, יש פה אזור תעשייה שמיליוני שקלים השקיעו בשיפוץ של אזור התעשייה.

טלי פלוסקוב: אתה תעבור שם תראה מדרכות, כביש, חבל על הזמן, גם צינורות מים וביוב החלפנו באמצעות משרד הכלכלה.

טלי פלוסקוב: יש מבנים שמוכנים עכשיו, תיכנסו עכשיו ותפעילו, לא צריך לא שיפוץ ולא שום דבר, מוכן.

<קריאה: שעומדים ריקים.

טלי פלוסקוב: בוודאי, ריקים, יש מבנים.

טלי פלוסקוב: הכול יש פה.

טלי פלוסקוב: אנחנו רק צריכים להביא יזם וכדי שהוא יגיע לכאן צריך לתת לו הטבות.

טלי פלוסקוב: נקודה.

טלי פלוסקוב: זה כבר בדוק.

טלי פלוסקוב: עוד פעם, חוויתי את זה על בשרי ואני מבינה שגם ראש העיר הנוכחי עובר את אותו דבר.

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת, המדינה חייבת פה להכניס את היד לכיסה ולעזור פה ליזמים שמצאו לנכון באמת לבואו לשבת - - - מבחינתי זו ציונות.

טלי פלוסקוב: אבל פעם הייתה ציונות בחינם, היום אין ציונות בלי כסף וצריך להכניס כסף.

<ניסן בן חמו: כן, הסיפור של מגבות ערד זה אותו אדם ציוני ששנים הכניס את היד לכיס, עד שהוא הבין שממשלת ישראל היא לא פרטנר ואמר 'די, אני 20 שנה - - -

טלי פלוסקוב: נכון, 12 מיליון שקלים הוא היה מפסיד כל שנה.

טלי פלוסקוב: איפה?

טלי פלוסקוב: לא תמצאו היום.

אברהם נגוסה: נציגת ביטוח לאומי, בבקשה.

<שרה תפירו: אנחנו בביטוח לאומי מפעילים פה סניף שנותן שירותים ומענה לא רק לעולים, ארבעה ימים בשבוע.

<שרה תפירו: בסגירת המפעל האחרונה אנחנו עשינו מעבר לכך, הגענו ממש למפעל, עזרנו לאנשים להגיש תביעות, אבל אני בטוחה שמה שאני הולכת להגיד, חלק מכם שמעו, אבל אני חושבת שהתפקיד שלי הוא כן לחשוף אתכם למשהו נוסף בביטוח לאומי.

<שרה תפירו: חוץ מהביטחון הסוציאלי שאנחנו אמורים לספק לכל תושבי ישראל יש לנו גם אגף קרנות, אגף הקרנות זה לא משהו שנמצא בסניפים, אלא הוא ממוקד במשרד ראשי, יש שם חמש קרנות והוא מסייע בחמש הקרנות.

<שרה תפירו: אחת מהקרנות זה קרן למפעלים מיוחדים, ליזמות.

<שרה תפירו: הקשבתי לכבוד הרב והבנתי שמלבד המצוקה של העולים ושל חוסר עבודה וזה יש גם דברים קטנים.

<שרה תפירו: אני מניחה שגם במתנ"סים צריך.

<שרה תפירו: יש את האגף הזה שמיועד לסייע בדברים האלה.

<שרה תפירו: הוא גם מממן וגם מלווה, אז גם את יכולה לפנות אלינו.

<מרינה גלייזר: את יכולה קצת יותר לפרט כדי שאני אבין על מה מדובר?

<שרה תפירו: יש לו חמש קרנות - - -

<מרינה גלייזר: באיזה נושאים, למשל?

טלי פלוסקוב: לפי דעתי זה שהם משתתפים במרכז לגיל הרך.

<שרה תפירו: גם.

<שרה תפירו: אז יש קרן למפעלים מיוחדים, קרן לפיתוח לשירותים נכים, קרן לילדים ונוער בסיכון, קרן סיעוד לקשישים וקרן מנוף זה משהו שקשור לנפגעי עבודה.

<שרה תפירו: אבל יש שם אוזן קשבת ואוזן מכוונת ויד מלווה במימון.

<שרה תפירו: נכון, צריך - - -

טלי פלוסקוב: מצ'ינג?

<שרה תפירו: אוקיי, בסדר, אבל אפשר - - - אני פשוט נחשפתי, יותר במגזר בני המיעוטים, הם גילו את האגף והם פשוט נעזרים בו, אני לא רוצה להגיד משתמשים, זו לא מילת גנאי אבל עדיין הם נעזרים בו בצורה מושכלת.

<שרה תפירו: אז כדאי מאוד להיעזר בנו.

<מרינה גלייזר: אני רוצה לתת לך דוגמה, רק תגידי לי אם אני קולעת בול.

<מרינה גלייזר: המרכז שכרגע אנחנו דיברנו עליו, שהרב הזכיר, המרכז זה מבנה שיהיה מיועד למשפחה ממוצא אתיופי, לפעילות קהילתית, זה משהו שיכול לבוא בחשבון?

<שרה תפירו: כן, בהחלט.

<מרינה גלייזר: זו בשורה נהדרת.

<מרינה גלייזר: איך אנחנו לא ידענו על זה?

<שרה תפירו: בגלל זה אמרתי, זה אכן לא משהו שקשור ישירות לעלייה, אבל כעיר שכל כך משתדלת אבל יש לה קשיים נוספים, אז יש לכם אגף הקרנות וכדאי מאוד להיעזר בהם.

טלי פלוסקוב: זאת הסיבה שאנחנו מזמינים אתכם לוועדות.

אברהם נגוסה: זה מה שאני נדהם פה.

אברהם נגוסה: למה ועדת העלייה והקליטה צריכה להגיע לערד?

אברהם נגוסה: ראשי העירייה, שלא מכירים את הדברים האלה, איך האזרחים, העולים, איך יכירו?

<שרה תפירו: שאלה מאוד נכונה, אני חייבת להגיד לך שאני עובדת בביטוח לאומי 36 שנה ונחשפתי לאגף הזה רק לפני 20 שנה, שזה לטעמי גם מאוחר מדי, אבל כן, הם לא עושים שיווק ופרסום בטלוויזיה.

<מרינה גלייזר: אנחנו חייבים לספר לך שיש עוד כמה דברים שהם לא משתפים.

אברהם נגוסה: אני חושב שמאוד חשוב לעשות את ההסדר.

אברהם נגוסה: כמובן אתם נותנים פה, הקרנות והאגף נותן, לפי הקריטריונים, אבל לא יוצאים בשפות של העולים.

<שרה תפירו: לא, אתה לא יכול לפנות לאיש פרטני.

אברהם נגוסה: לפחות אגף הרווחה של העירייה.

<שרה תפירו: כן, אגף הרווחה אמור להיות חשוף לדברים האלה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה דבר אחד, היות שאני מהמקום, יש לי עוד בקשה אחת לביטוח לאומי.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על כך שערד היא 40% עולים ורובם מברית המועצות לשעבר.

טלי פלוסקוב: בסניף הביטוח הלאומי של ערד אין עובד דובר רוסית.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה משהו שאנחנו לא יכולים להסכים לו.

טלי פלוסקוב: מזמן שאני בכנסת אני מבינה דבר אחד, שהנושא של מיצוי זכויות זה הנושא הקשה ביותר בין הקהילה של קשישים שלא צלחו ללמוד עברית ברמה.

טלי פלוסקוב: אם בביטוח לאומי, בעיר שקולטת עלייה, בעיר שמספר העולים מעל 30%, וכאן אני לא מדברת רק על ערד, אבל כתפיסה, חייב להיות עובד דובר רוסית.

<ניסן בן חמו: זה כמו בבנקים, כמו - - -

טלי פלוסקוב: בוודאי.

טלי פלוסקוב: לבנקים יש אינטרס, כי הלקוחות לא יגיעו, לביטוח לאומי אין אינטרס.

<שרה תפירו: לא, אני חייבת ל - - -

אברהם נגוסה: מה קורה?

אברהם נגוסה: עולי רוסיה לא רוצים להיות עובדים סוציאליים?

טלי פלוסקוב: ועוד איך הם רוצים, אבל לא קולטים אותם.

<שרה תפירו: אני חייבת לציין שהאשנב הקטן בסניף ערד לא מייצג את כל הפעילות של הסניפים בארץ.

<שרה תפירו: בכל מקום שהוא נותן שירות ויש לו יותר פקידים אז יש אחוז גבוה יותר של דוברי שפות.

טלי פלוסקוב: אז מה את מצפה?

טלי פלוסקוב: שאותו קשיש, כשמספר הקשישים בערד הוא 17%, שהקשיש הזה ייסע לבאר שבע כדי לשמוע את השפה?

<שרה תפירו: לא, בכלל לא, הוא לא אמור לנסוע לשם, אנחנו נותנים פה שירות.

<שרה תפירו: אבל את צודקת, בהחלט כמו במקומות אחרים, אפשר לדאוג שיהיה מתנדב דובר השפה.

<מרינה גלייזר: אבל מתנדב זה לא פתרון.

טלי פלוסקוב: אני לא אוהבת את הפתרון של מתנדב.

טלי פלוסקוב: אני אתן מתנדב בנוסף, איך אני?

טלי פלוסקוב: תנו לי חצי משרה כאן של דובר רוסית ואחר כך יהיה גם מתנדב דובר רוסית.

<מרינה גלייזר: אני רוצה לומר לכם שיש שתי עובדות - - -

<שרה תפירו: עובדות מעולות, מצוינות.

<מרינה גלייזר: עובדות מעולות, מצוינות, עושות עבודה עם הרבה סבלנות.

<מרינה גלייזר: אני אגיד לכם, עובדות המחלקה לקליטת העלייה, אסור לנו למלא טפסים של ביטוח לאומי, אנחנו לא עושים את זה, אבל אנחנו ממש מתעקשים, יושבים איתם, מסבירים.

<מרינה גלייזר: גם שי"ל, שירות ייעוץ לאזרח, תחשבו על אותו קשיש, בן 78, חמוד, נמרץ, עם שני מקלות, אז ככה, הוא מגיע אליכם ואז הוא לוקח טופס ואז הוא לא יודע מה לעשות ואז הוא מגיע למחלקה לשירותים חברתיים, מחכה לתור לעובד סוציאלי ואז הוא מגיע אליי, אולי אני אוכל לעזור, ואז הוא הולך לשי"ל.

<מרינה גלייזר: הוא כל כך מטורטר, רק בגלל שהוא מחזיק טופס שאין לו שמץ מושג מה רשום שם ואין לו שום יכולת למלא את זה.

<מרינה גלייזר: התסכול הוא כל כך איום לבן אדם בן 78 שעבר כל כך הרבה בחיים, יכול להיות עם קריירה.

<מרינה גלייזר: זה תסכול של ילד בן חמש, ועל מה ולמה?

<מרינה גלייזר: זה שירות שחייב להיות מונגש לתושב.

<מרינה גלייזר: הן באמת עובדות מדהימות, מדהימות, אבל הן לא יודעות רוסית, מה לעשות?

<מרינה גלייזר: בעיה.

<שרה תפירו: אני אעביר את זה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, סליחה, אני כן מבקשת ממך להוציא בקשה בשם הוועדה לביטוח לאומי לתת חצי משרה של דובר רוסית בסניף הזה.

אברהם נגוסה: כן.

<קריאה: זה תור.

<קריאה: לפעמים באים לשם 30-40 אנשים, יושבים שעות.

טלי פלוסקוב: אז הנה, חצי משרה נוספת גם תפתור את הבעיה של התור, יהיה גם עובד נוסף.

<קריאה: ויושבים שעות.

טלי פלוסקוב: אז אני מקווה מאוד שביטוח לאומי - - - אני גם אדבר עם המנכ"ל.

אברהם נגוסה: אני אתייחס לזה בסיכום.

<אלי מצליח: אני רוצה דקה לחזור אחורה.

אברהם נגוסה: אני אולי אשאל שאלה וגם אתה יכול לענות לי בדרך.

אברהם נגוסה: בתחום הבריאות לא דיברנו, כי אני מבין שנציג משרד הבריאות לא פה, כי בוועדה החלטנו וגם כמה פעמים עשינו דיון, שלעולים חדשים יהיו מתורגמנים בקופות החולים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת אם קיים דבר כזה.

טלי פלוסקוב: דווקא בקופות החולים - - -

<מרינה גלייזר: גם הרופאים וגם הסגל רובם יוצאי - - -

אברהם נגוסה: אין בעיות, בסדר גמור.

<אלי מצליח: אני דווקא הייתי רוצה לחזור לאחור בנושא העולים.

<אלי מצליח: נכון, אנחנו דיברנו על נושא של עידוד, דיברנו על עידוד עלייה לערד, זה דבר מבורך ומכובד וצריך לפעול לכיוון הזה, אני עכשיו יותר רוצה לדבר בשמם של אותם עולים שכבר קיימים כאן בערד ומשום מה נפלו בין הכיסאות.

<אלי מצליח: אני יודע שיש תקציבים, שפרה דיברה עליהם, ויש קריטריונים לתקציבים האלה ואנחנו מקבלים כל מה שמגיע לנו, אבל לעניות דעתי התקציבים האלה לא מספיקים כי יש משפחות שצריכות חיזוק והגברה בכל נושא הרווחה והתרבות שלהם.

<אלי מצליח: לא כולם נתמכי הרווחה ולא כולם רוצים שיידעו שהם נתמכי רווחה, אבל הם נופלים בין הכיסאות והם זקוקים לסיוע בצורה זו או אחרת בתחום הרווחה, בתחום התרבות, שאולי הם לא יכולים להרשות לעצמם בכספם האישי והם נופלים בין הכיסאות.

<אלי מצליח: זה לא רק על ערד אני מדבר, אם בונים איזה משהו ומציעים איזה משהו, כלל ארצי.

<אלי מצליח: צריך שתהיה אוזן קשבת ויד על הדופק גם לאותם אנשים שלא מצליחים ולא רוצים להראות שהם נזקקים, אבל הם נזקקים ולנו אין מענה, לא מהעירייה ולא מהמשרד ובטח בגלל חוסר תקציבים.

<אלי מצליח: צריכים גם לחשוב עליהם, אני חושב שגם צריכים לתת מענה לאותם אנשים.

<אלי מצליח: הם לא ידברו.

<אלי מצליח: אנחנו יודעים מי הם, אנחנו יכולים לדבר בשמם.

<אלי מצליח: יש למשל, לדוגמה, הרבה ניצולי שואה שזקוקים לסיוע בצורה זו או אחרת, שהם גם נכללים בתוך אותם עולים וכביכול חסר התקציב המסוים הזה לתמוך בהם, אבל הם נחשבים עדיין כעולים וצריך להתייחס אליהם כעולים.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו כמשרד לא תומכים בתחום הזה בטיפול הפרטני.

<שפרה קירשנבאום: זאת אומרת אותו קשיש שנמצא בבית, הוא צריך שיבואו אליו, אז משרד הקליטה לא תומך בו באופן פרטני.

<שפרה קירשנבאום: אבל אנחנו בהחלט, שוב חזרתי ואמרתי, - - - במחלקת הקליטה, ראש העיר הוא יושב ראש ועדת ההיגוי של הרשות, אני מניחה שכל ה - - -

<אלי מצליח: זה כלל ארצי.

<אלי מצליח: דיברתי על כלל ארצי, בלי ספק.

<אלי מצליח: זו ועדה כלל ארצית, אני מדבר על כלל ארצי.

אברהם נגוסה: אז אולי אני אפנה את השאלה לנציגת ביטוח לאומי.

אברהם נגוסה: כי בביטוח לאומי, או בכל רשות מקומית יש עובדים סוציאליים לתחום הקשישים.

טלי פלוסקוב: בוודאי, גם לנו יש.

אברהם נגוסה: מה אתם עושים בעניין השאלה שהוא שאל בביטוח לאומי?

<אלי מצליח: לפעמים אתם גם לא יודעים עליהם, הם לא נשמעים והם לא נראים, כי הם לא רוצים להיות נתמכים של הרווחה, הם מעדיפים שלא יידעו עליהם.

<אלי מצליח: כל אחד, מי שיודע, מי שנתמך רווחה, מבקשים ממנו לפרוש בפניהם את הכול.

אברהם נגוסה: לא, הם מוכרים בביטוח לאומי כי הם מקבלים קצבת זקנה.

<אלי מצליח: נכון, בלי ספק.

<שרה תפירו: יש אנשים שזכאים גם להשלמת הכנסה בקצבת זקנה.

טלי פלוסקוב: והם גם מקבלים היום כסף ממשרד האוצר.

טלי פלוסקוב: אני אנסה להסביר, אני קצת אקל עלייך, אני עומדת בראש ועדת משנה למעמד הקשיש ואחד מהנושאים שאנחנו מטפלים זה הנושא של ניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: ניצולי שואה היום מקבלים כסף משני מקורות, מקור אחד זה הביטוח הלאומי, שזה קצבת זקנה, והקצבה השנייה היא ממשרד האוצר, מהרשות לזכויות ניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: זה לא סוד שמ-2014 הקצבה הזאת עלתה, זאת אומרת הם היום מקבלים מעבר לקצבה שהיו מקבלים, עוד כסף נוסף, שזה 2,200 שקל בניכוי של אלה שמקבלים 300 יורו מגרמניה, אז מפחיתים להם את ה-300 יורו והם מקבלים את ההפרש בשקלים.

טלי פלוסקוב: צריך לקחת בחשבון שניצולי שואה, הנושא של מיצוי זכויות עולה על הפרק כי גיליתי כמה דברים.

טלי פלוסקוב: אחד מהם, אנשים לא יודעים שאם הם יכולים להוכיח את הנכות שלהם מעבר ל-25%, שזה נתנו להם אוטומטית, הם יכולים לקבל עד 8,000 שקל בחודש, אפילו עד 9,000 שקל בחודש.

טלי פלוסקוב: אנשים לא יודעים את זה.

טלי פלוסקוב: אנשים יודעים, זה מה שמגיע לי וזהו.

טלי פלוסקוב: זה התפקיד שלכם כבר להסביר, לעשות כנסים לניצולי שואה ולהסביר להם.

טלי פלוסקוב: שתיים, נכים.

טלי פלוסקוב: נכים קשישים לא יודעים שהם גם זכאים ל - - - וזה אני אומרת לך, אלי, כי אם אתה מטפל בנושא הזה זה חשוב מאוד גם להעביר.

טלי פלוסקוב: התגלה בוועדה שיש נכים קשישים שמקבלים היום פחות כסף מקשישים רגילים בעקבות עליית הקצבה שעלתה מ-1 בינואר 2016.

טלי פלוסקוב: הדבר היחיד שהם צריכים לעשות זה פשוט להגיש בקשה לביטוח לאומי להשלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: אף אחד לא הסביר להם והם לא יודעים.

טלי פלוסקוב: ניסינו לעשות את זה, דיברתי ברדיו לא פעם אחת לדוברי רוסית, בכל כלי התקשורת.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שגם לרשויות יש פה תפקיד לא מבוטל, להעביר לאנשים סדנאות, להיפגש איתם, כמו שאתה אומר.

<אלי מצליח: להביא למודעות, בקיצור.

<שרה תפירו: אנחנו באים לערד לתת הרצאות, לא מזמן הרווחה הזמינה אותנו לתת הרצאה לגיל השלישי.

טלי פלוסקוב: בשפה הרוסית?

<שרה תפירו: כן.

<שרה תפירו: הפעם הגיעו בשפה הרוסית.

טלי פלוסקוב: תבינו, אני פשוט נתקלת בנושא של מיצוי זכויות יום יום.

טלי פלוסקוב: אנשים לא מכירים את זכויותיהם.

טלי פלוסקוב: והדבר האחרון שרציתי פה עוד להגיד, ואני פונה אליך, אלי, כי אתה גם אחד שעומד בראש הדברים האלה.

טלי פלוסקוב: קשישים זו אוכלוסייה, שוב פעם אני אומרת ואתה ציינת את זה נכון, שמתביישת להגיע, לא למשרד הרווחה, כי אז - - - הם מתביישים.

טלי פלוסקוב: מי שלא מכיר את המנטליות של האנשים האלה לא יכול להבין על מה אני מדברת.

<אלי מצליח: נכון, בזה התמקדתי.

טלי פלוסקוב: ולאלה אנחנו צריכים להגיע ברגל מה שנקרא ופה אנחנו כבר צריכים לראות איך אנחנו מגיעים - - -

<שרה תפירו: אבל אפשר לעשות שילוב של כמה גופים, גם קופות החולים, כי לקופת חולים הם לא מתביישים ללכת, כי לשם הם מגיעים.

<שרה תפירו: יש שם עובדים סוציאליים, יש מנהלי מרפאות, כשזו מרפאה קטנה אין עובד סוציאלי אבל יש מנהל, אפשר לרכז אותם, שהם יקבלו הדרכה מביטוח לאומי ופשוט שהטפסים יהיו נגישים למי שנפגש איתם בסיטואציה אחרת, לא של המסכנים.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהרעיון של קופות החולים הוא מצוין, צריך לראות איך לשלב ידיים.

<שרה תפירו: לא רק קופת חולים כללית, אלא כל הקופות, גם עובדים סוציאליים, גם מנהלי המרפאות.

<שרה תפירו: אנחנו נהיה מוכנים לחשוף בפניהם כל מה שצריך בנוגע למיצוי זכויות.

<שרה תפירו: הם נתקלים במבוטח יותר מאשר אנחנו.

<אלי מצליח: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף משהו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להעלות עוד נושא שבעיניי הוא מאוד חשוב, ושוב אני פונה לסגן ראש העיר, כי בנושא הספורט הבנתי שאתה היום מטפל, אבל אני אשמח מאוד שגם ראש העיר ישמע וכל הנוכחים כאן.

טלי פלוסקוב: ערד קלטה לאחרונה לא מעט עולים שהם ספורטאים מצטיינים, ספורטאים ברמות מאוד מאוד גבוהות, ופה אני פונה למשרד הקליטה, שפרה ונטלי.

טלי פלוסקוב: אלה עולים שהגיעו לארץ והיום הם מייצגים את מדינת ישראל בתחרויות בחו"ל וכן הלאה, האם יש נוהל, ואם תושבי ערד גם בפנים אני אשמח לדעת, למלגות שהמדינה תומכת בהם, כאלה שעוד לא בנו את החיים שלהם כאן?

<שפרה קירשנבאום: יש מלגות לספורטאים מצטיינים.

<נטלי גרנד: יש לנו אחד ואחד הגיע לאחרונה, הוא צריך להגיש.

<אלכסיי ספוזניקוב: יש לנו כבר ארבעה.

<אלכסיי ספוזניקוב: לאחרונה, אחרי שהתחילה העלייה מאוקראינה הגיעו ארבע הספורטאים מצטיינים, אחד מהם סגן אלוף העולם לנוער שבעצם אנחנו צריכים איכשהו לתת להם פה מענה בערד ואנחנו מסוגלים לעשות את זה ויש לנו ספורטאי משלנו, שמ-2011, הוא אחרי פציעה והוא עכשיו מייצג את ישראל בכבוד ורץ לאולימפיאדה.

<אלכסיי ספוזניקוב: אנחנו נתקלנו בבעיות מעל ומעבר - - -

טלי פלוסקוב: מה הבעיות?

טלי פלוסקוב: נסה לפרט קצת.

<אלכסיי ספוזניקוב: בעיות כספיות.

<אלכסיי ספוזניקוב: אדם שהוא אחרי סל קליטה ואחרי הכול, החזקנו אותו תקופה, עזרנו לו בתמיכה פה ושם, את היית שותפה לזה, נכון להיום הוא חי לא יודע ממה.

טלי פלוסקוב: אתה מדבר על רוברט?

טלי פלוסקוב: רק לציין שרוברט היה גר בבית של אלכס שנה, כמה הוא גר?

<אלכסיי ספוזניקוב: שנתיים.

טלי פלוסקוב: שנתיים, כדי לחסוך כסף.

טלי פלוסקוב: איך אנחנו כמדינה לא מבינים שאנשים ברמות כאלה - - -

<אלכסיי ספוזניקוב: הוא קיבל סיוע מקליטה שלושה חודשים של 5,000 שקל, ואז עצרו, כי הוא היה באליפות אירופה, עבר איזה - - -

<נטלי גרנד: הוא היה יותר בחו"ל מאשר בארץ.

<אלכסיי ספוזניקוב: במספר ימים - - -

טלי פלוסקוב: אבל זה מתוקף תפקידו.

<נטלי גרנד: לא, בגלל שהוא נסע לשם לאימונים.

טלי פלוסקוב: אז עוד פעם, זה קשור - - -

<אלי מצליח: ספורטאי ברמה כזאת, זאת העבודה שלו.

<שפרה קירשנבאום: תנסו להגיש אותו שוב, פרטני על המקרה הזה.

<שפרה קירשנבאום: תגישו לנו שוב.

<אלכסיי ספוזניקוב: יש לנו עכשיו שלושה מקרים.

<נטלי גרנד: הייתם אצלי במשרד ואנחנו דיברנו על זה וביקשתי שתגישו את המקרים האלה.

טלי פלוסקוב: על כל הארבעה?

<נטלי גרנד: כן, בהחלט כן.

טלי פלוסקוב: יופי.

טלי פלוסקוב: אז תגישו.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני מציעה שאנחנו גם נעקוב אחרי זה, כי אני חושבת שיש לא מעט אנשים כאלה, שכל המדינה, אנחנו צריכים להיות גאים בהם, איך לא לתמוך בהם?

טלי פלוסקוב: גם אם נצטרך לעשות את זה בשיתוף עם משרד הספורט.

אברהם נגוסה: האם פניתם לשרת התרבות והספורט?

אברהם נגוסה: אני מבין שיש יוזמה היום לחזק את הספורט בכל עיר ועיר.

טלי פלוסקוב: לא, הם עולים.

אברהם נגוסה: כן, גם עולים.

טלי פלוסקוב: אז צריך לפנות.

טלי פלוסקוב: אפשר לפנות אם לא פניתם.

אברהם נגוסה: משרד הספורט מטפל גם בעולים.

אברהם נגוסה: פניתם או לא?

<אלכסיי ספוזניקוב: למשרד הספורט עוד לא הגענו, למשרד הקליטה כן, דיברנו עם נטלי.

<נטלי גרנד: צריך להגיש מסמכים על מנת שהם יתחילו לקבל את מה שמגיע להם לפי סיוע מיוחד, אבל לבדוק את זה גם בערוץ הנוסף.

אברהם נגוסה: יש לכם תקציב, אגף בעניין הספורט?

<שפרה קירשנבאום: יש לנו אגף לתעסוקה והנושא הזה - - -

אברהם נגוסה: הם לא הגישו את הטפסים?

<שפרה קירשנבאום: יכול להיות שהם הגישו, אני כרגע לא יודעת להגיד לך ספציפית על האנשים האלה.

<שפרה קירשנבאום: אם הם עדיין לא הגישו, אז הם צריכים להגיש.

<שפרה קירשנבאום: מי שלא עמד בקריטריונים, יש לנו ועדת ערעורים שאפשר לפנות.

<אלכסיי ספוזניקוב: האם אותו אחד, שלוש שנים אנחנו נלחמים על הקיום - - -

טלי פלוסקוב: והוא קיבל?

<אלכסיי ספוזניקוב: הוא קיבל שלושה חודשים.

טלי פלוסקוב: זה הכול?

טלי פלוסקוב: אז תגישו ואם תקבלו סירוב אז יש גם ועדת ערער ואנחנו נגיש גם לוועדת ערער.

<אלכסיי ספוזניקוב: בסדר גמור, תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: גברתי, רצית לדבר ואני עצרתי אותך.

<קריאה: זה בקונספט שדיברנו קודם.

<קריאה: עכשיו זה לא אקטואלי.

אברהם נגוסה: אם יש מישהו שרוצה לדבר ושלא ירגיש מקופח, יש מישהו?

אברהם נגוסה: אם לא, אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו מאוד מברכים על הפעילות של ראש העיר והצוות וכמובן גם נציגי המשרדים, על ההשקעה ועל המאמצים שאתם עושים לשלב את העולים.

אברהם נגוסה: יחד עם זאת אנחנו ראינו לנכון לפנות למשרדים שונים כדי לחזק את מה שעושים פה, כמו למשל בעניין עידוד העלייה לערד אנחנו מבקשים מאדוני ראש העיר להכין תכנית ולהגיש לסוכנות היהודית ואנחנו גם נשמח לקבל את העתק התכנית כדי שאנחנו נוכל לעקוב אחרי יישום התכנית.

אברהם נגוסה: זה מה שאני יכול להגיד בעניין הסוכנות.

אברהם נגוסה: בעניין מרכז הקליטה, יש הבטחה מהסוכנות היהודית שיאכלסו אותו עוד פעם בעולים חדשים מאתיופיה, בתקווה שהממשלה תבצע את החלטותיה, לכן אנחנו נשמח שתהיה קליטה טובה פה בערד.

אברהם נגוסה: אני הייתי כמה פעמים במרכז הקליטה פה, עם העולים.

אברהם נגוסה: לגבי משרד הקליטה, אנחנו נפנה בכתב למנכ"ל משרד הקליטה וגם לשר הקליטה לשקול שינוי מדיניות במתן מענקים לעולים, שתהיה להם אפשרות לרכוש דירה בערד.

אברהם נגוסה: בנוסף אנחנו גם פונים למשרד הקליטה לחזק את הספורטאים העולים, זה הנושא שעלה עכשיו.

אברהם נגוסה: משרד הכלכלה, אנחנו נכתוב מכתב לשר הכלכלה וגם לשר לענייני הפריפריה, אנחנו נפנה לשניהם כדי לתת הטבות על מנת לעודד יזמים לפתוח וליצור מקומות תעסוקה פה בערד.

אברהם נגוסה: בעניין ביטוח לאומי, אנחנו מבקשים לפרסם את מקורות המימון או הסיוע שיש בביטוח לאומי, כמו אגף הקרנות שגילינו היום.

אברהם נגוסה: אני רואה אותו כהישג של הביקור שלנו.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים, אם אפשר גם לעשות פרסום בשפות של העולים, שעולים גם יבינו, אם ברוסית, אם באמהרית, אם בצרפתית, באנגלית.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: בנוסף אנחנו גם פונים לביטוח לאומי להעסיק עובדים דוברי שפות של העולים, דוברי רוסית, אמרו לי שזה הרוב, אבל גם כל קבוצה צריכה תרגום ולכן תעסיקו עובדים שמדברים בשפות העולים.

טלי פלוסקוב: לגבי מצ'ינג ציינת, או שאני פספסתי?

טלי פלוסקוב: של פרויקטור?

אברהם נגוסה: אני אגיד לך בעניין המצ'ינג, כי זה להגיש תכנית ואז אנחנו - - -

טלי פלוסקוב: לא, אני מדברת על פרויקטור.

טלי פלוסקוב: משרד הקליטה הוציא תקציב לפרויקטור, עדיין לא צריך להגיש, זה השלב הבא להגיש תכנית, פרויקטור לעידוד עלייה, ככה זה נקרא, היום יש דרישה להשתתפות של הרשות ב-25%.

טלי פלוסקוב: זה בנפרד.

אברהם נגוסה: חשבתי שזה ביחד עם הסוכנות.

טלי פלוסקוב: לא, זה של משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: הבנתי, אז על העניין של ה-25%.

<שפרה קירשנבאום: הקול הקורא הזה כבר סגור.

אברהם נגוסה: הסיכום שלי בעניין, אנחנו נכתוב מכתב לשר הקליטה שאנחנו קיבלנו הבטחה מראש העיר שעיריית ערד מוכנה להשתתף ב-10%, את ה-90% משרד הקליטה יממן.

אברהם נגוסה: זה בסדר?

אברהם נגוסה: אז אנחנו נכתוב מכתב מוועדת העלייה והקליטה.

טלי פלוסקוב: על כמה כסף מדובר?

<שפרה קירשנבאום: קרוב ל-150,000 שקל.

טלי פלוסקוב: אני עכשיו אומרת, אם המשרד נותן את ההסכמה ל-10% אני לוקחת על עצמי להביא למשרד האוצר 150,000 שקל.

<שפרה קירשנבאום: לא, רגע רגע רגע.

<שפרה קירשנבאום: התקציב זה 150,000 שקל, הרשות צריכה להשלים 25%.

אברהם נגוסה: הם אומרים 25% זה יותר מדי בשבילנו, אבל אנחנו מוכנים ל-10%.

אברהם נגוסה: אתם הולכים על זה?

אברהם נגוסה: אנחנו נפנה לשר הקליטה.

אברהם נגוסה: אני מודה לכל המשתתפים, אני סוגר את הישיבה.

אברהם נגוסה: (בסיור)

<מרינה גלייזר: לפני שאנחנו נבקש מהמכובדים להניח זר, העיר התברכה בעולים, אתם כבר שמעתם היום בוועדה שהתקיימה, הרבה מאוד ותיקי מלחמת העולם השנייה הגיעו לערד והרצון העז להקים מקום שבו ניתן יהיה לקיים טקס לזכר אלה שלחמו וניצחו, ואנחנו מדברים בוודאי על היהודים שלחמו בצבא האדום, שהקריבו את חייהם ואלה שלחמו וניצחו ועלו לישראל ונמצאים היום איתנו כאן, האנדרטה הזאת היא גאוות העיר ערד.

<מרינה גלייזר: היא נבנתה אבן לאבן, שלב שלב.

<מרינה גלייזר: ראש העיר באותה תקופה, טלי פלוסקוב, באמת בעזרתה נמצא המקום המדהים הזה להקמת האנדרטה.

<מרינה גלייזר: מי שהיה הצוות המוביל זה הווטרנים עצמם, מי שהיה האדריכל של האנדרטה היה בעצמו ותיק מלחמה, נכה, פרופסור לארכיטקטורה, אדוארד מליקוב ז"ל, הוא נפטר.

<מרינה גלייזר: האנדרטה הזאת נבנתה מהכספים של כל אחד מאיתנו, כולנו שמנו כסף כדי לבנות אותה, בוודאי המשרד לקליטת עלייה עזר לנו ועיריית ערד שמה את החלק המשמעותי הגדול כדי לסיים את האנדרטה.

<מרינה גלייזר: אנחנו נמצאים במקום שמסמל את המנורה, יש בה שישה קנים ומגן דוד, משלושת צדדיו עם המנורה באמצע.

<מרינה גלייזר: ששת מיליוני היהודים שנספו בשואה, לכבודם מדליקים כל ערב את ששת הפנסים האדומים.

<מרינה גלייזר: צער וניצחון.

<מרינה גלייזר: האבן שהונחה בתחילת הדרך הייתה על ידי תושב ערד, יזם.

<מרינה גלייזר: אנחנו רואים כאן את הדגלים של הקואליציה האנטי פשיסטית, ברית המועצות, ארצות הברית, צרפת ובריטניה.

<מרינה גלייזר: דגל ישראל, בוודאי מסמל אותנו, את התקומה של העם היהודי על אדמת הקודש.

<מרינה גלייזר: אנחנו מקיימים כאן במקום הזה טקסים, המשלחות שמגיעות לערד, אנחנו תמיד נהנים להביא אותן לכאן ועכשיו אנחנו נבקש מכם להניח זר, כנהוג.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה במשפט אחד לספר לכם.

טלי פלוסקוב: האדריכל שבנה, מה שאתה רואה זה כבר מוכן, אבל כשהוא בנה את השרטוטים וכן הלאה, לא הוא בא אליי, אותי הזמינו אליו הביתה, כי הוא היה במיטה בצבע יותר לבן מהחולצה של דנה, הבן אדם כבר היה כמעט בעולם אחר.

טלי פלוסקוב: כשבאתי אליו ואמרתי 'אני הבנתי שאתה רוצה לעשות והנה חברים כאן רוצים לבנות אנדרטה.

טלי פלוסקוב: אני נותנת לך משימה, תעשה לי תכנון של האנדרטה הזאת'.

טלי פלוסקוב: תוך שלושה ימים הבן אדם היה אצלי במשרד, על הרגליים שלו, הפנים שלו קיבלו צבע, הבן אדם ידע בשביל מה לחיות והוא המשיך לחיות עוד הרבה שנים מאז והוא ראה את האנדרטה ולא פעם נאם בטקסים האלה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה משהו שהרבה מסמל.

טלי פלוסקוב: ושוב אני חוזרת לאנשים הקשישים, אם אנחנו נדע לתת להם בשביל מה לחיות הם יחיו עוד הרבה שנים ושיחיו עד 120.

טלי פלוסקוב: דבר אחרון, אני מאוד אשמח שנציג של הכנסת, כמו שיוצא כל שנה לטקס יום הזיכרון של חללי צה"ל, שיהיה גם נציג של הכנסת בטקסים ביום הניצחון על גרמניה הנאצית ויניח זר בשם הכנסת ובשם המדינה גם בטקסים מסוג זה.

טלי פלוסקוב: ואני מציעה שזה ייצא גם מטעם הוועדה שלנו, ב-9 במאי.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: יישר כוח.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: עכשיו בואו נניח זר.