הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 63, 2016-03-16 10:15

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני פותחת את דיון הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: נושא הדיון היום: אכיפה וטיפול בהפצת נפצים וחומרים האסורים לשימוש לקראת חג הפורים.

יפעת שאשא ביטון: נושא שהעלה חבר הכנסת אורי מקלב ואני מודה לו.

יפעת שאשא ביטון: זו לא הפעם הראשונה שהוא נותן דעתו גם בהקשר של פורים, קיימנו כבר דיון גם בנושא משחקי הלייזר למיניהם.

יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא באמת לראות איך אנחנו מעלים את הנושא הזה למודעות, בעיקר מנסים להגן על הילדים שלנו בכך שאנחנו נביא גם לידיעתם, גם לידיעת ההורים ובכלל לידיעת הציבור את הסכנות הטמונות בשימוש בצעצועים כאלה.

יפעת שאשא ביטון: לפני שאנחנו פותחים את הדיון, יש איתנו אורחות ואורחים, סטודנטים לעבודה סוציאלית במכללת רופין, ברוכים הבאים, וכיף לראות אתכם כאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נפתח את הדיון עם חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה גברתי היושבת בראש.

אורי מקלב: חברי חבר הכנסת.

אורי מקלב: אני לא רוצה לומר שכמעט מדי שנה אנחנו מתכנסים בעניין הזה, אבל חשבתי שיש שנה אחת שכבר לא נצטרך לטפל בעניין.

אורי מקלב: את ההשלכות של הנפצים וכל הדברים הנוספים, כל שנה מתווסף עוד מוצר חדש ומיוחד שמצליחים להביא אותו לארץ, מוצר אחד מסוכן, אחד למשנהו.

אורי מקלב: כל שנה אנחנו עדים לפציעות רבות של רבים.

אורי מקלב: זה ממש נורא, זה מגיע עד פגיעות של אצבעות קטועות, שריפות בתים, כוויות קשות מאוד ושונות בילדים.

אורי מקלב: ממה שיש לארגונים שמטפלים בזה או לחדרי המיון, הם מדברים באמת בפציעות בסדר גודל גדול מאוד ובפציעות רבות מאוד שאנחנו מצווים וחייבים למנוע אותן.

אורי מקלב: הטיפול בעניין הזה, צריך לטפל בשתי דרכים.

אורי מקלב: דרך אחת, הראשונה, צריך להגיד שתי דרכים, בכל אופן האקדמיה, אני לא טועה - - -

יפעת שאשא ביטון: שתי דרכים, דרך אחת.

אורי מקלב: דרך היא גם זכר וגם נקבה, אבל אני חושב שהאקדמיה קבעה בסוף דרך אחת.

אורי מקלב: אז שתי דרכים.

אורי מקלב: אבל האישה נקנית - - - <קריאה:> העיקר שהולכים בדרך.

יפעת שאשא ביטון: אה, אה, האישה נקנית, כבר מתחיל לא טוב.

יפעת שאשא ביטון: כן כבר לא נותן צידוק לזכר.

יפעת שאשא ביטון: <קריאה:> במסכת קידושין.

אורי מקלב: למה, זה לא ככה, צריך להשקיע בעניין הזה.

אורי מקלב: <קריאה:> את המסכת הזאת כולם מכירים.

יפעת שאשא ביטון: כן, כל הגברים שולטים פה במסכת.

יפעת שאשא ביטון: <קריאה:> עכשיו לומדים את זה בדף היומי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אורי מקלב הוא האחרון שאפשר להאשים ב- - -.

אורי מקלב: בכל אופן אנחנו נגיד בשתי דרכים.

אורי מקלב: הדרך האחת היא למנוע את זה בכלל להגיע.

אורי מקלב: אחרי זה שמגיע לדעת איך לאכוף את זה, את האנשים שנמצאים, את אלה שמתעסקים בזה, אלה שמכשילים את האנשים בזה, את אלה שמוכרים, בכלל החינוך.

אורי מקלב: אני בהחלט כאן שואל האם זו גזרת שמיים שהנפצים האלה יופצו, לא רק שזה לא מתמעט, זה הפוך.

אורי מקלב: לצערי אי אפשר - - -

יפעת שאשא ביטון: זה יצירתי יותר משנה לשנה.

אורי מקלב: מה, זה מגיע דרך המנהרות, איך מגיעים הנפצים האלה בכמויות כאלה?

אורי מקלב: לא מדובר בכמויות מזעריות, מדובר בכמויות ענק, מדובר על טונות - - -

מסעוד גנאים: אני אגיד מאיפה - - -

אורי מקלב: אתה תיתן לי את הכתובות?

מסעוד גנאים: כן, יודע את המקורות.

יגאל גואטה: נכנס אליך אחר כך.

אורי מקלב: גם כשזה מגיע זה מגיע ממנהרות, אני לא חושב שזה צריך להגיע ממנהרות.

אורי מקלב: יש דרכים שזה מגיע.

אורי מקלב: השאלה, האם אי אפשר לעקור את הדבר מהשורש?

אורי מקלב: האם אי אפשר להתגבר היום בהשקעה של ציר הזמן של היום, שהציר של הכנסת, שהנשק, העברה שמקשה יותר.

אורי מקלב: היום הבדיקות יותר קשות, זה לא מה שהיה פעם שאולי היה אפשר.

אורי מקלב: היום, לאור המצב הביטחוני, יש מעקב, יש אכיפה של דברים אחרים.

אורי מקלב: השאלה, איך מצליחות להסתנן כמויות כאלה גדולות ולאחר כן, אם יודעים איפה קונים אז לא צריך להיות שאיש משטרה יגיע למקורות האלה.

אורי מקלב: יש מקור אחד, מקור שניים, מקור שלוש ומגיעים למקומות האלה.

אורי מקלב: מעבר לכך, אני רואה שמשרד החינוך נמצא פה, אני מקווה שהפרוספקט הזה של משרד הכלכלה, הוא יפה, הוא יפה מאוד.

אורי מקלב: אני חושב - - -

מסעוד גנאים: גם משרד החינוך.

יגאל גואטה: שילוב, חינוך וכלכלה, כן.

אורי מקלב: גם משרד החינוך, פשוט ראיתי בסוף שהיה כאן משרד הכלכלה.

אורי מקלב: בכל אופן, אני רואה שגם משטרת ישראל שותפה במשהו, בטלפון.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מה היה עד היום ומה יעשה לקראת פורים.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך, כשאני קיבלתי, גם מהורים וגם ממחנכים, שהשנה השוק מוצף עם החומרים האלה, הם הרבה יותר קשים, הם בעוצמה הרבה יותר גדולה ממה שהיה בשנים קודמות, אני לא יודע להגיד כן או לא, אני גם לא מבין בזה.

אורי מקלב: השוק השנה הוא עם צעצועים הרבה יותר מסוכנים, הרבה פחות בטיחותיים – זה יכול להישרף בכיס, הוא נשרף, הוא מבעיר אש, הוא פוצע הרבה יותר חזק, הוא בעוצמה הרבה יותר חזקה.

אורי מקלב: לכן, אנחנו צריכים לפעול בעניין הזה ביתר שאת.

אורי מקלב: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת אורי מקלב.

יפעת שאשא ביטון: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור למשרד הכלכלה ולאחר מכן לחבר הכנסת יגאל גואטה, השוק אכן מוצף ואנחנו לא נצליח להעלים את זה, זה גם בסדר, זה חלק מהחגיגה.

יפעת שאשא ביטון: יכול מאוד להיות שבתהליך של מודעות של שימוש נכון בנפצים ובכל האביזרים האחרים, אני גם יודעת שזה הולך ומשתכלל כל שנה, אז אולי נצליח למזער את הנזקים.

יפעת שאשא ביטון: לצד אותם כל הנפצים המאושרים, לצורך העניין כל השומשומים למיניהם והאחרים.

יפעת שאשא ביטון: אתה צוחק, את בטח מכיר, נכנסים גם הרבה מאוד מוצרים שהם לא עברו בדיקות תקן והם ככה פיראטיים.

יפעת שאשא ביטון: רציתי לשאול, א', איך אנחנו באמת יכולים למגר את התופעה של הסתננות של חומרים כאלה, או אביזרים כאלה לתוך שטח מדינת ישראל, זה לא מגיע בבודדת.

יפעת שאשא ביטון: לצורך העניין, משיגים את זה גם דרך E-bay וכל מיני כאלה.

יפעת שאשא ביטון: לרוב זה מגיע במשלוחים של חברות.

יפעת שאשא ביטון: אגב, כל ילד יודע איפה קונים וגם לא צריך חכמה גדולה בשביל זה, זה פשוט נמצא ונגיש בכל חנות משחקים ואפילו בכל פיצוציה.

יפעת שאשא ביטון: בכל מכלת אתה רואה את הקופסה, זה כמו מסטיקים אז מופיעים כל הקפצונים למיניהם.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זה מאוד מאוד נגיש.

יפעת שאשא ביטון: השאלה כמו שאמרתי, פעם אחת, איך אנחנו מטפלים באביזרים הפיראטיים?

יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה, משרד החינוך, אחר כך אני אשמח שיתייחס לגבי האיסור והאכיפה של הבאת נפצים ודברים כאלה לתוך בית הספר.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה משרד הכלכלה.

<ישראל משען: בוקר טוב לכולכם.

<ישראל משען: לי קוראים ישראל משען והתפקיד שלי הוא יושב ראש הוועדה לצעצועים מסוכנים במשרד הכלכלה.

<ישראל משען: הוועדה מורכבת מגופים נוספים: משטרה, משרד החינוך, מכון התקנים והכול.

<ישראל משען: אנחנו יושבים על מדוכה הרבה מאוד שנים בוועדות האלה.

<ישראל משען: אני מלווה את הנושא הרבה שנים.

<ישראל משען: אני שומע פה 'מוצף לא מוצף' - - -

יפעת שאשא ביטון: מוצף.

<ישראל משען: לא.

<ישראל משען: אני לא כל כך בטוח.

<ישראל משען: מה שהיה לפני שנים זה לא מה שיש היום.

<ישראל משען: כמובן שהדברים היום הרבה יותר מסוכנים, דברים יותר משוכללים.

<ישראל משען: משקיעים בנפצים ובחזיזים יותר חומר של אבקת שרפה.

<ישראל משען: אחרי זה אם המשטרה - - -

יפעת שאשא ביטון: הופכים את זה ליותר אטרקטיבי לילדים.

<ישראל משען: מה שאנחנו עושים, אנחנו נוהגים יחד עם משטרת ישראל, קרוב לחודש לפני פורים ביקורות בכל חלקי הארץ.

<ישראל משען: מבקרים בכל המקומות, מתמקדים יותר בהסברה.

<ישראל משען: הסברה שאני מדבר, זו השנה ה-12 שאנחנו מפיצים את העלונים האלה.

<ישראל משען: העלונים הללו מגיעים לבתי הספר באמצעות משרד החינוך, גם רותם יספר לנו איך הם מגיעים.

<ישראל משען: אנחנו למדנו, לפחות מהרושם שלנו יחד עם המשטרה, שבעסקים מוסדרים אנחנו לא מוצאים את הדברים הללו.

<ישראל משען: את אמרת שזה נכנס למכולת, לא מוצא - - -

יפעת שאשא ביטון: לא מוצא מה, פיראטי או לא מוצא - - -

<ישראל משען: לא ב- - -

יפעת שאשא ביטון: בוא, אני מוכנה לצאת אתך בסוף הדיון, נעשה פה סיור בירושלים.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך שזה נגיש, הם כבר לא אדומים ובולטים כולם, חלק בלבן, חלק - - -

<ישראל משען: אני מרים את הכפפה ואני מוכן ללכת אתך ולראות שזה לא מדויק.

יפעת שאשא ביטון: מסעוד גנאים יתקזז אתי ואנחנו נלך לסיור בירושלים לראות כמה נגישים הנפצים.

אורי מקלב: לא, אם זה הרציניות, הרציניות לא נמצאות על המדף, הם מכל מיני מחסנים.

<ישראל משען: איך הדברים האלה מופצים, לצערי אנחנו מוצאים את זה בשווקים.

<ישראל משען: אנחנו מוצאים את זה במקומות, אנחנו מוצאים את זה על ידי ילדים ונערים שמגיעים עם תרמילים ומוכרים לילדים.

יפעת שאשא ביטון: נכון, נכון, זה הפיראטיים.

<ישראל משען: אנחנו מוצאים את זה אצל כל מיני רוכלים שמגיעים - - -

יגאל גואטה: אבל הילדים האלה תמיד מקבלים מאיזה אחד מרכזי בשכונה, לו יש סוכנים.

<ישראל משען: אני לא יודע אם אתה ירושלמי, אבל היה לנו אחד כזה בשוק מחנה יהודה שהוא כבר - - -

יגאל גואטה: אני לא ממחנה יהודה, אני מפרדס כץ, זה בסדר.

<ישראל משען: גם שמה, בפרדס כץ אותו סיפור.

יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא שזה נכנס לארץ בצורה מסוימת.

<ישראל משען: אני אסביר.

<ישראל משען: מה שאנחנו רואים, אנחנו רואים רוכלים שמגיעים עם מכוניות ומוכרים מתוך מכוניות בקרבת בתי הספר, בתי כנסת, ישיבות – אלו כל המקומות הקריטיים של השימוש בצעצועים המסוכנים.

<ישראל משען: איך נכנס לארץ, כמו כל דבר אחר שמוברח למדינה.

<ישראל משען: אתה לא יכול לסגור את הנמלים, אני לא יודע, יש פה איש המכס שהוא יספר לנו איך בדיוק בודקים.

<ישראל משען: כל מכולה וכל יבואן צעצועים מקבל רישיון ייבוא.

<ישראל משען: ברישיון ייבוא הוא צריך להצהיר, אני לא צריך לגזול את דבריו של איש המכס שיסביר לנו.

<ישראל משען: יש שקיפות לכל מכולה שנכנסת.

<ישראל משען: היה לנו מקרה לפני חצי שנה יחד עם המשטרה.

<ישראל משען: מישהו הביא שתי מכולות לקריסמס, בובות.

<ישראל משען: היה לנו מידע, בתוך שתי המכולות האלה מצאנו חזיזים, מצאנו כל זה.

<ישראל משען: יחד עם המשטרה החרמנו את הכול.

<ישראל משען: איך ממגרים את הדבר הזה, כדי למגר את הדבר הזה צריך להעניש.

<ישראל משען: לצערי, העונש הוא לא גבוה.

<ישראל משען: מונח על שולחן הכנסת היום לקריאה שנייה או שלישית חוק צעצועים מסוכנים.

<ישראל משען: בחוק הקנס צריך להגיע ל-230 אלף שקל.

<ישראל משען: היום הקנס הוא 30 שקל או שנת מאסר.

<ישראל משען: בחוק החדש, בעזרת ה', שאנחנו נצליח להעביר אותו עד פורים הבא, הקנס יהיה 230 אלף שקל, שלוש שנות מאסר.

יפעת שאשא ביטון: זה נמצא בקריאה שנייה ושלישית?

<ישראל משען: זה נמצא בקריאה שנייה, את הראשונה הוא עבר.

<ישראל משען: עכשיו זה חזר לוועדת הכלכלה, אני לא יודע על שום מה זה מתעכב.

יפעת שאשא ביטון: זו הצעה ממשלתית?

<ישראל משען: כן, כן.

יפעת שאשא ביטון: צריך לבדוק את הסטטוס שלה.

יפעת שאשא ביטון: לעלות את הקנס בעצם.

יגאל גואטה: מה בעצם היא אומרת?

<ישראל משען: ברגע שהקנסות יהיו גבוהים ובתי המשפט, ששם לא השליטה שלנו, יקנסו את האנשים שתופסים - - -

אורי מקלב: אם אני לא טועה, יש שם גם קנסות מנהליים.

<ישראל משען: אין מנהליים.

<ישראל משען: זה פלילי.

אורי מקלב: בחוק החדש?

<ישראל משען: אה, בחוק החדש כן.

<ישראל משען: בחוק החדש מדברים על קנסות מנהליים ודברים כאלה.

<ישראל משען: כיום זה פלילי וזה מגיע ל-30 אלף או לשנת מאסר.

<ישראל משען: כמובן, כאשר בית משפט יפסוק קנסות גבוהים או יעניש אנשים בצורה דרמטית והיה לזה פרסום נאות, אני חושב שזה יהיה מרתיע - - -

יגאל גואטה: מה הקנס המוצע, 30 אלף?

<ישראל משען: היום זה מגיע ל-23,900 או שנת מאסר.

<ישראל משען: המוצע זה 230 אלף או שלוש שנים מאסר.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

אורי מקלב: אני חושב שיש בררת קנס.

<ישראל משען: משרד הכלכלה ביחד עם המשטרה מטפל בעסקים, הוא לא מטפל באזרחים - - -

יגאל גואטה: למה לא שלילת רישיון?

<ישראל משען: זה בחוק, זה הכנסת לא אני.

יפעת שאשא ביטון: יש פה הצעת חוק שמאוד מחמירה, בואו, אפשר לעשות את זה ככה - - -

<ישראל משען: משרד הכלכלה יחד עם המשטרה מטפל עכשיו בעסקים, כל מהלך עסקי.

<ישראל משען: אני לא מדבר על נערים, עם נערים המשטרה מטפלת ועם כל הילדים, היא מטפלת בכל הדברים האלה.

<ישראל משען: כמובן שכולנו משתדלים למגר את זה, זה תלוי מאוד במידע שאנחנו מקבלים.

<ישראל משען: אנחנו גם שותפים למידע שמגיע למשטרה, ל-106 לרשויות, זה מתנקז במוקד אצלנו ומשתדלים להגיע לכל מקום.

<ישראל משען: להגיד שיש פקח על כל חנות, אין.

<ישראל משען: יש לנו עסקים יותר יפים, ההסברה היא הכי חשובה.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח עם ההסברה.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה שזה יצא בינואר 2016- - -

<ישראל משען: בכל שנה זה יוצא בינואר.

יפעת שאשא ביטון: לנסות לעשות את זה או פעמיים כדי שגם לקראת פורים זה יעלה למודעות, או פשוט מלכתחילה לכוון את זה לתקופה של לפני פורים, כדי שתהייה לזה אפקטיביות מידית ואז אנחנו נוכל להרוויח את זה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

אורי מקלב: עוד תוספת, הוא אמר שהוא חלק עלי שהשנה יש יותר.

אורי מקלב: אתה אומר שהשנה יש פחות אתה לא הסברת.

<ישראל משען: מהניסיון שלנו בחודש האחרון, אנחנו לא מוצאים את זה.

<ישראל משען: הייתה לנו בעיה בהר הבית שאני לא רוצה להיכנס לזה.

יפעת שאשא ביטון: שוב, הוא מדבר רק על הפיראטיים.

אורי מקלב: כן, בגלל שאתם לא נמצאים אתם לא תפסתם ולכן יש יותר.

אורי מקלב: אם הייתם תופסים יותר באמת היה פחות.

<ישראל משען: אני לא רוצה לקחת את כבודם של המשטרה.

אורי מקלב: אתם צריכים להביא את הכתובות, מי שמטפל זו המשטרה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יגאל גואטה ואחר כך נציגת משרד החינוך, בבקשה.

יגאל גואטה: תודה, בוקר טוב לכולם.

יגאל גואטה: ברשות היושבת ראש, אני חושב שאנחנו טועים בשני נושאים בסיסיים.

יגאל גואטה: אחת, גם העלון הזה נראה כמו מסיבת פורים עם צבעים יפים, וקוראים לזה "צעצועים מסוכנים" – זה לא צעצועים, זה מטעני חבלה וצריך להתייחס לזה כך.

יגאל גואטה: אלו ממש מטעני חבלה.

יגאל גואטה: אני מתעסק שנים רבות בצעצועים, אלו ממש מטעני חבלה, זה לא משחקי ילדים.

יגאל גואטה: לפי דעתי, חוץ מהקפצונים והפיקות, גם בזה יש בעיה- - - <קריאה:> אבל הם חוקיים.

יגאל גואטה: נכון.

יגאל גואטה: נכון, הם חוקיים - - -

אורי מקלב: אבל לא כולם בתקן.

אורי מקלב: לא כולם בתקן, גם באלה יש כאלה שהם - - -

יגאל גואטה: בדיוק, גם באלה החוקיים יש בעיה, אלה שמביאים את החוקיים בלי תקן.

יגאל גואטה: פה אני רוצה לנגוע בנושא הבסיסי השני שלפי דעתי אנחנו טועים בו.

יגאל גואטה: ידידי ממשרד הכלכלה אמר שאין לנו מספיק פקחים שיסתובבו בחנויות - - -

<ישראל משען: לא.

<ישראל משען: אני אמרתי - - -

יפעת שאשא ביטון: הוא אמר שאין פקח על כל חנות.

<ישראל משען: אמרתי שאין פקח על כל חנות.

יגאל גואטה: בסדר, זה אותו דבר, זו המשמעות, אין מספיק פקחים שיסתובבו בכל החנויות.

יגאל גואטה: אולי לקחת את הפקחים האלה חמישה חודשים לפני זה ולשים אותם בנמל כשמגיעים הקונטיינרים.

יגאל גואטה: הרי זה מתפרס ל-15 אלף חנויות במדינת ישראל, אבל כשזה מגיע לנמל זה לא מגיע ל-15 אלף קונטיינרים.

יגאל גואטה: אולי מדובר ב-300 קונטיינרים.

יגאל גואטה: פשוט לבדוק קונטיינר, קונטיינר, קונטיינר, קונטיינר – משם מתחילה המחלה.

יגאל גואטה: המחלה לא מתחילה פה, המחלה מתחילה שם בנמל כשהקונטיינר מגיע.

יגאל גואטה: כשבודקים אותו גם מכון התקנים וגם המכס וגם, וגם, וגם.

יגאל גואטה: אני אומר לכם שגם יבואנים מעבירים קונטיינרים של נפצים מסוכנים בצורות כאלה ואחרות, או.

יגאל גואטה: קיי, ואני לא רוצה להרחיב פה את הדיבור על זה.

יגאל גואטה: אני חושב שמשרד הכלכלה וכל מי שנוגע בנושא הזה, צריך לאחד את כל הכוחות ארבעה חודשים לפני הזמן.

יגאל גואטה: לא עכשיו, ארבעה חודשים לפני פורים כשקונטיינרים מגיעים לארץ, פשוט לשבת קונטיינר, קונטיינר ולשלול.

יגאל גואטה: אני לא יודע איך לעשות את זה בצורה חוקית, אולי צריך להגיש הצעת חוק פרטית לשלול רישיון של ייבואן שמביא כאלה דברים.

יגאל גואטה: אבל, זה פשוט סוגים של מטעני חבלה, במפורש.

יגאל גואטה: מעבר לזה שזה מסוכן לילד בעצמו ומסוכן לסובבים אותו, אני עובר ברחוב בפרדס כץ ואני רואה ילד שרואה בנאדם מבוגר בגיל 80 והוא אומר: 'וואלה, בוא נעשה עליו בדיחה'.

יגאל גואטה: תק, זורק לו ליד הרגל ואותו בנאדם בן 80 עוד שנייה מקבל התקפת לב, ממש עוד שנייה התקפת לב.

יגאל גואטה: אגב, אצלנו בבית הכנסת יש הוראה חד-משמעית, 'אין נפצים בבית הכנסת', חד-משמעית.

יגאל גואטה: הנזק שהם עושים בקולות הנפץ, שלשום דיברתי עם חבר בטלפון, אני שומע כל הזמן נביחות אצלו בבית.

יגאל גואטה: אני אומר לו: 'תגיד לי, מה זה הכלב הזה שנובח אצלך כל הזמן בבית, מה קרה?'.

יגאל גואטה: הוא אומר לי: 'אתה לא מבין.

יגאל גואטה: איך שמגיע פורים הוא חודש ימים נובח.

יגאל גואטה: הוא שומע נפצים הוא משתולל' - -

<ישראל משען: זיקוקים.

יגאל גואטה: זיקוקים, נפצים, לא יודע מה.

<ישראל משען: כלב פוחד מזיקוקים.

יגאל גואטה: הוא אומר לי: 'לפעמים אני לא שומע את זה, הכלב שומע את זה והוא כל היום נובח, נובח, נובח'.

יגאל גואטה: בקיצור, נהייה פה מצב שכל הסביבה ניזוקה מהסיפור הזה.

יגאל גואטה: נכון שמשרד החינוך צריך לטפל בזה, אבל משרד החינוך זה כבר שלב מאוחר, ההסברה זה זמן יותר מאוחר.

יגאל גואטה: באמת אני חושב שצריך לאגד את כל המשאבים על הקטע של ייבוא, שם לעצור את זה מבחינת המכס, מבחינת משרד הכלכלה, פקחים, משטרה וכל מה שלא יהיה.

יגאל גואטה: פשוט בצורה הכי חמורה להעניש את היבואנים האלה.

יגאל גואטה: היום, כפי שאמרה היושבת ראש, באמת כמעט בכל מקום שאתה הולך אתה רואה, לא מטעני חבלה מהסוג שאנחנו רואים פה כמו כוורת זיקוקי דינור שזה משה משוגע לגמרי.

יגאל גואטה: בשנה שעברה שמעתי שילד בפרדס כץ התפוצץ לו באוטו דבר כזה, לקח לו את כל האצבעות.

יגאל גואטה: התפוצץ לו באוטו, לא יודע באיזה צורה, אבל הכוורת הזאת זה משהו נורא ואיום, זה ממש מטען חבלה.

אורי מקלב: דרך אגב, משתמשים בזה היום נגד שוטרים, אתה רואה את זה כשמשתמשים בזה.

אורי מקלב: יש לזה הרבה שימושים.

אורי מקלב: רב-שימושי.

יגאל גואטה: יכול להיות שבאמת צריך להכניס כתבי אישום ליבואנים האלה , בסופו יום זה מגיע גם לאיזה גופים עוינים שמשתמשים בזה נגדנו, אני לא יודע.

יגאל גואטה: אני אומר שוב פעם, צריך להתחיל את זה ממש ארבעה-חמישה חודשים ביבוא, בנמל, שם לקחת את הפקחים שאמורים להסתובב בחנויות ולשים אותם בנמל לבדוק קונטיינר-קונטיינר.

יגאל גואטה: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת יגאל גואטה.

<ישראל משען: אני רוצה לחדד, אני רוצה לדייק.

<ישראל משען: אנחנו פועלים כל השנה בנושא של הייבוא עם יבואני הצעצועים.

<ישראל משען: כל ייבואן צעצוע מקבל רישיון ליבוא.

<ישראל משען: זה נבדק במכס וזה נבדק היטב היטב - - -

יגאל גואטה: אתה יודע שאמרתי קודם שאני לא רוצה להרחיב את הנושא, אתה בטוח רוצה לסחוף אותי לשם.

יגאל גואטה: אני אומר לך, אני בענף הזה 30 שנה.

יגאל גואטה: צעצועים, יבואנים מביאים מה שהם רוצים, או.

יגאל גואטה: קיי, אתה רוצה שאני אביא לך אותם?

יפעת שאשא ביטון: לא צריך לצעוק, חבר הכנסת יגאל - - -

יגאל גואטה: לא.

יגאל גואטה: לא, זה הקול שלי.

יגאל גואטה: את רוצה שאראה לך מה זה לצעוק?

<ישראל משען: צריך להיות הגון, הם עושים עבודה טובה.

יגאל גואטה: הכל בסדר וכולם עושים עבודה טובה ואני אומר לך שהם מכניסים לארץ כל מה שהם רוצים, בתשלום, בככה, בככה, ובככה וככה.

יפעת שאשא ביטון: שוב אני רוצה להדגיש, אני אמרתי את זה גם בראשית דבריי.

יפעת שאשא ביטון: יותר קל לעקוב אחרי יבואנים לצורך העניין, בסדר, כי אנחנו יודעים מי הם, אנחנו יודעים מתי הם מייבאים - - -

אורי מקלב: זה המקור.

יגאל גואטה: שם לגדוע את זה.

יפעת שאשא ביטון: שנייה.

יפעת שאשא ביטון: שם קל לנו לפקח.

יפעת שאשא ביטון: אני מצפה שבאמת נהייה עם היד על הדופק לקראת פורים, לצורך העניין לגבי מה שהם מייבאים.

יפעת שאשא ביטון: אבל, אני חושבת שהבעיה שלנו היא עוד יותר גדולה בזה שיש ייבוא פיראטי, לא של ייבואי צעצועים, של אנשים פרטיים אחרים, אותם אנשים - - -

יגאל גואטה: כן, אבל זה לא כמויות, זה בשוליים.

יגאל גואטה: הכמויות הגדולות זה בקונטיינרים.

יפעת שאשא ביטון: הם מזמינים את זה בקונטיינר - - -

יגאל גואטה: קונטיינר, פיראטי?

יפעת שאשא ביטון: הם מביאים בקונטיינר, בוודאי.

<שבתי גרברציק: לא בקונטיינר שלם תכף הוא יסביר לך איך בקונטיינר של כלי בית למשל מייבאים.

<שבתי גרברציק: בקונטיינר נשאר מטר פנוי - - -

יגאל גואטה: או.

יגאל גואטה: קיי, את זה אני מכיר.

יגאל גואטה: אבל, שוב פעם, קונטיינר לא ב-E-bay בקונטיינר.

יגאל גואטה: לכן אני אומר ששלושה חודשים לפני הזמן, תאמיני לי, אני יכול להגיד בדיוק מתי מתחיל התאריך שהנפצים מתחילים להגיע מסין ומאיים.

יגאל גואטה: אני אמרתי לך שאני מתעסק בזה 30 שנה.

יגאל גואטה: בדיוק מתי הנפצים - - -

אורי מקלב: זה העיסוק - - -

יגאל גואטה: מה, אתה רוצה שאני אגיד לך פה ליד כולם שאני מקבל טלפונים מאנשים: 'שלום, יש לך קונטיינר בדרך, יש לי מישהו שיכול לדאוג שזה לא יעבור בדיקה'.

יגאל גואטה: מה, אנחנו לא בת יענה ולא - - -

אורי מקלב: היושבת ראש, אולי יש במשרד הכלכלה נתונים כמה הם באמת אכפו, כמה הם תפסו.

אורי מקלב: שיביא את הדברים האלה.

יגאל גואטה: אני אומר לך, במתכונת הזאת יהיה קשה מאוד.

יגאל גואטה: אבל, אם ייקחו את כל הפקחים - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יגאל גואטה, תן רגע להשיב.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שחבר הכנסת אורי מקלב שאל שאלה חשובה.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו באמת נתונים לגבי - - -

<ישראל משען: לגבי השנה האחרונה.

<ישראל משען: לגבי השנה האחרונה אני מדבר שבועיים-שלושה לפני פורים, ביקרנו בקרוב ל-250 עסקים בכל הארץ, פקחים יחד עם תחנות המשטרה.

<ישראל משען: במשטרה משקיעים המון זמן, אני יודע.

<ישראל משען: נתפסו אצלנו המון כלים שהם דומים לנשק אמתי, אולי לא מודעים לזה.

<ישראל משען: כל הטרנד הזה, כל ארספוד, טלבולד - - -

יגאל גואטה: האקדחים עם הכדורים הצהובים האלה.

יגאל גואטה: זה מוציא עין בשנייה.

<ישראל משען: המתכת, הרוגטקות, - - -

אורי מקלב: מול הכמות שאתם יודעים, מה הכמות, כמה נתפסו, אנחנו קצת עומדים, פיראטי זה נראה לי.

אורי מקלב: במבחן התוצאה אתם נכשלתם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרוש אחר כך אכיפה מוגברת.

יגאל גואטה: אבל בנמל - - -

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לנהל כך את הדיון כשכולם מדברים.

<ישראל משען: נתונים מדויקים אנחנו נקבל לקראת סוף פורים, אנחנו נדע בדיוק מה יש אצלנו.

יגאל גואטה: מכסים משנה שעברה יש לנו?

<ישראל משען: בוודאי שיש.

יגאל גואטה: עד רבה.

יגאל גואטה: ספר.

<ישראל משען: אנחנו תפסנו קרוב לשניים-שלושה קונטיינרים שיש בהם צעצועים מסוכנים - - -

יגאל גואטה: כמה לפי הערכתכם נכנסו לפה?

יגאל גואטה: מתוך הכמה שכן נכנסו ולא תפסתם.

<ישראל משען: אני לא יודע.

<ישראל משען: אני לא יכול להגיד לך.

<ישראל משען: איך אמרה היושבת ראש, כל הפיראטים וכל הדברים האלה, חבר'ה זה לא פשוט, זה הברחות זה - - -

יפעת שאשא ביטון: זה לא פשוט.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת נחמיאס.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, הזעיקו אותי לדיון אחר, סליחה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר משהו קונקרטי, באמת אנחנו לא נפתור כרגע את כל הסוגיה של האכיפה וכדומה, אנחנו שבוע לפני פורים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כן נבקש את זה כדי להכין את עצמנו לפחות לשנה הבאה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נוציא מפה הנחיות מאוד ברורות.

יפעת שאשא ביטון: אבל, בשבוע הבא פורים והשאלה היום, כאן ועכשיו, איך אנחנו יכולים למנוע או למזער פגיעות של ילדים בשימוש בנפצים.

יפעת שאשא ביטון: בעיניי זאת המטרה, מטרה שהיא ישימה וריאלית כי אחרת אנחנו מנהלים דיון שהוא לא רלוונטי, לצורך העניין, לשבוע הקרוב.

יפעת שאשא ביטון: חלילה, זה מבלי להמעיט בדברים שאתה אומר, נהפוך הוא, אנחנו ניקח אותם ברצינות כדי שתהייה הערכות מסודרת - - -

יגאל גואטה: כדי שבשנה הבאה נמצא ש - - -

יפעת שאשא ביטון: בדיוק.

יגאל גואטה: מטפלים בחולה.

יפעת שאשא ביטון: בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני כן רוצה לעבור לנציגת משרד החינוך ואחר כך נציגי "בטרם"" וחבר הכנסת מסעוד גנאים, כשתרצה לדבר בשמחה, תסמן לי.

יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך, בבקשה.

<רותם זהבי: יש נציג.

יפעת שאשא ביטון: נציג, סליחה.

<רותם זהבי: משרד החינוך הוציא לאורך כל השנים - - -

יגאל גואטה: שם, תפקיד?

יפעת שאשא ביטון: רותם זהבי.

<רותם זהבי: רותם זהבי, אני מנהל בטיחות ארצי במשרד החינוך.

<רותם זהבי: נעים מאוד.

<רותם זהבי: למשרד החינוך יש לו הנחיות מאוד מאוד ברורות לאורך כל השנה, לקראת החגים וחג הפורים הוא מוציא הנחיות.

<רותם זהבי: זה מאוד ברור גם למנהלי בתי ספר מה מותר להם ומה אסור להם.

<רותם זהבי: בכל זאת אנחנו מדגישים ואנחנו גם מעדכנים את זה מעת לעת.

<רותם זהבי: במידה ויש איזה אמצעים מסוכנים שקיימים וכו', אנחנו מדגישים את העניין הזה.

<רותם זהבי: אנחנו גם מחלקים את הפלקטים ואת העלונים שאנחנו עושים יחד עם משרד הכלכלה גם לבתי ספר, כולל פלקטים, כולל עלונים.

<רותם זהבי: אנחנו בהחלט - - -

מסעוד גנאים: את העלונים האלה יש בערבית לבתי ספר ערביים?

<רותם זהבי: כן.

מסעוד גנאים: יש?

<רותם זהבי: כן.

<רותם זהבי: דרך אגב, זה לא רק בפורים, גם ברמדאן אנחנו מדגישים את העניין הזה למגזר.

<רותם זהבי: כמו שזה רלוונטי למגזר היהודי בפורים כך זה גם רלוונטי למגזר הערבי ברמדאן.

<רותם זהבי: זהו, הנושא הזה מאוד מאוד מקפידים עליו.

<רותם זהבי: ההנחיות שלנו מגיעות, פעם אחת דרך משרד החינוך.

<רותם זהבי: פעם שנייה דרך הרשויות כי יש לנו נציגים ברשויות שגם עובדים מול בתי הספר.

<רותם זהבי: הנושא הזה עוטף את בתי הספר בעניין כולל מנהלי בתי ספר שעומדים ומסבירים בדיוק, גם למורים וגם לתלמידים, מה מותר ומה אסור ואוכפים את זה.

<רותם זהבי: אני חושב שהבעיה היא לאו דווקא בתוך בתי הספר.

<רותם זהבי: הבעיה באמת כשהילדים יוצאים החוצה לרחוב, למגרשי המשחקים, לכל מיני מקומות שאין בקרה ואין פיקוח ושם הכול חוגג.

<רותם זהבי: מה שאמר פה חבר הכנסת זה נכון.

יפעת שאשא ביטון: במחילה, אני ככה רוצה לומר משהו לגבי חוזרי מנכ"ל.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שזה מופיע ואני יודעת שחל באמת איסור להביא נפצים וחומרים מסוכנים לבתי הספר.

יפעת שאשא ביטון: אבל, הרבה פעמים יוצא שהחוזר הוא מבחינת המלצה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, חשוב לי לדעת עד כמה באמת העניין הזה נאכף בתוך שטחי בתי הספר.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אם אני ארד בפורים לבתי הספר השונים ואבקר, האם אני אראה תופעות של נפצים?

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, מחולקים פנימה לתוך - - -

<רותם זהבי: את מדברת על 2 מיליון תלמידים, את מדברת על 4,000 בתי ספר - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מדברת על מנהל בכל בית ספר שבהחלט יכול לאכוף את זה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זה לא בשמיים.

<רותם זהבי: בוודאי שהוא יכול לאכוף.

<רותם זהבי: כשהוא עושה מסיבת פורים הוא מתדרך לפני זה את הילדים, את המורים, הוא מדריך אותם מה מותר, מה אסור.

יפעת שאשא ביטון: יש סנקציות?

<רותם זהבי: יש הרבה מאוד אלמנטים של בטיחות שקושרים במסיבה, זה לא רק העניין הזה.

<רותם זהבי: יש פה עניין של איזה סוג של תחפושות, מה מותר מה אסור, איך מנהלים את המסיבה הזאת.

<רותם זהבי: המנהלים עושים את זה לאורך כל השנה - - -

יפעת שאשא ביטון: יש שיח עם התלמידים?

יפעת שאשא ביטון: כי בעצם השיח עם התלמידים לא משאיר את זה רק במעגל התוך בית ספרי, אלא הוא יכול לתרום מבחינת ההסברה והמודעות גם למה שקורה בשעות שלאחר הלימודים.

<רותם זהבי: בהחלט.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נציגת "בטרם".

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח גם לנתונים וגם למידע שיש ברשותכם.

יפעת שאשא ביטון: ספרי לנו קצת על ההסברה שתפרוץ היום בערב, נכון?

<אביטל אופל פנקס: נכון.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<אביטל אופל פנקס: קודם כל אני אתחיל ואומר שאני מאוד מזדהה עם האמירה שאמר חבר הכנסת גואטה, באמת השם צעצועים מסוכנים מאוד מאוד מטעה.

<אביטל אופל פנקס: מדובר בחומרי נפץ לכל עניין ודבר והוא עדיין נתפס בידי הרבה, ההורים אפילו, לפעמים אני שומעת אבות: 'זה משחק ואפילו כמשחק לגיטימי ומהנה' – זה משהו שצריך למגר, כי הרבה מהמשחק הזה הוא ממש בחסות, אפילו בחסות ההורים.

<אביטל אופל פנקס: אני אפתח בנתונים ואומר שיש בעיתיות בנתונים מבחינת היקף הבעיה, באמת לדעת כמה ילדים נפגעים, כי כשבאים לבתי החולים יהיה כתוב בטפסים שמדובר בחתך או בדקירה, אולי יגידו שמודבר שיש קטיעת אצבעות או פגיעה בראיה, אבל לא יגידו מה המוצר המעורב.

<אביטל אופל פנקס: אנחנו בארגון בטרם, נכון היום בעצם פועלים ב-9 בתי חולים ששם הכנסנו שדות נוספים של מידע.

<אביטל אופל פנקס: זה רק 9 בתי חולים מתוך קרוב ל-30 בתי חולים.

<אביטל אופל פנקס: באותם בתי חולים אנחנו יכולים להגיד, באותן פגיעות, לתת איזה מדגם מאוד מאוד יפה, מאוד גדול ואנחנו יכולים לאפיין - - -

יפעת שאשא ביטון: לשייך את זה לסוג הזה.

<אביטל אופל פנקס: נכון.

<אביטל אופל פנקס: לדבר באחוזים.

<אביטל אופל פנקס: כל מספר שאני אגיד פה, אני חייבת להגיד, זה מספר חסר של ההיפגעויות.

<אביטל אופל פנקס: יש לנו באמת שני מקורות מידע שאנחנו ניתחנו, גם מחדרי מיון, סליחה, ב-10 בתי חולים בין 2010 ל-2014.

<אביטל אופל פנקס: שם היו לנו 102 מקרים שתועדו.

<אביטל אופל פנקס: יש לנו גם מאגר תקשורת שבו אנחנו אוספים, לרוב במאגר תקשורת מדובר בהיפגעות יותר קשה שהתקשורת מדווחת עליה.

<אביטל אופל פנקס: שם היה מדובר על 143 ילדים שנפגעו בין 2008 ל-2013.

<אביטל אופל פנקס: מה שאנחנו רואים מהמדגם הזה כשניתחנו אותו, באמת לקראת פורים אנחנו באמת מדברים על פי שתיים וחצי ילדים שנפגעים עקב צעצועים מסוכנים.

<אביטל אופל פנקס: 90% מהם בנים – זה לא מפתיע.

<אביטל אופל פנקס: כאשר קבוצת הגיל הכי משמעותית באופן ניכר היא קבוצת הגיל של 10 עד 14.

<אביטל אופל פנקס: מלבד זאת, מנגנוני ההיפגעות השכיחים ביותר זה עצם כוויות.

<אביטל אופל פנקס: מעל ממחצית הילדים שאושפזו או שהגיעו לחדרי מיון הגיעו לחדרי מיון עקב כוויות.

<אביטל אופל פנקס: השאר, מדובר בחתכים, בחבלות מאוד מאוד קשות.

<אביטל אופל פנקס: כמו שנאמר פה, אנחנו רואים מקרים מאוד קשים ואפילו ילדים שאיבדו חמש אצבעות, אנחנו רואים פגיעה מאוד קשה בראיה עקב המשחק עם חומר הנפץ הזה.

<אביטל אופל פנקס: אגב, רק עכשיו, עוד מעט אני אספר על הסרטון שאנחנו מעלים ביחד עם משרד הכלכלה הערב - - -

יפעת שאשא ביטון: חבל שלא הבאת.

יפעת שאשא ביטון: היינו זוכים לראות אותו ראשונים.

<אביטל אופל פנקס: ערוץ 2 יעשה היום השקה של זה.

<אביטל אופל פנקס: אני תכף אספר על זה.

<אביטל אופל פנקס: אני מאוד מאוד ממליצה לראות חדשות ערוץ 2 היום.

<אביטל אופל פנקס: באמת לקראת פורים אנחנו בקשר עם בתי חולים שמרימים לנו טלפון, שניים רק ביומיים אחרונים: שלושה ילדים שנפגעו מנפצים וחזיזים, ואנחנו לא שומעים על זה באף עיתון, זה לא היה באף מקום, זה לא נספר, ילדים שנפגעו באופן קשה.

<אביטל אופל פנקס: אני גם רוצה לומר עוד משהו, ההבדל בין חזיזים ונפצים של היום לבין החזיזים ונפצים של העבר הוא באמת מאוד משמעותי.

<אביטל אופל פנקס: הורים גם, אני חוזרת שוב למקום של ההורים, חושבים שזה משחק, הם אומרים: 'אנחנו גדלנו עם זה, אנחנו לא נפגענו.

<אביטל אופל פנקס: כל הזמן הייתי משחק עם נפצים וחזיזים ולא קרה לי דבר', אין מודעות.

<אביטל אופל פנקס: אין מודעות שמדובר היום בחומרי נפץ מסוכנים שהם הרבה יותר מסוכנים ממה שהיה בעבר.

<אביטל אופל פנקס: מכוון שכך, אנחנו באמת חושבים שמלבד הנושא של אכיפה וענישה, שאי אפשר להמעיט בחשיבות שלהן, אני שמחה שכבר דיברו כאן על תזכיר החוק המאוד מאוד חשוב שחייבים כבר לקדם אותו ולוודא, זה כבר כמה שנים.

<אביטל אופל פנקס: אני חייבת לציין, אנחנו ישבנו - - -

יפעת שאשא ביטון: על מה שהוא מדבר שקריאה שנייה ושלישית?

<אביטל אופל פנקס: נכון.

<אביטל אופל פנקס: כבר עובדים על זה באופן מאוד רציני במשרד הכלכלה כמה שנים.

<אביטל אופל פנקס: גם אנחנו ישבנו איתם על תזכיר חוק החשוב הזה, הוא באמת יכול לשפר באופן ניכר את המצב.

<אביטל אופל פנקס: מה שהיה עד עכשיו, מבחינת הענישה, היינו שומעים על ענישה גם של 1,000 שקל, 2,000 שקל, ענישה ממש מגוחכת.

<אביטל אופל פנקס: לכן, בהצעת החוק הזאת אי אפשר להמעיט בחשיבות שלה.

<אביטל אופל פנקס: בנוסף לענישה ואכיפה הנושא של ההסברה, שהורים יבינו שזה חומר נפץ, שזה לא מה שהיה כשהם שיחקו בו.

<אביטל אופל פנקס: עד כמה מסוכן, אנחנו חייבים לעשות הסברה.

<אביטל אופל פנקס: אנחנו פעלנו ביחד עם משרד הכלכלה.

<אביטל אופל פנקס: היום בערב יושק קמפיין ריאלי שבאמת הורים וילדים, אחרי שהם יראו את הקמפיין הזה הם יבינו שזה לא צעצוע ושזה חומר נפץ, ושיבינו את הסכנה.

<אביטל אופל פנקס: זהו.

<אביטל אופל פנקס: אני באמת מקווה שההסברה הזאת תשפיע ותבהיר להם עד כמה המשחקים האלה הם לא משחקים, הם סכנת חיים.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חוזרים עוד פעם, ממש עובר כחוט השני העניין של האחריות ההורית כאן, בעצם המודעות של ההורים והמעורבות שלהם בתהליך של למגר את התופעה או למזער את הפגיעה בילדים שלהם כמו גם בילדים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: זו אמירה חשובה.

<אביטל אופל פנקס: כמעט כל המקרים הם ליד הבית ממש, זה פחות במוסדות חינוך, הרבה יותר בבית.

<אביטל אופל פנקס: ההורים פשוט צריכים להרים את האף ולראות מה קורה עם הילדים שלהם - - -

יפעת שאשא ביטון: לא צריך להרים את האף, מספיק לשמוע.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת - - -

<אביטל אופל פנקס: ולוודא מה קורה עם הילדים שלהם.

יפעת שאשא ביטון: גם כשאנחנו לא רוצים אז שומעים - - -

<אביטל אופל פנקס: נכון, שומעים כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: מכון התקנים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת גנאים, אתה רוצה לדבר?

מסעוד גנאים: אחרי מכון התקנים.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<דליה ירום: תודה רבה.

<דליה ירום: דליה ירום, אני מנהלת המעבדה לכימיה וטקסטיל במכון התקנים.

<דליה ירום: המעבדה היא אותה מעבדה שאחראית גם על בדיקות צעצועים וגם על בדיקות זיקוקי דינור.

<דליה ירום: אני מוכרחה להגיד שאנחנו מעבדה.

<דליה ירום: זאת אומרת, אנחנו עושים בדיקות.

<דליה ירום: אני רוצה לברך את חבר הכנסת גואטה, הוא פשוט פגע בול למטרה.

<דליה ירום: זאת אומרת, כמי שבאה מעולם התקינה, באמת התקינה מפרידה בין צעצועים לבין חומרי נפץ, לבין מה שמכיל זיקוקי דינור.

<דליה ירום: אגב, בתקינה הכניסו את הפיקות לנושא צעצועים כאשר הרעיון מה משקל חומר נפץ, אבקת השריפה הם קוראים לזה בתקן, בתוך המוצר.

<דליה ירום: אבל, התקן באמת מתייחס לזה.

יגאל גואטה: זה צריך להיות באותו תקן של גפרורים.

<דליה ירום: זה סוג אחר של אבקת שריפה וזה כבר בהיבט הכימיה.

יגאל גואטה: זה אותו סוג.

יגאל גואטה: כשהיינו ילדים קטנים היינו שמים את האדום של הגפרורים בתוך מפתח ועושים - - -

<דליה ירום: היום כבר לא.

<דליה ירום: כמו שאמרו, זה התפתח ונהייה הרבה יותר מסוכן.

יפעת שאשא ביטון: יצירתיות של פעם.

יגאל גואטה: המפתחות כבר לא שווים, הכול מוכן.

<דליה ירום: מה שחושב לי להגיד, באמת גם "בטרם", אנחנו כנראה מקבלים את אותו המידע.

<דליה ירום: שני דברים אני רוצה להגיד, כשאנחנו יושבים בוועדות תקינה, התקנים הישראלים הם היום תקנים מאומצים, מדינת ישראל מחויבת לאמץ תקנים, התקן לצעצועים הוא תקן מאוד מיוחד כי וועדת התקינה מצאה לנכון להסביר את ההיגיון מאחורי כל קביעה.

<דליה ירום: אחד הדברים שוועדת התקינה תמיד אומרת זה, 'חבר'ה, אנחנו צריכים לתת לילדים גם לשחק'.

<דליה ירום: אני כרגע לא מדברת על חומרי הנפץ, אני לא מדברת על הנפצים והזיקוקים שזה תחת התקן של זיקוקים.

<דליה ירום: אני מדברת על הדברים היותר קטנים, שם הם אומרים: 'או.

<דליה ירום: קיי, אנחנו נותנים לילדים לשחק', פה אני מתחברת טוב למה שאביטל אמרה, אבל תחת תנאים מסוימים.

<דליה ירום: את התנאים האלה חייבים להסביר לילדים.

<דליה ירום: התקנים, באיזה שהוא מקום נותנים להורים מחויבות, כי אנחנו מחויבים לתת להם את ההסבר וההורים חייבים להסביר.

<דליה ירום: קודם כל מתחילים בזה שהדברים מותרים לילדים מגיל 8.

<דליה ירום: אני לא ראיתי הורה בחנות כשהילד מבקש פיקות והוא אומר לו: 'לא, לא, זה מגיל 8 למרות שאתה בן 5' ולמרות שכתוב שם באותיות קידוש לבנה שזה מיועד לילדים מגיל 8.

<דליה ירום: הורים לעיתים קונים את זה לעצמם.

<דליה ירום: זה דבר אחד, פה באמת זה הקטע של ההסברה.

<דליה ירום: לדוגמה, התקן קובע, אביטל בטח יודעת שיש לא מעט תאונות שהילדים אפילו מחזיקים את הפיקות האלה בכיסים.

<דליה ירום: נופלים, הפיקות מתפוצצות בכיס.

<דליה ירום: בשנה שעברה היו כמה מקרים כאן.

<דליה ירום: כתוב, פשוט צרך להקריא לילדים או להגיד להם: 'תשתמשו בצורה נכונה', כי אחרת, לבוא ולמנוע לגמרי, כנראה אי אפשר למנוע מהם את שמחת החג.

<דליה ירום: זה בהיבט - - -

יפעת שאשא ביטון: גם לא רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים, כמו שאת אמרת, שזה יעשה באופן מבוקר ושזה יעשה על ידי, או באמצעות צעצועים שהם מורשים ועברו את הבדיקה שנדרשת.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהקריאה פה בעיקר, זה גם מה שביטא חבר הכנסת יגאל גואטה, זה כל הצעצועים הפיראטים שנכנסים הנה ללא השגחה וללא פיקוח.

<דליה ירום: נכון.

<דליה ירום: פה באמת התקינה מאוד נותנת מענה לדברים האלה, אבל כמו שאמר ישראל משען, אני חושבת שהחוק לצעצועים מסוכנים יכול לעשות הרבה מאוד סדר.

<ישראל משען: עכשיו זה על שולחנכם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מסעוד גנאים בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: אני חושב שאנחנו מדברים על תופעה שהיא מאוד מסוכנת, תופעה שגבתה קורבנות אם מבני נוער ואפילו בתים נשרפו בגלל נפצים, בגלל חזיזים.

מסעוד גנאים: לצערי, זה לא רק, למשל, אצלנו ביישובים הערביים זה לא רק ברמדאן.

מסעוד גנאים: זה בחתונות, זה כאשר זוכים במשחק כדורגל, זה כאשר זוכים באיזו בחינה.

מסעוד גנאים: את הזיקוקים האלה, יש סוגים של זיקוקים שהם כאילו רימון הלם.

מסעוד גנאים: רימוני הלם, שגורמים להרבה, חוץ מהפרעה הם גורמים להרבה נזק.

מסעוד גנאים: אני חושב שצריך שילוב בין שני דברים.

מסעוד גנאים: דבר ראשון, עניין ההסברה, העלאת המודעות – זה חשוב מאוד לא רק לילדים אלא להורים, משום שההורה הוא האחראי לבן שלו כאשר הוא עדיין ביסודי או בחטיבת הביניים וכו', הוא האחראי.

מסעוד גנאים: צריך לעלות למודעות ההורים, למשפחה וגם לילדים.

מסעוד גנאים: אני חושב שהעניין החשוב זה גם האכיפה והענישה.

מסעוד גנאים: צריך ליישב את המקורות האלה.

מסעוד גנאים: הכוונה, אם יש למשל יבואן, פה נאמרו דוגמאות, יבואנים שמביאים לפעמים צעצועים או נפצים או משהו כזה שהוא אסור, מה נעשה איתו בסוף?

מסעוד גנאים: האם זה תוהו ובוהו וכל אחד יכול להסתדר בסוף כי יש לו מישהו, אני יודע איפה?

מסעוד גנאים: אז מה זה, זו אנדרלמוסיה, זו אנרכיה ואתה בסוף לא יכול לייבש או להתגבר על התופעה הזאת.

מסעוד גנאים: אני אומר לכם מניסיון ממה שאני יודע.

מסעוד גנאים: סוחרים, בעלי חתונות ביישובים הערבים הם מביאים מג'נין, משכם, מכל האזורים האלה מביאים באוטו, ברכב שלו והוא מחלק ומוכר.

מסעוד גנאים: לכן, לפי דעתי האכיפה והענישה הם מאוד חשובים.

מסעוד גנאים: בעל חנות, יבואן שנתפס באמת עם הדברים האלה ה-מסוכנים, הוא צריך להיענש.

מסעוד גנאים: בלי ענישה אמתית אנחנו לא יכולים להתגבר על התופעה הזאת.

מסעוד גנאים: אם יש בכנסת הצעת חוק, אומרים שיש הצעת חוק - - -

<ישראל משען: שלוש שנים מאסר.

יפעת שאשא ביטון: צריך לקדם את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבקש - - -

מסעוד גנאים: כולנו צריכים להירתם לזה.

יפעת שאשא ביטון: א', זה קנס משמעותי ויש גם מאסר.

יגאל גואטה: מגדילים אותו מ-23 ל-30.

יפעת שאשא ביטון: זה לא ל-30, זה ל-230 אלף שקל.

<בישראל משען: בחוק החדש זה יהיה 236 אלף.

מסעוד גנאים: אבל בהגדרה בסוף, רק הערה.

מסעוד גנאים: מי שמגדיר שזה צעצוע ושזה לא צעצוע בסוף, האם מי שייצר אותו או כאשר הוא מובא לפה אנחנו נסמן אותו כמסוכן.

מסעוד גנאים: באמת, המילה צעצוע, ככה כאילו, יש בה תמימות מסוימת וזה בכלל לא תמים.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה.

<ישראל משען: אני אסביר.

<ישראל משען: אמרתי בתחילת דבריי, הוועדה לצעצועים מסוכנים, הוועדה הזאת מורכבת מספר רב של גורמים.

<ישראל משען: בוועדה קובעים גם מה הוא צעצוע מסוכן ומה זה צעצוע לא מסוכן.

<ישראל משען: אנחנו פרסמנו את זה גם ברבים, יש פה - - -

יפעת שאשא ביטון: אולי צריך לשנות את הטרמינולוגיה שיבינו שזה לא צעצוע - -

<ישראל משען: כתוב 'חומר נפץ'.

יפעת שאשא ביטון: מה, זה בחקיקה, אז אנחנו נקדם חקיקה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו תכף נחדד את הסוגיה לפני סוף הדיון, ואם צריך להגדיר בחקיקה הגדרה אחרת אז אנחנו נשמח להירתם.

יגאל גואטה: יש המון דברים שבמכון התקנים מוגדרים כצעצועים מסוכנים, אבל מסיבות אחרות ישנות, כמו - - -

<ישראל משען: לא חומרים מסוכנים, צעצועים.

יפעת שאשא ביטון: הם מגודרים כצעצועים והם מגדירים אותם כחומרים מסוכנים.

יפעת שאשא ביטון: הוועדה לצעצועים מסוכנים מגדירה אותם - - -

<ישראל משען: אנחנו קובעים מה זה מסוכן ומה זה לא מסוכן.

יגאל גואטה: כן, אבל אצלכם גם צעצוע שיש בו פטנטים הוא צעצוע מסוכן, אבל בכלל מסיבה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: פשוט צריך להגדיר שהוא לא צעצוע.

יפעת שאשא ביטון: צעצוע מסוכן הוא לא צעצוע, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שצריך, אנחנו מיד נחדד את הנקודה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע את נציגי המשרד לביטחון פנים.

יגאל גואטה: דרך אגב, אני חושב שאם היו משקיעים מאמצים בנפצים האלה כמו שהשקיעו בפטנטים היינו משיגים הרבה יותר.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יגאל גואטה, אני רוצה ברשותכם לשמוע את נציגי המשרד לביטחון פנים כדי לראות באמת איך אתם מתמודדים עם התופעות.

יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שהדי הפיצוצים, שאני לפחות שומעת אצלנו ברחובות וזה למרחקים, תמיד נדמה שזה מחוץ לבית, אתה יוצא החוצה, אין אף ילד ואז אתה מבין שזה מגיע מאוד מרחוק.

יפעת שאשא ביטון: איך אתם מתמודדים עם זה, מה הסמכויות האכיפה שלכם?

<שבתי גרברציק: קודם כל, אנחנו נדבר רק על הנושא של ההסברה, גם בהנחיית מפכ"ל למנוע כמניעה מצבית.

<שבתי גרברציק: אנחנו עוסקים היום בנושא של הסברה.

<שבתי גרברציק: יש כאן נציגה שיכולה להרחיב בנושא של כניסה של שוטרים, בכל מחוזות המשטרה, לבתי הספר ולפעול.

<שבתי גרברציק: גם אני, שאני עובד מול הציבור הדתי והחרדי, הרבה מאוד הסברה.

<שבתי גרברציק: בניגוד לשנים קודמות, ישנה דרישה היום מצד עיתונאים וכלי תקשורת חרדים לקבל מרואיינים ולקבל חומרים כדי להפיץ - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה ציינת את התקשורת החרדית - - -

<שבתי גרברציק: אני בעיקר עובד מולם כרגע, כי שם החלק האקוטי של מחיית המן בתוך בתי הכנסת, אז ישנו דגש גדול.

<שבתי גרברציק: ישנה אמירה גם של רבנים וגם של מעצבי דעת אחרים שהם לא במעגל הרבני.

<שבתי גרברציק: הם מבינים שמדובר פה במשהו מאוד מאוד מסוכן, לא רק ברמת הסיכון הרגילה שאנחנו מכירים כל שנה, אלא גם עכשיו כשאנחנו נמצאים במצב מאוד מרוכב ומאתגר מבחינה ביטחונית, ישנם דברים וכלי נשק, תכף יציג את זה יוני, שיכולים לסכן את האנשים שהולכים איתם.

<שבתי גרברציק: הציבור לא כל כך רגוע בכל המקומות, אדם שילך עם כלי נשק או עם משהו שדומה לכלי נשק יכול לסכן את עצמו.

<שבתי גרברציק: הפן ההסברתי הזה הוא פן שאנחנו נמצאים בו כמה וכמה שבועות.

<שבתי גרברציק: בוודאי לקראת סוף השבוע הזה, שעיתוני סוף השבוע יקבלו את המענה וגם תחנות הרדיו שהן יותר אקוטיות וחזקות לציבור.

יפעת שאשא ביטון: איך מרחיבים את זה לאוכלוסייה הכללית גם?

<שבתי גרברציק: גם בחברה האזרחית זה נעשה, אותו דבר נעשה, רק ששם זה מקבל דגש גדול יותר מבחינת האפקט.

<שבתי גרברציק: אפרופו "בטרם", אני מקווה שאתם עושים את זה גם למגזר הדתי והחרדי, כי הם לא בדיוק צופים בערוץ 2 או בכל ערוץ אחר.

<שבתי גרברציק: אני אומר כי פשוט אני לא מכיר, שזה יהיה מחולק נכון.

<אביטל אופל פנקס: יש להם, אנחנו ננסה לבחון את זה כמה שאפשר.

<אביטל אופל פנקס: יש כאלה שרואים, אגב, זה עובר בוואטס-אפ שיש להם, למרות הטלפונים הכשרים זה עובר.

<אביטל אופל פנקס: נקווה שיצליח.

<שבתי גרברציק: תחנות הרדיו במגזר החרדי הן מאוד חזקות, שתי תחנות: "קול חי", "קול ברמה".

<שבתי גרברציק: במגזר הדתי לאומי זה "גלי ישראל", הן הכי חזקות, ועיתוני סוף השבוע שהם חזקים, אנחנו עושים את הדברים האלה.

<שבתי גרברציק: גברתי היושבת ראש, אני מאוד שמחתי שאת הדגשת את תפקידם של ההורים.

<שבתי גרברציק: אנחנו דיברנו גם לפני שנה בוועדה הזו.

<שבתי גרברציק: ההורים מספקים את הכסף, כשהורה יעמוד על דעתו ויבין שהילד שלו לא רק מסכן את עצמו, מסכן גם אחרים, הוא לא ייתן כסף כי בסופו של יום זה עולה כסף.

יפעת שאשא ביטון: ואז הם ייקחו את זה מחברים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שההורים - - -

יגאל גואטה: הילד יביא את הכסף, any way הוא יביא את הכסף.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שההורים, אני לגמרי - - -

יגאל גואטה: הוא יעבוד בשליחויות שני לילות ויביא את הכסף, מה?

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מדברים על הילדים הקטנים.

<שבתי גרברציק: אנחנו מדברים על ילדים קטנים שלפעמים הם תמימים, אבל הם לומדים מהחברים ויש את אלמנט החקיינות.

<שבתי גרברציק: הם רואים שההוא מסתובב עם נפץ כזה וזה מסתובב עם רימון כזה ולאט-לאט אנחנו מגיעים ל-40 מ"מ או דברים, אנשי החבלה יוכלו להציג את הדברים.

<שבתי גרברציק: אין לזה סוף, אבל הכול מתחיל ונגמר בתחום ההסברה ובחינוך.

<שבתי גרברציק: אכיפה, תכף ידגשו, יגידו ויפרטו את נושא האכיפה.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לחדד עוד פעם את עניין ההורים.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת, זה לא סיפור של כסף, כי ילד לא קיבל מההורים שלו, הוא ייקח מהחבר, הרי הם קונים את זה, זה בא בקבוצות של נפצים.

יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא באמת להסביר להם, זה כבר ישנו, איך משתמשים בזה נכון, איך נזהרים ואיך בעצם מונעים פגיעה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו באמת לא נוכל לייבש את זה ואנחנו כן צריכים להתמודד עם זה.

<שבתי גרברציק: זה מסוכן הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<יוני זייטק: קוראים לי יוני מרמ"ד רישוי, אני אציג פרקטית מה עושים, גם החבלה ייתן סקירה יותר נקודתית.

<יוני זייטק: אני רק אגיד, כל השנה אנחנו מתעסקים בזיקוקים, ובדיונים האלה על הכול כל הזמן.

<יוני זייטק: עכשיו, לקראת פורים, יצאה פקודה מסודרת עם עבודת מטה של המשטרה.

<יוני זייטק: אני אומר נכון לעכשיו, נכון לחידוש מצב שעשינו, נעשה הרבה, נעשו 23 מבצעים כשבתוכם 182 אתרים שנבדקו.

<יוני זייטק: נתפסו 1,850 מוצרים שביניהם, אני רוצה להגיד משפט כללי, זה שיש תקן וכביכול זה חוקי, זה לא אומר שזה לא מסוכן.

<יוני זייטק: אמרת את זה ואני רוצה להגיד בקול רם את הדבר הזה.

<יוני זייטק: אני אומר, זה לא רק זה.

<יוני זייטק: אני אתן פה דוגמה, בכוונה אני אומר את זה כדי להזהיר את כולם פה.

<יוני זייטק: בתיאום עם קצין הכנסת נכנסתי עם הדבר הזה, אני רוצה להציג לכם איזה משהו.

<יוני זייטק: זו דוגמה, זה נראה כמו אקדח אמתי, יש לו את הפיטצ' הזה כמו אקדח אמתי.

<יוני זייטק: אני אומר לכם בכנות, אני כאיש משטרה, אם בא אלי עם דבר כזה הייתי נבהל מאוד.

<יוני זייטק: או.קיי.

<יוני זייטק: זה מהבחינה הזאת.

<יוני זייטק: זה צעצוע, הוא צעצוע כי הוא פלסטיק והוא פשוט, אבל זה מסוכן.

<יוני זייטק: הוא מבהיל את האנשים ואפשר גם להיפצע - -

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע למה זה מסוכן יותר מאשר - - -

<יוני זייטק: יהיה מי שיחשוב שזה אמתי.

יפעת שאשא ביטון: עזוב שמישהו יחשוב שזה אמתי, בגלל שיודעים שיש דברים כאלה בפורים, אז יבואו עם אקדחים אמתיים ואנחנו לא נדע לזהות.

יפעת שאשא ביטון: אני מודה שזה קצת מחריד אותי - - - <קריאה:> בפרט שרואים שהוא יורה, הדבר הזה יורה כדוריות פלסטיק.

יפעת שאשא ביטון: אגב, הוא מורשה בחנויות?

יפעת שאשא ביטון: <קריאה:> הוא לא מורשה.

<יוני זייטק: הוא לא מורשה.

<יוני זייטק: אתן דוגמה, היום ניתן להזמין את זה ב-E-bay, מזמין את זה בעלי-בבא ומזמין - - -

יגאל גואטה: זה לא סתם יורה, זה מסוכן הדבר הזה.

יגאל גואטה: זה מוציא עין בשנייה

<יוני זייטק: זו דוגמה אחת.

<יוני זייטק: דוגמה אחרת, אני אומר שיש את התרסיסים, יש דברים נוספים.

<יוני זייטק: אני אגיד פה עוד משהו כללי כאן.

<יוני זייטק: אני הייתי בהרבה דיונים על ירי וזיקוקים ודברים כאלה, אבל אני אומר את זה, ידענו, גם אנחנו כמשטרה ידענו לבוא להגיד שבמגזרים מסוימים בעיקר, כשיש חתונה ויש דברים כאלה תקומו תעזבו, איפה המטיפים הדתיים?

<יוני זייטק: אני חושב שצריך להגיד את זה בצורה כללית, צריך להגיד באומץ לב.

<יוני זייטק: גם כשיש קריאת מגילה ויש זיקוק צריך לעצור את זה.

<יוני זייטק: לא צריך לבוא רק בטענות לכל מי שאנחנו אוהבים כל הזמן לבוא בטענות אליו.

<יוני זייטק: צריך לבוא בטענות לציבור הכללי על הדבר הזה כי זו תופעה שנמצאת כל הזמן.

<יוני זייטק: אנחנו אוהבים לבוא דווקא מול ציבור מסוים על הדברים האלה.

<יוני זייטק: צריך לדעת לבוא לכל הציבור בנושא הזה.

<יוני זייטק: אני אגיד משהו כללי, אולי הדיון הראשון שכל מי שנמצא פה מסכים, כלומר, לא היה פה דיון שמישהו אומר משהו אחר - - -

יפעת שאשא ביטון: כל הדיונים שלי הם ככה.

<יוני זייטק: אני אגיד עוד דבר אחד, אני כן רוצה להיות אופטימי, התרחיש הזה אופטימי כשרוצים.

<יוני זייטק: אתן דוגמה דווקא לגבי הסיפור של זיקוקים בעיר לגבי שוטרים.

<יוני זייטק: כאן בכנסת היו כמה פעולות, גם פה הפסיקו את הייבוא של מספר 2.

<יוני זייטק: תראו, יש פה ירידה משמעותית בכל התופעה הזאת – אפשר לנצח את זה.

<יוני זייטק: הזיקוקים, מה שנקרא קטגוריה 2, זה השפיע, לא ב-100%, אבל השפיע מאוד ואפשר לעשות פה את הדברים האלה.

<ישראל משען: מדובר על זיקוקים מועפים, זה שיורים עליהם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לקראת סיום.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה קצין החבלה ואחר כך אנחנו נאפשר גם לרשות המסים ונסכם.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<גיורא מלול: שלום, גיורא מלול ראש מדור מעבדות חבלה, משטרת ישראל.

<גיורא מלול: אנחנו פועלים לאורך כל השנה בתפיסות של חומרים מעין אלה.

<גיורא מלול: אני אומר 'מעין אלה' כי זה נפרס על מספר קטגוריות.

<גיורא מלול: בעיקר מה שאנחנו מדברים פה, בעצם זה קטגוריה 1 ו-2, כאשר לנו כמשטרת ישראל אין סמכות אכיפה.

<גיורא מלול: אנחנו נכנסים לסמכות אכיפה כאשר מדובר בקטגוריה 3 ו-4, כאשר מדובר בחומרי נפץ ולכן שם אנחנו - - -

יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים לזהות אותם, כי הרבה פעמים, דיברנו על זה בהקשר של הלייזר, זה נראה אותו דבר, אבל רמת חומר הנפץ היא שונה.

<גיורא מלול: קודם כל יש תקן.

<גיורא מלול: אנחנו פועלים על פי התקינה של מכון התקנים הישראלי שפועל על פי תקן אירופאי שיודע לקטלג על פי כמות החומר הפעיל.

<גיורא מלול: אנחנו בסיוע של משרד הכלכלה גם ניסינו להוביל איזו חקיקה, בצעם לגרור יותר פרטים מקטגוריה 2 לקטגוריה 3.

<גיורא מלול: בעצם כך תהייה לנו סמכות אכיפה ונוכל להתייחס לזה כאילו היה חומר נפץ - - -

יפעת שאשא ביטון: איפה זה עומד?

<גיורא מלול: כרגע זה נמצא בדיונים ואני מעריך - - -

יגאל גואטה: אחרי פורים זה יאושר.

<גיורא מלול: נקווה שכן, אז נוכל לעשות.

<גיורא מלול: רק כדי לסבר את האוזן, לפני שלושה חודשים, במהלך חיפוש פלילי אחרי סוחרי סמים באזור כפר מס, אנחנו מצאנו מחסן שהיה בו יותר מ-15 טון זיקוקים.

<גיורא מלול: מדובר פה בכמות אדירה, הערכת נזקים מאוד גדולה שיכולה להתרחש.

<גיורא מלול: אני מאוד מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת גואטה לגבי- - -

<יוני זייטק: 15 טון זה כמות אדירה.

<יוני זייטק: זאת אומרת, תבינו את הפרופורציות, זו כמות ענקית, חצי מכולה.

<גיורא מלול: זו כמות אדירה וזה נמצא במרכז הארץ וזו פצצה מתקתקת.

יגאל גואטה: אם במקום כזה היה נזרק גפרור זה היה - - -

<גיורא מלול: לא צריך, היה שם גם שומים, אותם שומים שדיברת.

<גיורא מלול: - - -

יפעת שאשא ביטון: אגב, זה נראה תמים לגמרי.

<גיורא מלול: יש ניצוצות וליד זה יש פגזים, פגזי זיקוקים ב-100 מ"מ וב-200 מ"מ, אותם פגזים שבאמת יכולים ליצור פה אסון סביבתי מאוד גדול.

<גיורא מלול: אנחנו עושים את זה, אנחנו פועלים, אבל אני אומר שהידיים שלנו מאוד קצרות בכל מה שקשור בטיפול.

<גיורא מלול: מאחר ואנחנו פועלים פה בסמכות עם בתי המשפט, קשה לבוא ולקחת ולהאשים אדם שפועל, שהוא מפעיל זיקוקים או שהוא סחור צעצועים בכוונות פליליות וכאלה.

<גיורא מלול: אם כך, רמת הענישה היא מאוד נמוכה.

<גיורא מלול: לכן, אני חושב שצריך לקדם פה רף ענישה גובה יותר, להשית קנסות מאוד גבוהים ובכך בעצם להגביר את ההרתעה ולאפשר לנו לפעול לאורך כל השנה.

<גיורא מלול: ברור שלקראת כל פורים כולם נזעקים - - -

יפעת שאשא ביטון: כי זה הפיק הכי משמעותי בשנה.

<גיורא מלול: זה לא מפריע לנו, אבל אני אומר שבסופו של דבר הקפצונים והצעצועים המסוכנים הם באמת עם כמות חומר פעילה נמוכה יחסית ממה שאנחנו נתקלים במהלך השנה.

<גיורא מלול: יחד עם זאת, אתם רואים את הנזקים ההרסניים לגוף, לנפש ולסביבה.

<גיורא מלול: אני חושב, כן, אנחנו ממשיכים בהסברה שלנו כמשטרת ישראל.

<גיורא מלול: כרגע מסולם קליפ, שזה גם יופץ יחד כדי להמחיש - - -

יפעת שאשא ביטון: בשבוע הקרוב?

<גיורא מלול: היום.

יפעת שאשא ביטון: היום, מצוין.

<גיורא מלול: אגב, ככל שנה החבלנים שלנו מצטרפים יחד עם פקחי משרד הכלכלה ועושים אכיפה בכפרים ובכל המחוזות.

<גיורא מלול: אי אפשר לפעול בכל נתיבי הסחר.

<גיורא מלול: כפי שציין חברי משען, הדברים האלה כל פעם משתכללים, זה ילקוט, זה בית ספר, בסמטה, ברחוב.

<גיורא מלול: אנחנו משתדלים לעשות את זה, אבל התפיסה היא לאורך כל השנה.

יפעת שאשא ביטון: או.

יפעת שאשא ביטון: קיי, 100%.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: רשות המיסים בבקשה, ואז אנחנו נסכם.

<אורן בן שבת: אורן בן שבת, אני סגן מנהל אגף הביטחון, מכס ומע"מ ברשות המיסים.

יפעת שאשא ביטון: לצערנו הרב זה מוגדר צעצוע, אבל לא אמל"ח (אמצעי לחימה).

<אורן בן שבת: נכון.

<אורן בן שבת: מהתוקף הזה גם אנחנו עושים את ההבחנה בין הקטגוריות של אותם זיקוקים.

<אורן בן שבת: באמת מה שנמצא ברמה הנמוכה, קטגוריה 1, באמת מוגדר בדרך כלל כצעצוע מסוכן ולא כאמצעי לחימה.

<אורן בן שבת: אגב, המכס, מבצעים כאלה לקראת פורים, לא רק נפצים וזיקוקים, גם תחפושות שלא עומדות בתקן, המכס עושה כל שנה, כמה חודשים מראש, לא שבוע לפני כי אז כמובן שזה מאוחר מדי.

<אורן בן שבת: בתפיסת העבודה של המכס תמיד יש את הדילמה בין לאפשר את הסחר לטובת הכלכלה לבין ביצוע פעולות אכיפה.

<אורן בן שבת: נכון שמגיעים אלפי מטענים ביום ונבדקים בפועל פיסית אחוזים מסוימים מהמטענים האלה, אבל ההחלטה נובעת מתהליך של הערכת סיכונים, של ניהול סיכונים כשהדילמה הזאת נמצאת כל הזמן ברקע.

<אורן בן שבת: ההחלטה איזה מטען בודקים ולאיזה מטען ניגשים מבוססת על מידע מודיעני, גם על ניסיון עבר, גם על בעלי עניין או בעלי תפקידים מסומנים וכדומה.

אורי מקלב: השאלה אם בסדרי העדיפויות שלכם ותכניות העבודה שלכם, איזה in put זה מקבל.

אורי מקלב: אני רק חושש שרק לעקוב אחרי סיגריות מוברחות שהנזק הכלכלי הוא גדול יותר, שם שמים, שם אנחנו גם ערים לתפיסות הרבה יותר גדולות מצעצועים מסוכנים.

אורי מקלב: צעצועים מסוכנים זה לא המכס, אין נזק לכלכלה, או שיהיה או שלא יהיה, אבל זה לא ה-in put, אבל סיגריות מוברחות זה נזק לכלכלה.

יפעת שאשא ביטון: השאלה אם לפחות לקראת פורים אנחנו יכולים להגביר את האכיפה על כל הסוגיות של קפצונים וכאלה?

<גיורא מלול: כמו שאמרתי בצורה ברורה מספר חודשים לפני חג הפורים יש דגש לסוגיות האלה שבאמת צצות במהלך החג ולקראתו.

<גיורא מלול: נכון, המכס הוא מס, אבל זו לא הפריזמה היחידה שדרכה המכס מנהל את הסיכונים שלו.

<גיורא מלול: מעבר לפן הכלכלי יש את היבטי האכיפה, כמו שאמרתי, תחת כל הרגולציה של הרשויות המוסמכות, רשויות הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

<שבתי גרברציק: עוד אנחנו מדברים, הנה קיבלנו תמונה מהבוקר, תמונה מתפיסה שהייתה עכשיו בזמן אמת בבנימין.

<שבתי גרברציק: אלפי פריטים - - -

יגאל גואטה: אתה יכול לחבר לנו את זה למסך?

יפעת שאשא ביטון: נותן לנשום, כאילו בהזמנה.

<שבתי גרברציק: בתחנת בנימין.

<יוני זייטק: חשוב לציין, הפעילות נעשית כל הזמן.

<יוני זייטק: בימים האלה נמצא כל הזמן, יש תפיסות, יש תמונות ויש בלי סוף.

יפעת שאשא ביטון: לפני שהצלצול של המליאה יתפוס אותנו, את רוצה לומר משהו, אבל ממש בקצרה.

<רחל גרייבין: רחל גרייבין, קצינת מניעה והסברה בתחום הנוער.

<רחל גרייבין: אני מצטרפת למאמץ של כל הגופים כאן בתחום ההסברה, בהסברה לבני נוער.

<רחל גרייבין: שוטרים עוברים בכיתות, חלק מהמאמץ שהוא גם אכיפתי, הסברתי, מניעתי ובכל הכוונים, גם זה אחד מהם שאנחנו לוקחים בו חלק.

אורי מקלב: את יכולה לשלב הורים בהסברה הזאת?

אורי מקלב: בתאונות דרכים, לשלב הורים, אנחנו ראינו שיש אפקטיביות מאוד מאוד גדולה - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה פספסת, הם מוציאים סרטוני הסברה.

יפעת שאשא ביטון: היום עולה סרטון הסברה של "בטרם" במדיה וגם המשטרה עם סרטוני הסברה.

יפעת שאשא ביטון: בעצם זה מגיע לקהל הרחב.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו גם על החברה החרדית איך - - -

אורי מקלב: אני מתנצל.

יפעת שאשא ביטון: הסטודנטים שישבו פה כל כך יפה.

יפעת שאשא ביטון: אגב , זה כבר הדיון השני, מישהו מכם רוצה להתייחס, לומר משהו?

<ענבל כץ: אני רציתי להגיד שאני גרה במקור בעוטף עזה והיה לי קשה לשמוע את כל ההתייחסות לנפצים ולקפצונים מבלי להתייחס לפוסט-טראומתיים שיש פה בארץ.

<ענבל כץ: גם הם סובלים מאוד מהסיטואציה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אני קצת אמרתי את זה.

יפעת שאשא ביטון: גילוי הנאות, כאילו לא כולם יודעים, אני באה מקריית שמונה.

יפעת שאשא ביטון: אצלנו כל בום זה בום, לא משנה איך הוא.

יפעת שאשא ביטון: זה יכול להיות מהדלת וזה יכול להיות מקפצונים בפורים.

יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מזדהה ומבינה את התחושה שאת מעלה.

<ענבל כץ: זה גם הכלבים וגם האנשים, באמת זה מוציא מהאיפוס.

יגאל גואטה: אני שוחחתי, דיברנו על זה, גם המבוגרים וגם כלבים והחיות, דיברנו על זה.

יפעת שאשא ביטון: ממש הפוטס -טראומה זה משהו שבארץ ישראל הוא כל כך נפוץ.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה חשוב.

יגאל גואטה: אנחנו מצטרפים.

יגאל גואטה: אנחנו שנינו עם הפוסט-טראומה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בהחלט נתייחס לסוגיה הזו בהמשך, לא בהקשר של פורים בפרט, בכלל ניתן לזה מקום ובמה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהנקודה היא חשובה וטובה.

יפעת שאשא ביטון: תודה שהעלית אותה.

אורי מקלב: מה המסר שהם לקחו מהדיון הזה?

אורי מקלב: השאלה אם אנחנו מצליחים להשפיע.

יפעת שאשא ביטון: הם צעירים, אין להם עדיין ילדים.

יפעת שאשא ביטון: מישהו רוצה לומר מה הוא לוקח מהדיון?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<תמר אסייג: אני רוצה רק להוסיף על הקפצונים - - -

יפעת שאשא ביטון: מה שמך?

<תמר אסייג: תמר.

<תמר אסייג: יש לי אח - -

יגאל גואטה: איפה את גרה?

<תמר אסייג: ליד צפת.

יגאל גואטה: ליד צפת.

יגאל גואטה: מה, אין לזה שם?

<תמר אסייג: בר-יוחאי.

אורי מקלב: מושב בר-יוחאי.

<תמר אסייג: יש לי אח שנפגע מקפצונים, הוא איבד ראיה בעין אחת.

<תמר אסייג: גם לי נורא קשה לשמוע את חוסר ההתייחסות לקפצונים כי גם זה צעצוע מסוכן בעיניי.

יפעת שאשא ביטון: כל הדיון היה, דיברתי עליהם שהם אדומים ומשנים צבע ומטשטשים קצת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לגמרי עם זה.

<תמר אסייג: גם לא יכולנו להגיש תביעה לחנות שמכרה זה כי זה חוקי.

יפעת שאשא ביטון: זה חוקי, נתייחס לזה בדברי הסיכום.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: מצער מאוד לשמוע.

אורי מקלב: הנה, זה לא מרחוק, זה מקרוב.

אורי מקלב: בתוך דיון במקרה אנחנו רואים, כדי להמחיש לנו ולכם, מה הנזק ומהן ההשלכות.

יפעת שאשא ביטון: שזה כאן ושזה קיים ושזה לא רחוק.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אני באמת מצטערת לשמוע על המקרה.

<אביטל אופל פנקס: אולי אפשר להציע, כל מי שיושב כאן ועדיין לא חבר בדף הפייסבוק של ארגון בטרם, שיעשה לייק והיום ישתתף וישתף את הסרטון.

יפעת שאשא ביטון: איזו דוברות.

יפעת שאשא ביטון: תעשו לה לייק.

יפעת שאשא ביטון: "בטרם" עושה עבודת קודש ואני חושבת שכל מי שיוכל לתרום בהפצה ובשיתוף של הסרטונים, אנחנו יודעים שרשת הפייסבוק היא מאוד דומיננטית היום מבחינה חברתית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח שזה יגיע לכל בית.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם - - - -

יגאל גואטה: גברתי היושבת ראש, אני מצטרף לחברי מקלב, מה אנחנו באמת יכולים לעשות היום אופרטיבית שבשנה הבאה בתאריך הזה לא יהיה פה אותו דיון?

יפעת שאשא ביטון: הנה אני מסכמת את הדיון.

יגאל גואטה: החוק הזה, זה לא הכול?

יגאל גואטה: זה לא רק החוק.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני מסכמת את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: בראשית דבריי אני רוצה לומר ולהצטרף למה שאמרו הסטודנטיות ומה שנאמר כאן מחברי הכנסת – צעצוע מסוכן הוא לא צעצוע, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: הוא חומר נפץ! אנחנו חייבים לפעול לשינוי הטרמינולוגיה ואם צריך חקיקה בנושא, אנחנו נבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה את זה גם בחקיקה כדי שההגדרה תהיה כפי שהיא צריכה להיות, שהציבור יקבל את זה כפי שהמשמעות באמת מבטאת את הסכנה.

יפעת שאשא ביטון: שזה לא יראה כמו צעצוע ועכשיו משאירים את השאר להמלצה או לשיקול דעת כזה או אחר.

יפעת שאשא ביטון: צעצוע מסוכן הוא לא צעצוע, הוא חומר נפץ – אני חושבת שזה הדבר שצריך לצאת מכאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה את זה ביחד, חברי הכנסת אורי מקלב ויגאל גואטה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב מאוד להזכיר שזה יצא גם בהסברה להורים ובכלל, כשגם כשיש תקן ושזה חוקי זה עדיין מסוכן.

יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מתחברת לאמירה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: חשוב שהיא תצא החוצה, חשוב שהציבור ידע את זה וינקוט את משנה הזהירות בדיוק כמו בצעצועים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: נושא של הגדלת הקנס, אנחנו נפנה למשרד הכלכלה וגם נפנה למשרדים הרלוונטיים שמקדמים את זה.

יפעת שאשא ביטון: בעצם אתם אומרים שמדובר בהצעה ממשלתית, כדי לקדם את החקיקה ולהביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק להגדלת הקנס כפי שהיא עלתה כאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בהחלט חושבים שזה ניתן ויכול לעזור לנו במיגור ובמניעת התופעה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים ממשרדי בט"פ (ביטחון פנים) והכלכלה, על פי ההמלצה שלכם לגרוע בעצם צעצועים מקטגוריה 2 לקטגוריה 3.

יפעת שאשא ביטון: אתם אומרים שזה נמצא בדיון, אנחנו כוועדה נשמח לקבל עדכון במהלך החודש הקרוב, או כשאתם תתכנסו, כדי באמת לדעת איך זה מתקדם.

יפעת שאשא ביטון: מהמכס, תנסו לעשות מבצעי אכיפה כמה חודשים לפני פורים לגבי כל הצעצועים האלה.

יפעת שאשא ביטון: אולי אין פה כסף גדול, אבל פה חיים של ילדים, יש פה גוף של ילדים שאנחנו בעצם רוצים לשמור ולהגן עליהם.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מהמכס לנקוט במבצעי אכיפה - - -

יגאל גואטה: דרך אגב, יש פה כסף גדול.

יפעת שאשא ביטון: השוו את זה לסיגריות והכול, אני אומרת גם כשאין פה כסף יש פה חיים של ילדים.

יפעת שאשא ביטון: בעיניי, זה שווה הכול ומכל דבר אחר, את זה אני רוצה לשים על השולחן לפני הכול.

יפעת שאשא ביטון: אני מאוד מבקשת שיהיו מבצעי אכיפה.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר להתעלם מההיבט הביטחוני.

יפעת שאשא ביטון: חברים, אנחנו נמצאים במציאות באמת רגישה וכל הצעצועים שהם דומיי אקדחים, או רובים, או סכינים או כל דבר שבעצם יכול להוות סכנה, כמה שאפשר להמעיט בשימוש שלהם, ככה אנחנו נשמח.

יפעת שאשא ביטון: מערכת החינוך, אנחנו מבקשים, יש פה סרטונים להפצה.

יפעת שאשא ביטון: רותם, אנחנו נשמח אם תעובר איזו הנחיה שמערכת החינוך תחשוף את הילדים לסרטונים האלה וגם למידע.

יפעת שאשא ביטון: בפן הביטחוני, זה מסכן את הילדים.

יפעת שאשא ביטון: פעם אחת, כי הם עלולים להיתפס כחשודים.

יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה, כשזה יהיה אמתי אנחנו לא באמת נדע שמדובר בסיטואציית אמת, ולכן חשוב לתת דגש גם להיבט הזה.

יפעת שאשא ביטון: המון תודה לכולכם, באמת גם על שיתוף הפעולה וגם על הדיון.

יפעת שאשא ביטון: לסטודנטים, באמת כל הכבוד ובהצלחה.