ועדת המשנה לצער בעלי חיים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2016-02-16 09:00

איציק שמולי: אני פותח את הישיבה.

איציק שמולי: על סדר היום: הפיקוח על הכלביות הפרטיות.

איציק שמולי: מאפשרים לנו לעלות את הנושא הזה על סדר יומה של הכנסת באופן קבוע.

איציק שמולי: כולכם רואים מה קורה בחברה הישראלית בשנה-שנתיים אחרונות, אתי אולי תגיד בעשור האחרון, הפרספקטיבה שלך יותר ארוכה משלנו בעניין הזה.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם בפתח הדיון, לאור מה שקרה באשקלון וגם לאור מה שהתברר בבית שאן בסוף שבוע, מי שעדיין לא הבין את המסר אז כדאי שיקלוט אותו טוב מאוד.

איציק שמולי: לא בכדי הכנסת הזו העבירה בחקיקה, בהצעת חוק שלי שהיו חתומים עליה למעלה מ-80 חברי כנסת, הצעת חוק להחמרת הענישה על מתעללים בבעלי חיים.

איציק שמולי: לא בכדי הכנסת הזאת מקדמת הצעת חוק נגד המתות של כלבים בריאים, לא בכדי, בכל פעם, בכל פעם שאנחנו מגלים מקרה של התעללות בבעלי חיים, אנחנו נביא את זה לבית הזה.

איציק שמולי: יש שינוי, חייב להיות שינוי והוא יתחיל מהכנסת באופן שבו החברה הישראלית מתייחסת להתעללות בבעלי חיים.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם מה אני קראתי, כמובן נחשפתי כמו כולכם לתחקיר שהיה ב-""mako בסוף השבוע.

איציק שמולי: אתם יודעים שהיום היה אמור להתקיים דיון אחר שהוא לא פחות חשוב, אנחנו נקיים אותו תוך זמן קצר, אבל אי אפשר היה לקבל בשלוות נפש את הממצאים החמורים ביותר.

איציק שמולי: אני אומר את זה על אף שאני נחשף כמעט על בסיס יומיומי, לצערי, כתוצאה מהפעילות האינטנסיבית והברוכה של "תנו לחיות לחיות" ואחרים שמקפידים לדווח לנו על אירוע שקורה.

איציק שמולי: אף על זאת שאני חשוף לחלק מהדברים הנוראים שקורים בתחום הזה, אני אומר לכם שדבר כזה אני לא ראיתי הרבה זמן.

איציק שמולי: הכעס והתרעומת שלי הם בעיקר לנוכח העבודה שדווקא במקום שהוא אמור לשמש מקלט ומחסה לבעלי חיים מתנהגים לבעלי חיים כאילו מדובר בגיהינום עלי אדמות.

איציק שמולי: אני אגיד לכם מקצת מהדברים שהיו בתחקיר הזה.

איציק שמולי: אנחנו למדים גם על כלבים שהם ספוגים במים, חשופים לפגעי מזג אוויר.

איציק שמולי: אנחנו מדברים על כלבים שהם חולים ופצועים.

איציק שמולי: על כלבים שעוברים התעללות קשה כמו משיכה בלסו, פשוט לא רק שהוא חונק, הוא חותך את צוואר של חלק מהכלבים.

איציק שמולי: אנחנו למדים על מוות, על חולי ועל זוהמה ועל הזנחה בתאים.

איציק שמולי: אנחנו למדים מהתמונות על מזון שהוא נגוע בתולעים.

איציק שמולי: אנחנו למדים על תאים מטונפים.

איציק שמולי: אנחנו למדים על וטרינר או וטרינרית שעובדים באותו מקום וככל הנראה אין להם את ההכשרה המספקת כדי לעשות פרוצדורות של עיקורים וסירוסים.

איציק שמולי: אנחנו מדברים על כלבן בעל נפש מיוחדת בשם צחי, כנראה חסרים מקומות עבודה בעיריית אשקלון אז היו צריכים לסדר לאיזה מישהו בתוך הכלבייה, אם יש גיהינום צריך גם שומר לגיהינום.

איציק שמולי: כנראה שבחרו את המועמד הנבחר, המוכשר ביותר.

איציק שמולי: בכל אשקלון לא יכלו למצוא כלבן אחד ומצאו מישהו, אני אגיד לכם מה הוא עשה.

איציק שמולי: שמו צחי, צחי הביא פעם כלבה מבוגרת, פינצ'רית בת 16 עם בעיות בגב ועיוורת.

איציק שמולי: מספרת אחת המתנדבות: "הוא גרר אותה עם לסו וכל השכונה יצאה החוצה כדי לראות במה מדובר.

איציק שמולי: היא צרחה מכאב, לא יכלה ללכת ופשוט נגררה בגופה על ידו.

איציק שמולי: הוא לא אוהב לגעת בהם, בכלבים, לא רוצה להתלכלך וגם למשרד שלו אסור להכניס כלבים".

איציק שמולי: אני אומר לכם, אני רוצה שהמסר הזה יהדהד פה גם במשרדי הממשלה וגם בגורמי האכיפה ואצל כולם.

איציק שמולי: אנחנו לא מוכנים לקבל את הדברים האלה יותר.

איציק שמולי: במיוחד אנחנו לא מוכנים לקבל את הדברים כשהם קורים בתוך הכלביות הרשותיות.

איציק שמולי: לא בכדי דחיתי היום את הדיון על הכלביות הפרטיות וקבעתי דיון על כלביה רשותית.

איציק שמולי: לפני שאנחנו הולכים ומסדירים את הענף של הכלביות הפרטיות, אנחנו כמגזר ציבורי על כל היבטי,ו צריכים לשמש אות ומופת ודוגמה.

איציק שמולי: ברשותכם, אני רוצה לפתוח את הדיון ולפני הכול אני מבין ש"תנו לחיות לחיות", לכם יש חלק מהממצאים שהופיעו בתחקיר ואחרים.

איציק שמולי: ברשותכם, אתם תפתחו.

איציק שמולי: יש פה מתנדבים או עובדים של הכלבייה?

איציק שמולי: כנראה שהם בדרך.

איציק שמולי: אני מבין שאין פה נציגות של עיריית אשקלון.

איציק שמולי: אני רוצה בבקשה שירשם בפרוטוקול שהוועדה רואה בזה יריקה בפרצוף של הכנסת.

איציק שמולי: אנחנו מתכוונים לקיים דיון המשך ולוודא שנציגות מעיריית אשקלון תגיע ושתיתן את דעתה ואת עמדתה על מה שהיה בכלבייה הזאת.

איציק שמולי: זה לא חכמה להגיע לכנסת רק כאשר הרשויות המקומיות צריכות עזרה מהממשלה או מהכנסת.

איציק שמולי: בבקשה "תנו לחיות לחיות".

<יעל ארקין: בוקר טוב.

<יעל ארקין: יעל ארקין, מנכ"ל "תנו לחיות לחיות".

<יעל ארקין: אנחנו כבר שנים פעילים בתוך הכלבייה באשקלון.

<יעל ארקין: לצערנו הרב, לאורך השנים יש כל הזמן בעיות.

<יעל ארקין: לאחרונה פשוט הבעיות מתרבות ואנחנו מרגישים שמנסים לשים לנו רגל במקום.

<יעל ארקין: למרות כל העזרה והרצון שלנו לעזור, באמת זה אחד ההסגרים ש"תנו לחיות לחיות" משקיעה בו זמן רב וכסף רב.

<יעל ארקין: אנחנו מבצעים שם עיקורים וסירוסים של הכלבים, שהם לא יצאו לא מעוקרים ולא מסורסים.

<יעל ארקין: גם את זה לא מאפשרים לנו.

<יעל ארקין: קשה מאוד לעשות את זה.

<יעל ארקין: אנחנו לוקחים את כל הכלבים ללא יוצא מהכלל לטיפול רפואי, על חשבון העמותה, אצל וטרינרים פרטיים שלנו או במרפאות שלנו.

<יעל ארקין: המרפאה שלנו ברמת גן, בכל רגע נתון לפחות 30% מהמאושפזים שלה הם מאשקלון.

<יעל ארקין: זה חוץ ממרפאות פרטיות והווטרינר עצמו באשקלון שמטפל, לפחות נותן את הטיפול הראשוני לפני שאנחנו מעבירים אותם הלאה.

<יעל ארקין: אנחנו הכנו פה מצגת שתתמצת, ממש בכמה דקות, בכמה שקופיות שתתמצת את הבעיה שקיימת - - -

איציק שמולי: יש לנו יכולת טכנית לבצע את זה עכשיו?

<יהודית גידלי: אתם לא הסברתם.

<יהודית גידלי: לא התחברתם?

<יעל ארקין: אני מחוברת.

<יהודית גידלי: לא, אבל אין מסך, אין כלום.

איציק שמולי: יעל, תתחילי בינתיים ותוך כדי.

<יעל ארקין: או.

<יעל ארקין: קיי.

<יעל ארקין: באמת אחת התלונות הראשיות שלנו, זו דרישה חד-משמעית שלנו, הכלבן במקום לא יכול להמשיך לעבוד שם.

<יעל ארקין: הכלבן הזה, שנים אנחנו מתלוננים עליו בפני ראש העיר הקודם, מר וקנין, הנוכחי שנמצא כרגע נמצא במעצר בית איתמר שמעוני.

<יעל ארקין: אנחנו שנים מתלוננים על זה שהכלבן במקום לא ראוי לטפל בכלבים.

<יעל ארקין: זו בעיה מספר אחת.

<יעל ארקין: בעיה מספר שתיים, הכלבים לא מקבלים מים.

<יעל ארקין: או.קיי.

<יעל ארקין: מוצר בסיסי, מים, כלבים שותים מים ואוכלים ומים אין בכלבייה.

<יעל ארקין: יש כלים קטנים, מתי שאתה בא לכלבייה הכלים האלו ריקים.

<יעל ארקין: במצגת אתם גם תראו סרטון.

<יעל ארקין: כשאני הגעתי איזה יום – דרך אגב, הווטרינר לא אפשר לי להיכנס לכלבייה, אבל אחרי דין ודברים עם ראש העיר, כשהוא כיהן שם, נדמה לי שזה היה בחודש דצמבר, הוא בסוף אפשר לי להיכנס לכלבייה – הכלים של המים היו ריקים, הכלבים היו מתים מצמא.

הצגת מצגת: ברוכים הבאים לכלבייה באשקלון.

איציק שמולי: יעל, במסגרת הזמן זה בערך 7 דקות.

<יעל ארקין: אין בעיה, זה אפילו ייקח לי פחות.

<יעל ארקין: אני עשיתי 11 שקופיות, מתומצת, קצר ולעניין.

<יעל ארקין: בדרך ככלל, אחת הבעיות הכי קשות במקום, זה הכלים שמתיזים עליהם מים.

<יעל ארקין: כלומר, כשאתה מנקה את התא אתה משפריץ מים בצינור של כיבוי אש.

<יעל ארקין: דרך אגב, אין שם צינורות רגילים, אלו צינורות של כיבוי אש.

<יעל ארקין: משפריצים, הכלב בתוך התא ולא מוציאים אותו, משפריצים על רצפה לא מרימים את הדברים.

<יעל ארקין: אתם תכף תראו, פשוט עושים מקלחת לכלבים.

<יעל ארקין: אולי בקיץ זה יכול להיות קצת נעים למרות שגם לא בצינור של כיבוי אש בעוצמה כזו, אבל זאת השיטה.

<יעל ארקין: זה אחד מהכלבים שאתם תראו איך הוא הגיע לכלבייה ובאיזה מצב הוא המשיך להיות בכלבייה.

<יעל ארקין: תודות למאבק שלנו נוסף תקן נוסף לווטרינר.

<יעל ארקין: היה ווטרינר אחד.

<יעל ארקין: 100 אלף ומשהו תושבים באשקלון – ווטרינר אחד לא מספיק, הוא לא היה בכלל בכלבייה.

<יעל ארקין: דרשנו, באמת באין סוף פגישות, ממר איתמר שמעוני ובסוף סופסוף יצא מכרז והביאו לשם ווטרינרית נוספת.

<יעל ארקין: דרך אגב, יש במקום מרפאה, לא לכל ההסגרים העירוניים יש את הפריבילגיה הזו.

<יעל ארקין: יש שם מרפאה נהדרת, שבנה אותה משרד החקלאות, עם ציוד טוב, ממש טוב.

<יעל ארקין: באמת אף אחד לא היה מתבייש, אני הייתי שמחה אם הייתה לי עוד מרפאה כזו.

<יעל ארקין: המרפאה עומדת הכול עם אבק.

<יעל ארקין: אם אנחנו לא מגיעים לשם לעקר ולסרס, אף אחד לא משתמש בכלל במרפאה הזו וחבל.

<יעל ארקין: כפי שציינתי קודם, לא מאפשרים לנו לעשות עיקורים וסירוסים באופן סדיר.

<יעל ארקין: מה שקורה מכך, כלבות, שמים זכרים עם נקבות, הכלבות מזדווגות בתוך ההסגר וגם ממליטות בתוך ההסגר.

<יעל ארקין: אנחנו בשבועיים הוצאנו שתי כלבות, דרך אגב המתנדבות ראו שהן בהיריון, הוצאנו אותן לעיקור, כי הוא לא מאפשר לנו לעקר במקום, אצל ווטרינר פרטי באשקלון והחזרנו אותן בחזרה - - -

איציק שמולי: לחירום.

<יעל ארקין: לחירום, כן כי אחרת - - -

איציק שמולי: מי זה הוא?

<יעל ארקין: גדי, סליחה, גדי הווטרינר הרשותי.

איציק שמולי: למה הוא מאפשר?

איציק שמולי: הוא לא מאפשר לנו לעקר, אנחנו עדיין לא מעקרים שם.

איציק שמולי: כרגע בטענה שיש שם שיפוץ, אבל השיפוץ הוא לא במרפאה, לעקר ולסרס אפשר.

איציק שמולי: אנחנו כבר חודשיים לא מעקרים כי הוא אומר שיש שיפוץ.

איציק שמולי: אנחנו דיברנו על נושא המים.

איציק שמולי: אתם רואים כלי המים ריק, זה בביקור פתע שהגעתי.

איציק שמולי: לא באתי לבדוק, באתי להוציא כלבים, לבחור כלבים להוציא.

איציק שמולי: בבקשה.

איציק שמולי: או.

איציק שמולי: קיי.

<יעל ארקין: דרך אגב, בכל התאים זה ככה.

<יעל ארקין: יש לי עוד סרטונים.

<יעל ארקין: אנחנו צילמנו שם איך אנחנו נותנים מים בכל התאים, לא היה כלי אחד שהיה בו מים.

<יעל ארקין: אני מניחה שהבנו את העניין.

<יעל ארקין: תולעים וג'וקים בתוך הכלים.

<יעל ארקין: לא מנקים את הכלים, לא שוטפים אותם, לא מייבשים אותם.

<יעל ארקין: ככה זה נראה וזה מה שהכלבים נאלצים לאכול, גם החתולים.

<יעל ארקין: דרך אגב, יש שם הסגר חתולים.

<יעל ארקין: מכיוון ששוטפים אך ורק מצינור מבחוץ, לא מוציאים את הכלבים, לא מרימים את המיטות, לא מייבשים אחרי זה – זאת התוצאה.

<יעל ארקין: אם מרימים, זה מה שאתם רואים מתחת למיטה.

איציק שמולי: לא יאומן, לא יאומן.

<יעל ארקין: אין ימי אימוץ.

<יעל ארקין: לא מאפשרים לנו להוציא כלבים לימי אימוץ, הכלבייה מפוצצת.

<יעל ארקין: נכון שהרבה כלבים אנחנו מעבירים אלינו למרכז, אבל אנחנו לא יכולים לקלוט את כל הכלבים.

<יעל ארקין: באמת כדי לא להמית כלבים, וזה הניסיון שלנו.

<יעל ארקין: בגלל זה אנחנו כל כך מעורבים בהסגר הזה כדי שבאמת, כבר תקופה מאוד מאוד ארוכה אין המתות במקום הזה.

<יעל ארקין: ימי אימוץ, כל פעם אומרים שאין ימי אימוץ כי אין פקחים.

<יעל ארקין: לא מאפשרים לנו לעשות ימי אימוץ.

<יעל ארקין: הכלבן אינו מקצועי, הכלבים משוחררים ביחד כשלא מסתדרים.

<יעל ארקין: באמת פעם בשבוע קוראים לנו לבוא להוציא כלב שהוא פצוע והוא ננשך, חלקם מתים כתוצאה מהנשיכות האלו.

<יעל ארקין: אחרי חמישה מכתבים שאני כתבתי לראש העיר, קיבלתי בסוף באיזה שלב, בספטמבר, תשובה לקונית כזאת: "נערכה בדיקה מקיפה של כל טענותייך ותוצאות הבדיקה מוכיחות שקיימים מספר כשלים בניהול הכלבייה העירונית" – זה היה בספטמבר, אבל המכתבים אחרי זה לא נענו ולא תוקנו הכשלים האלו.

<יעל ארקין: לסיכום, אין טיפול רפואי, אין מספיק מים, תאים מלוכלכים, לא מאפשרים לעמותה להביא ווטרינר שיעקר ויסרס.

<יעל ארקין: כלבים ננשכים, אוכל עם ג'וקים, צוות לא מקצועי שמפחד מהכלבים.

<יעל ארקין: כל החומר מפורט: תמונות, עדויות, סרטונים, מכתבים – יש לנו את הכול וכל מי שירצה אנחנו נשמח להעביר את כל החומרים האלו.

<יעל ארקין: אנחנו דורשים לפטר באופן מידי את הכלבן שאינו מקצוע.

<יעל ארקין: אנחנו מבקשים לפטר את הווטרינר הרשותי.

<יעל ארקין: אנחנו לא חושבים שאחרי כל כך הרבה פעמים שמעירים, ההתנהלות הזו יכולה להמשיך.

<יעל ארקין: אנחנו רוצים שידאגו שם לצוות מקצועי עם זיקה לבעלי חיים.

<יעל ארקין: לתת טיפולים באופן גורף.

<יעל ארקין: עוד פעם אני חוזרת ואומרת, אנחנו יודעים שיש בעיה ואם מגיע כלב עם רגל שבורה ההסגר לא יכול לתת לו טיפול.

<יעל ארקין: זה בסדר, אנחנו יודעים את זה ולכן אנחנו מוכנים לעזור.

<יעל ארקין: כל כלב שיש לו בעיה, אנחנו מוכנים לסייע בטיפול רפואי שהוא מורכב והוא מעבר של לחבוש פצע.

<יעל ארקין: לדעתנו, הווטרינר הרשותי יכול לעשות את זה במקום באמצעים שיש, עיקורים וסירוסים.

<יעל ארקין: לאפשר למתנדבות שלנו גם להיכנס לכלבייה באופן סדיר וגם להוציא כלבים לימי אימוץ.

<יעל ארקין: תודה רבה.

איציק שמולי: תשאירי בבקשה את השקופית, לא האחרונה, זאת שהייתה לפניה.

איציק שמולי: אני רוצה שמשרדי הממשלה יתייחסו לזה.

איציק שמולי: משרד החקלאות בבקשה.

<נירית צפורי ברקי: או.

<נירית צפורי ברקי: קיי.

<נירית צפורי ברקי: הסגר אשקלון, ידוע לנו כבר לא מעט זמן.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו עורכים שם ביקורות.

<נירית צפורי ברקי: אני יכולה לומר שאני אישית בקשר עם "תנו לחיות לחיות" לגבי כל תלונה On line לנסות לפתור אותה באותו רגע.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו בתור המנחה המקצועי, חשוב לי לומר, אנחנו לא יכולים לפטר את הווטרינר.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו לא הגוף שאמון על העסקתו, אנחנו הגוף שאמון על הצד המקצועי.

יעל גרמן: אתם יכולים להגיש נגדו תלונה?

<נירית צפורי ברקי: או.

<נירית צפורי ברקי: קיי.

<נירית צפורי ברקי: אין פה עניין של תלונה.

<נירית צפורי ברקי: אם רוצים להגיש תלונה למשל לוועדת אתיקה, אז הציבור, אני גם ייעצתי ל"תנו לחיות לחיות" להעביר את כל החומר לוועדת האתיקה – היא מטפלת בעניין של הרופא עצמו- - -

איציק שמולי: ונגד הכלבן?

<נירית צפורי ברקי: וועדה רפואית או וועדת אתיקה שתדון בעניין.

איציק שמולי: ונגד הכלבן?

איציק שמולי: מכוח חוק - - -

<נירית צפורי ברקי: שוב, מבחינת הכלבן גם כשאנחנו היינו בביקורת וגם כשביקשנו מהרופא הווטרינר הרשותי את התלונות ואת ההוכחות ואת הראיות נגד הכלבן, לא קיבלנו ראיות שנוכל לחקור אותו על פי "צער בעלי חיים".

<נירית צפורי ברקי: רק עכשיו, בחודשים האחרונים, בבירור שעשינו עם הרופא ווטרינר הרשותי, התברר לנו שהוא בחודשיים-שלושה אחרונים כן הגיש נגד כלבן.

<נירית צפורי ברקי: זה חדש, זה לא משהו שהיה קודם.

איציק שמולי: אני לא מבין, אתם מחכים שאחרים ידווחו לכם?

איציק שמולי: אני לא מבין.

איציק שמולי: מתי הייתה הביקורת האחרונה?

<נירית צפורי ברקי: אנחנו לא מחכים שידווחו לנו.

<נירית צפורי ברקי: הביקורת האחרונה שלנו הייתה ב-24 בנובמבר 2015.

<נירית צפורי ברקי: הממצאים העיקריים: ב-4 תאים לא נמצאו מי שתייה, לא היו את הדוחות כנדרש, נמצאו שקי מזון שחלק מהשקים נמצאו קרועים, אני יכולה לומר שכנראה על ידי מכרסמים, היו תיקנים רבים, נמצאה צואה יבשה וריח.

<נירית צפורי ברקי: כלומר, דברים שלא מקובלים עלינו.

<נירית צפורי ברקי: מבחינתנו זה להגיע כל פעם ולתת, לבוא ולבדוק עוד פעם.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו עושים לא מעט ביקורות באשקלון, אנחנו בקשר.

<נירית צפורי ברקי: עד שהחלטנו שאין באמת יותר לאן להתקדם מבחינת הדרכה מקצועית זימנו אותו לשימוע אצל מנהל השירותים הווטרינרים.

<נירית צפורי ברקי: עכשיו,

איציק שמולי: גברתי סליחה, אתם לא מבינים שאתם רודפים אחרי הזבובים ואתם לא מייבשים את הביצה?

איציק שמולי: זה שאתם באים אחת לחצי שנה או שנה ואתם רואים שיש איזו צואה יבשה באחד הכלובים ואתם נותנים ריג'קט על זה – אתם לא רואים שיש פה בעיה יותר גדולה?

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם חברות הכנסת, ברוכות הבאות לחיי הגיהינום של בעלי החיים במדינת ישראל.

איציק שמולי: אם יש גיהינום במדינת ישראל לבעלי החיים, חוץ מהכלביות הפרטיות, אתם רואים אותו לנגד העיניים שלכן – כלביית אשקלון.

איציק שמולי: אני מניח שנחשפתם לעדויות ולתמונות בכתבה על "תנו לחיות לחיות".

איציק שמולי: אנחנו רוצים להבין גם מה נעשה עד היום ברמת המקרו, לא ברמת הריג'קטים, וגם מה אתם מתכוונים לעשות.

איציק שמולי: אם מחר בבוקר כתבת "mako" או וועדת החינוך של הכנסת מתכוונים לעשות סיור במקום, אנחנו הולכים לראות את אותן התמונות שם?

יעל גרמן: כשהם ידעו שאנחנו מסיירים הם יעשו מסדר המפקד.

<נירית צפורי ברקי: תראי, אני לא סנגור של אשקלון ואני לא הולכת, אנחנו העברנו את התלונות.

<נירית צפורי ברקי: הדברים הם לא, זאת אומרת, קודם כל אלו לא ביקורות אחת לכמה חודשים.

<נירית צפורי ברקי: אני חושבת שגם "תנו לחיות לחיות יעידו שבכל פעם שהייתה תלונה, לא ביקורות, באותו רגע זה טופל בין אם זה להרים טלפון לרופא שם, בין אם זה לנסות לקבוע, גם אנחנו עם מנכ"ל העירייה וראש העיר שלא נפגשו איתנו.

<נירית צפורי ברקי: בסוף החלטנו לעשות שימוע לרופא הווטרינר הרשותי.

<נירית צפורי ברקי: מי שנותן לו את ההסמכה להיות רופא ווטרינר רשותי הוא מנהל השירותים הווטרינרים, ולזמן אותו לשימוע ולהחליט באמת אם לקחת ממנו את ההסמכה.

<נירית צפורי ברקי: בשימוע הזה שנערך, זה היה, שוב, בלי שום קשר לכתבה, בגלל העבודה הרצופה שלנו ביחד.

<נירית צפורי ברקי: החולט לשנות את זה משימוע לבירור מכוון, שוב בעניין: אין ראש עיר ואין מנכ"ל עירייה והוא ללא עורך דין.

<נירית צפורי ברקי: ביחד עם הרשויות המקומיות הסכמנו לעשות בירור - - -

יעל גרמן: אבל יש ממלא מקום לראש העיר.

<נירית צפורי ברקי: זו הייתה הבקשה של ארגון הרופאים הרשותיים יחד איתו - - -

יעל גרמן: זה נשמע תירוצים.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו לא עשינו שום דבר בירור שהוא שונה מהשימוע.

<נירית צפורי ברקי: הדבר היחיד שהוא שונה בעצם זה שההחלטה לא ניתנה במקום אלא נתנו שלושה שחודשים עם תכנית.

<נירית צפורי ברקי: אני יכולה לתת לוועדה את ההחלטה ואת - - -

יעל גרמן: תוכלו לפטר אותו בתום שלושה חודשים?

<נירית צפורי ברקי: אנחנו לא יכולים לפטר אותו, אנחנו לא יכולים - - -

יעל גרמן: אז בשביל מה היה השימוע?

יעל גרמן: שימוע הוא כדי - - -

<נירית צפורי ברקי: אנחנו יכולים לקחת לו, מנהל השירותים הווטרינרים יכול להחליט בעוד שלושה חודשים אחרי התכנית - - -

יעל גרמן: זה הרבה יותר חמור לקחת לו את ההסמכה, זה לא סתם פיטורין.

יעל גרמן: זה למנוע ממנו לעבוד.

<נירית צפורי ברקי: כן, בתור רופא ווטרינר רשותי.

יעל גרמן: זה עונש מאוד חמור.

יעל גרמן: אתם תוכלו לעשות את זה?

<נירית צפורי ברקי: אנחנו נוכל לעשות את זה.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו בתהליך הזה כרגע - - -

יעל גרמן: בתום שלושה חודשים, במידה ואתם תראו שהוא לא - - -

<נירית צפורי ברקי: כן, זה מה שכתוב בהחלטה.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, צריך לעקוב אחרי זה.

איציק שמולי: תראי, הבנאדם בסופו של דבר הוא נושא באחריות.

איציק שמולי: זה שאת רוב הפשעים מבצע שם אותו כלבן מהולל, זה בסדר גמור.

איציק שמולי: אם לנוכח תחקיר כזה חמור אתם מוציאים למישהו כרטיס צהוב, אז על מה משרד החקלאות מוציא כרטיס אדום?

איציק שמולי: מה, הוא צריך לתלות את הכלבים על עמודי התאורה?

איציק שמולי: תוציאו כרטיס אדום, אני לא מבין למה אתם מחכים, מה צריך לקרות?

איציק שמולי: אם כבר מתעללים בכלבים ולוקחים את הצינורות ויש שם גורים שקופאים למוות, מה צריך לקרות כדי שהאגף שאמון על צער בעלי חיים במשרד החקלאות יעשה משהו למען בעלי חיים בכלביית אשקלון?

<נירית צפורי ברקי: האגף לא יכול.

<נירית צפורי ברקי: אין לנו סמכות, בתור אגף כשאין אגף, לעשות שום דבר.

<נירית צפורי ברקי: יש לנו את הסמכות להעביר למנהל השירותים הווטרינרים את מה שאנחנו העברנו לו, את הראיות ואת הבקשות שלנו עד להגעת השימוע.

<נירית צפורי ברקי: זו הייתה ההחלטה של מנהל השירותים הווטרינרים יחד עם הלשכה המשפטית, כשהוא בא ואין שום נציגות מהעירייה שמגבה אותו, לקבל את השלושה חודשים.

<נירית צפורי ברקי: אולי גם בשלושה חודשים האלה גם משהו ישתנה בעירייה ואנחנו נוכל כן לפעול.

<נירית צפורי ברקי: עכשיו, אתם תראו בתכנית, זה לא שנתנו לו להמשיך להתנהל כרגיל.

<נירית צפורי ברקי: יש רופא ווטרינר עירוני שהוא חונך ומלווה בשלושה חודשים האלה, הוא מחויב לתת לנו דוחות יומיומיים.

<נירית צפורי ברקי: בשלושה החודשים האלה יש לכם את כל הדרישות שלנו, הן לא דרישות פשוטות והן לא דרישות שמקלות ראש, וזה מה שאנחנו יכולים לדרוש.

<נירית צפורי ברקי: אם אחרי השלושה חודשים האלה אנחנו נחשוב שהוא עדיין לא ראוי להיות שם, זו הסמכות של מנהל השירותים הווטרינרים לשלול לו את ההסמכה.

איציק שמולי: ומה בנוגע לאותו כלבן?

<נירית צפורי ברקי: לגבי אותו כלבן, אני עכשיו בודקת יחד עם הרופא הווטרינרי הרשותי ויחד עם המתנדבים אם יש ראיות מצוקות שזה הכלבן, וזה אמר לכלבן.

<נירית צפורי ברקי: אם יש לי ראיות מוצקות, הכלבן יכול להיחקר על פי "חוק צער בעלי חיים" - - -

איציק שמולי: מישהו הגיש לכם כבר תלונה?

<נירית צפורי ברקי: לא.

איציק שמולי: אז אני אתכבד לעשות את זה בשם וועדת החינוך של הכנסת.

איציק שמולי: אני חושב שזה חסר תקדים, אולי זה יניע אותם לפעולה.

איציק שמולי: המשרד להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: אדוני היושב ראש, סליחה.

תמר זנדברג: רק שאלה וסליחה על האיחור וסליחה אם זו שאלה שעלתה פה כבר קודם.

תמר זנדברג: יש פה איזו תחושה, ממה שאני שומעת עכשיו, מה שנחשף זה לא איזה דבר שמשקף איזה חוסר תשומת של שלושה חודשים, איזה משהו שקרה כרגע, איזה משהו שלא רק שמאז לא היה ראש עיר או אולי קצת דברים התדרדרו והיה איזה חוסר תשומת לב.

תמר זנדברג: זה משקף מציאות שיטתית, קיימת, לא יודעת, אומרים של שנים.

תמר זנדברג: כלומר, עולה פה איזו תחושה כאילו כן, אה, טוב אנחנו פה, אנחנו עכשיו שלושה חודשים ניתן ככה.

תמר זנדברג: זאת אומרת, המציאות שעלתה שזו המציאות בכלבייה הזאת.

תמר זנדברג: השאלה אם אתם מודעים - - -

<נירית צפורי ברקי: אני נכנסתי לתפקיד שלי בשנת 2010 אחרי שגם ראיתי כלביות בעולם ובארץ.

<נירית צפורי ברקי: כשאני נחשפתי לתלונות הראשונות באשקלון בשנת 2011, דוקטור רפאלוביץ היה מטעם הרופאים הרשותיים, הלכנו והוצאנו צו בית משפט והגענו ביום שישי בבוקר לכלבייה במטרה לאכוף.

<נירית צפורי ברקי: הגענו עם כל הצוותים ועם צוותים לפינוי הכלבים, כולם יודעים וכולם מעורבים ולא היה שום דבר.

<נירית צפורי ברקי: עכשיו, זה לא דברים של יום-יום, יש הרבה ימים במשך השנה - - -

תמר זנדברג: רגע, מה זאת אומרת 'לא היה שום דבר'.

תמר זנדברג: הכלבייה הייתה, הכול היה בסדר?

<נירית צפורי ברקי: הכול היה בסדר, הכול היה בסדר.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו באנו מוכנים לפנות 100 כלבים.

תמר זנדברג: איך ידעתם, בגלל תלונות?

<נירית צפורי ברקי: בגלל תלונות, כן משנת 2011.

<נירית צפורי ברקי: מאז - - -

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: אז יש פה איזה חתול ועכבר.

תמר זנדברג: זה כמו שאמרה חברת הכנסת גרמן, אם אנחנו נגיע, נגיד כחברי כנסת כוועדה או אתם תגיעו מוכנים - - -

<נירית צפורי ברקי: לא נכון.

<נירית צפורי ברקי: גם צו בית המשפט שהוצאנו והגענו פתע לגמרי, לא היה להם מושג.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו חכינו בחוץ עד שיגיעו - - -

איציק שמולי: אגב, למה משרד החקלאות צריך צו בית משפט כדי להיכנס לכלבייה הרשותית?

<נירית צפורי ברקי: לא חייב, אבל בשביל שהפעולות יראו יותר טוב ומוכנות מול בית המשפט, אנחנו מעדיפים כן להוציא את הצו וכן לבקש את הרשות של בית המשפט - - -

<אבי צרפתי: בדרך כלל לא צריך.

<נירית צפורי ברקי: בדרך כלל לא צריך.

<אבי צרפתי: עדיף להגיע כך.

תמר זנדברג: מה את אומרת, שיש יום ככה ויום ככה?

תמר זנדברג: הרי זה נשמע לא הגיוני.

תמר זנדברג: התיאורים האלה הם תיאורים - - -

יעל גרמן: יש 360 ככה ו-5 ככה.

תמר זנדברג: זהו, זאת השאלה.

תמר זנדברג: אני באמת שואלת, זה משהו שאפשר ב- - -

<נירית צפורי ברקי: אני באמת עונה.

<נירית צפורי ברקי: אני חושבת שגם "תנו לחיות לחיות" יוכלו לומר לגבי ימים וגם שמתנדבים נמצאים שם שבועות וחודשים ואין שם, הכלבים כן מטופלים וכן זה.

<נירית צפורי ברקי: שוב, אני לא מגנה עליו, אבל אני חושבת על הכלבייה, על הכלבן, אני חושבת שיש שם כשלים ולא סתם.

<נירית צפורי ברקי: לא הגענו לפעם הראשונה שיש במשרד החקלאות השירותים הווטרינרים, שימוע לרופא ווטרינר רשותי.

<נירית צפורי ברקי: אבל, אני כן חושבת שהכשלים ביום-יום שנמצאים, הטלפון שלי ישר מצלצל.

<נירית צפורי ברקי: אני לא חושבת שהייתה פעם אחת שדיברו איתי בטלפון ולא היה פתרון באותו רגע.

<נירית צפורי ברקי: זה לא שאנחנו מתעלמים, אנחנו לא יכולים להיות בביקורות כל שבוע.

<נירית צפורי ברקי: אנחנו פועלים כן - - -

תמר זנדברג: השאלה שאנחנו מנסים לברר, אולי "תנו לחיות לחיות" באמת יוכלו לעזור.

תמר זנדברג: אני באמת רוצה לדעת האם מדובר בכשל נקודתי או בכשלים נקודתיים כאלה ואחרים שיכולים להתעורר לאורך השנה, או שמדובר באיזו מציאות שגרתית וקיימת.

תמר זנדברג: זה שני טיפולים מבחינתנו גם כמדינה.

תמר זנדברג: האם עושים ביקורות נקודתיות ויודעים שיש פיקוח ומעקב ולא נותנים לנפילות האלה לקרות, או שאנחנו אומרים שיש כאן בעיה מערכתית והכלבייה צריכה גם לקבל טיפול מערכתי, אולי אפילו להיסגר ולהיפתח בצורה אחרת.

<נירית צפורי ברקי: שוב, רק לעניין לסגור.

<נירית צפורי ברקי: אני חושבת שהשימוש בעניין של לסגור כלבייה, את יודעת אנחנו נמצאים בוועדת חינוך, אני רוצה להקביל את זה באמת לבתי ספר.

<נירית צפורי ברקי: אם אנחנו רואים מנהל בית ספר שסורח או אני לא יודעת מה הוא עושה, אנחנו לא באים ואומרים: 'אנחנו רוצים לסגור את בית הספר ולהשאיר את התלמידים בבית - - -

יעל גרמן: אבל אם הוא מתעלל בתלמידים - -

איציק שמולי: הוא לא היה נשאר שם יום אחד.

יעל גרמן: זה היה מידית, מדובר בהתעללות - -

<נירית צפורי ברקי: הבקשה, מה שאנחנו רוצים זה גם לא לסגור את הכלבייה, אלא באמת כנראה להחליף את ההנהלה.

<נירית צפורי ברקי: אבל המנגנון שלנו לא עובד מהיום למחר.

תמר זנדברג: לא, את אומרת שמ-2010.

<אבי צרפתי: צריך להבין שכלבייה זה דבר דינאמי.

<אבי צרפתי: היא לא דבר סטטי - - -

איציק שמולי: רגע, אני אתן לך.

איציק שמולי: בבקשה חברת הכנסת גרמן ואחרי זה המשרד להגנת הסביבה.

יעל גרמן: אני רציתי לשאול שאלה, האם קרה פעם שאתם השעייתם את הרישיון, את האפשרות לעיסוק של איזה ווטרינר רשותי או לא, האם בכלל הפעלתם את האמצעי הזה שנמצא בידיכם?

<נירית צפורי ברקי: של ווטרינר פרטי כן, לפי "חוק צער בעלי חיים" גם שנחקר ובסופו של דבר - - -

יעל גרמן: זה קרה פעם אחת?

<נירית צפורי ברקי: אני לא יודעת לגבי הווטרינר מה היה שם לאור השימועים - - -

<גלי דוידסון: היה אחד, כן אחד היה עכשיו.

<נירית צפורי ברקי: לגבי רופא כלביות, ווטרינר עירוני זה המקרה הראשון שאני, שוב, אני מ-2010 במשרד החקלאות, זה הראשון שאני - - -

יעל גרמן: או.

יעל גרמן: קיי.

יעל גרמן: אני שאלתי כי לי התשובה הייתה כמעט ברורה.

יעל גרמן: אני לא צריכה לומר לך אדוני היושב ראש וחברתי, כולנו מאוד אכפת לנו מאוד מבעלי חיים.

יעל גרמן: באיזה מקום אני מסתכלת על כולם, לא שמים את הטיפול בבעלי חיים בסדר עדיפות גבוה.

יעל גרמן: מה שקורה בכלבייה באשקלון קורה כנראה גם ביסעור.

יעל גרמן: דרך אגב, גם אני כשבקרתי ביסעור, במקרה ביקרתי ביסעור, תאמיני לי אני לא הייתי סוגרת את הכלבייה באותו יום.

יעל גרמן: למחרת כבר סיפרו לי על התעללויות ועל מקרים נוראים, אז זה קורה ואני מבינה את מה שאת אומרת.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אני חושבת שאנחנו צריכים לדרוש ממשרד החקלאות ומכל הגופים שאוכפים, גם מהמשטרה, דיווח קבוע של 4 פעמים בשנה.

יעל גרמן: כל שלושה חודשים שיתייצבו פה ויספרו לנו.

יעל גרמן: שהמשטרה תאמר לנו בכמה פעמים וכמה מקרים הם העמידו לדין בגין "חוק צער בעלי חיים", ובסופו של דבר איזה עונשים קיבלו.

יעל גרמן: שמשרד החקלאות יאמר לנו בכמה מקרים באמת הם הפעילו את הסמכויות שלהם, אני אפילו לא יודעת מהם, אבל what ever.

יעל גרמן: יכול להיות שאנחנו, אתה כיושב ראש תבקש דיווח על אכיפה ואז אולי תתחיל אכיפה כי מזה מתחיל כל הסיפור.

איציק שמולי: בבקשה המשרד לאיכות הסביבה.

<גלי דוידסון: שלום, גלי דוידסון, ראש האגף הגנה על בעלי חיים במשרד להגנת הסביבה.

<גלי דוידסון: בנוסף לכל מה שנאמר כאן, עיריית אשקלון ביקשה בקשת תמיכה בשנת 2015 לשיפוץ של הכלבייה.

<גלי דוידסון: בהמשך נוגע לנו שבמקביל העירייה פועלת להקמת כלבייה חדשה.

<גלי דוידסון: יחד עם זאת זה לא הפריע להם לבקש את בקשת התמיכה של 400 אלף לשיפוץ של דברים שלא ניתן להעביר אותם במעמד של בנייה של כלבייה חדשה.

<גלי דוידסון: במסגרת הזאת ערכנו שם ביקור פתע.

<גלי דוידסון: מה שראינו שם, זה פחות או יותר מה שהראתה המצגת.

<גלי דוידסון: בנוסף לזה באמת נשטפה גם הגוריה כשהגורים נמצאים בפנים, הם נרטבו וכלבים הוחזקו בתאים קטנים לא מתאימים.

<גלי דוידסון: נאמר לנו שזה באופן זמני רק מספר שבועות, גם שבועות זה לא.

<גלי דוידסון: ראינו זכרים ונקבות ביחד, מיותר לציין שבלי עצירת הרבייה.

<גלי דוידסון: בהתאם ראינו כלבות עם גורים.

<גלי דוידסון: עוד דבר שמאוד בלט וכן יש לו השלכה לגבי אופן התפעול של המקום, זה שהווטרינר לא יושב בכלבייה.

<גלי דוידסון: זאת אומרת, באופן קבוע הווטרינר יושב במשרד שלו שנמצא פחות או יותר בצד השני של העיר.

<גלי דוידסון: הכלבייה מנוהלת אך ורק על ידי הכלבן שבאמת מפעיל חבורה של נוער מתחלף, עוברים עם אוזניות על האוזניים למניעת הרעש ומשפריצים את המים וכאילו מטפלים בכל הכלבייה - - -

איציק שמולי: גלי, כשאתם רואים דברים כאלה, כמשרד אילו סמכויות יש לכם אם בכלל?

<גלי דוידסון: הסמכויות כידוע, סמכויות אכיפה אין לנו.

<גלי דוידסון: דרך אגב, גם סמכויות פיקוח אין לנו.

<גלי דוידסון: מה שנכנסנו, נכנסנו בהתחלה דרך המשרד של הווטרינר וביקשנו רשות להיכנס לכלבייה והרשות ניתנה לנו.

<גלי דוידסון: אחרי זה ספגנו הרבה ביקורת מהווטרינר הרשותי על עצם זה שנכנסו לכלבייה.

<גלי דוידסון: את המידע הזה העברנו כמובן מידית.

<גלי דוידסון: הוצאנו דוח סיור מסודר עם דרישות לתיקון והעברנו אותו לווטרינר, במקביל העברנו אותו למשרד החקלאות לטיפול שלהם.

<גלי דוידסון: התחילו חילופי דברים שנסבו סביב בקשת התמיכה כן או לא.

<גלי דוידסון: חשוב לציין, קודם כל לא הכול מתחיל במבנה עצמו ובשיפוץ של המבנה עצמו.

<גלי דוידסון: גם בתוך המבנה זה ניתן להתנהל בצורה אחרת לגמרי ולייצר מציאות שונה לחלוטין.

<גלי דוידסון: הרבה פעמים הרבה יותר חשוב מאיך נראה המבנה עצמו זה איך מתפקדים בתוך המבנה.

<גלי דוידסון: כאן יש פער מאוד משמעותי - - -

יעל גרמן: ראו את כלביית להבות הבשן.

<גלי דוידסון: ראו הרבה כלביות.

<גלי דוידסון: אם נתייחס לכלביות רשותיות, ראו את הכלבייה של לוד שהמבנה עצמו הוא באמת מבנה לא, בואו נגיד, שיפרנו אותו במהלך השנים, כמובן בסיוע המשרד להגנת הסביבה.

<גלי דוידסון: לאור המצב שיש הרבה מקומות שמצריכים שיפוץ, המשרד להגנת הסביבה מקצה כל שנה משאבים בהתאם ליכולות שלו, בנושא של כלביות רשות.

<גלי דוידסון: ראו באמת הכלבייה הזאת בלוד.

<גלי דוידסון: המתקנים בזמנו היו ממש לא, לא, לא, אבל יחד עם זאת הכלבים כן זכו לתנאים לחלוטין אחרים מהמציאות שמתוארת בכלבייה באשקלון.

<גלי דוידסון: זה המון איך מתנהלים בתוך סיטואציות.

<גלי דוידסון: הרי באשקלון יש חצר להוצאת כלבים, השאלה מה עושים עם זה.

<גלי דוידסון: אם בסופו של דבר זה משמש כזירת מריבות לאותם כלבים אז יש כאן בעיה, יש כאן בעיה.

<גלי דוידסון: גם השנה הכלבייה ביקשה את ההיתר, הרבה פעמים יוצא שאתה רוצה לעזור הרבה יותר מאשר הגוף שרוצה לקבל את העזרה.

<גלי דוידסון: גם השנה עיריית אשקלון ביקשה את בקשת התמיכה.

<גלי דוידסון: הווטרינר הרשותי אמר בהתחלה שזה לשיפוץ המבנה במקום הנוכחי, לא צריך היתר בנייה כי את המקום הנוכחי רוצים להרוס אותו ולבנות חדש.

<גלי דוידסון: מסתבר שהמציאות שהוצגה בפני משרד החקלאות הייתה לחלוטין שונה, בנייה במקום אחר לחלוטין.

<גלי דוידסון: בקיצור, גם השנה בקשת התמיכה לא מאפשרת בכלל לתמוך כי המקום לא ערוך לחלוטין: אין תכניות, אין היתר בנייה, אין, הכול נמצא במקום כל כך גולמי.

<גלי דוידסון: שוב, גם כאן אי אפשר לעזור להם בקטע של התפעול של הקמת כלבייה חדשה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: בבקשה דוקטור משה רפאלוביץ, יושב ראש איגוד הווטרינרים הרשותיים, בבקשה.

<משה רפאלוביץ: אני הייתי מעדיף לא להימצא בדיון הזה אדוני - - -

איציק שמולי: רק אם תוכל להסביר לנו, אם לא מכבודו של דוקטור שרביט להגיע לוועדת הכנסת - - -

<משה רפאלוביץ: לדעתי הוא לא הוזמן.

<משה רפאלוביץ: אני בררתי איתו בבוקר, שאלתי אותו אם הוא בדרך, הבנתי שהוא לא הוזמן בכלל.

<משה רפאלוביץ: אני לא יודע להגיד.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שכבודו בטח, אבל לי קשה לייצג אותו פה.

<משה רפאלוביץ: אני אגיד שבדרך כלל תפקידי להגן על הרופאים הווטרינרים ברשויות המקומיות, זה התפקיד שלי, אבל כשאני מודע למה שקורה שם בכלבייה, אני רק יכול להגיד שאני מרגיש בושה וזעם על מה שקורה שם.

<משה רפאלוביץ: המצב שם הוא באמת מחריד.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שהפעולות שנוקט שם האגף להגנה על בעלי חיים במשרד החקלאות הן פעולות אמתיות ונכונות.

<משה רפאלוביץ: הממצאים שהם מעלים בתחקיר שלהם הם ממצאים אמתיים ונכונים.

<משה רפאלוביץ: אני רוצה להודות גם להם על העבודה שלהם וגם ל"תנו לחיות לחיות" שנמצאים שם באמצעות המתנדבים, ביום-יום.

<משה רפאלוביץ: בעת האחרונה נחשפתי לכל הממצאים שיש שם.

<משה רפאלוביץ: הממצאים הם אמתיים, אנחנו לא נייפה את המצב שם.

<משה רפאלוביץ: אני לא יכול להגיד שמישהו פה מפריז בחריפות הדברים שהוא מציג או שהוא מציג איזה מצגי שווא.

<משה רפאלוביץ: ברור לנו שהמצב הזה חייב להשתנות, הוא לא יכול להימשך ככה.

<משה רפאלוביץ: הבעיות בכלבייה הן לא בעיות מבניות, למרות שיש גם בעיות מבניות, אבל יש כלביות גרועות מהכלבייה הזאת בישראל.

<משה רפאלוביץ: זה נושא לדיון אחר על מצבם הרעוע של רוב הכלביות בארץ, אבל אנחנו לא רוצים להיתלות בדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: הבעיה שם היא בעיה תפעולית.

<משה רפאלוביץ: מכל הבעיות שאנחנו מקבלים הבעיה שם היא בעיה תפעולית ואני רוצה לומר גם ניהולית.

<משה רפאלוביץ: אני לא מכיר עובדים לא טובים, אני מכיר מנהלים לא טובים - - -

תמר זנדברג: מה זה אומר תפעולית?

תמר זנדברג: אתה מתכוון למבנה ול- - -

<משה רפאלוביץ: לא.

<משה רפאלוביץ: לא.

<משה רפאלוביץ: - - -

תמר זנדברג: תפעולי וניהולי, מה?

<משה רפאלוביץ: אני אפרוט את זה.

<משה רפאלוביץ: פעם אחת זה התפעול של הכלבן שעובד שם, לפי העדויות שאני מקבל, אני לא ראיתי את זה, אני הייתי שם בכמה הזדמנויות עם אחרים כשהגענו באופן פתע ולא ראינו את הדברים האלה.

<משה רפאלוביץ: אני חייב להגיד שהממצאים שעולים הם ממצאים מאוד חריפים שנוגעים על איך הכלבן מתפעל את הכלבייה.

<משה רפאלוביץ: בסוף, בסוף מצבם של הכלבים לא יכול להיות יותר מהטיפול שהם מקבלים ביום-יום.

<משה רפאלוביץ: אם הכלבן לא מבין בכלבים, אני לא אתייחס לאיש הספציפי, אבל כלבן או שהוא לא מבין בכלבים או פוחד מהם או לא ממש אוהב אותם, הוא לא יכול לתת טיפול, הוא לא יכול.

<משה רפאלוביץ: גם אם אין לו הכשרה מתאימה הוא לא יכול, אם הוא לא מבין שזכר ונקבה לא יכולים להיות ביחד באותו תא, בטח כשהיא מיוחמת, אז הוא לא יכול להיות כלבן- - -

יעל גרמן: לשטוף גורים.

<משה רפאלוביץ: לא רק גורים, גם כלבים.

<משה רפאלוביץ: גם כלב בוגר, בטח בחורף.

<משה רפאלוביץ: צריך להגיד שכלב, החימום שלו, הסוודר שלו זה הפרווה, אם הסוודר שלנו רטוב עכשיו בחורף ולא משנה עכשיו בני כמה אנחנו, זה קר נורא.

<משה רפאלוביץ: לשטוף כלב עם צינור, כמו שראינו שם, זה לא משהו שמקובל בכלביות.

<משה רפאלוביץ: אני מקווה שאין אותו בהרבה כלביות, אני לא רואה את זה בכלביות אחרות – אסור שהוא יקרה.

<משה רפאלוביץ: בוודאי כשמדובר בגורים המצב עוד יותר חמור, אבל גם כלבים בוגרים לא יכולים להירטב כך.

<משה רפאלוביץ: יש דרכים לעשות את זה, זה לא שאי אפשר לעשות את זה.

<משה רפאלוביץ: נכון שבקיץ באילת משחקים עם כלבים עם צינור מים והם נהנים מהשפריץ שם, אבל לא עם צינור כיבוי אש.

<משה רפאלוביץ: אני אומר, המצב שם חייב להשתנות.

<משה רפאלוביץ: אנחנו מזהים את נקודת התורפה הזאת של הכלבן, אני מתחיל איתו ותכף נגיע לקטע הניהולי, אנחנו מזהים את זה לאורך זמן ולא רק ברשות הזאת - - -

תמר זנדברג: כלומר, סליחה, תפעולית אתה מתכוון הכלבן, ניהולי אתה מתכוון הווטרינר?

<משה רפאלוביץ: נכון.

<משה רפאלוביץ: בשביל להיות מדויק, אני חושב שבמקום שהכלבן לא מתפקד, אני עונה על השאלה שלך גברתי, במקום שהכלבן לא מתפקד חובה על הווטרינר להיכנס לכלבייה ולעשות את העבודה במקומו – לא יכול להיות מצב אחר.

<משה רפאלוביץ: זה קורה בחלק מהכלביות שלנו, כשכלבנים לא מתפקדים אנחנו נכנסים למגפיים והולכים לעשות את העבודה שם, הכלבים בוודאי לא יכולים לסבול שם.

<משה רפאלוביץ: בוודאי שהדבר הזה לא יכול להיות.

<משה רפאלוביץ: אני מקדים את המאוחר, אנחנו בוודאי לא מגבים את הרופא הווטרינר שנמצא שם במצב הנוכחי שלו.

<משה רפאלוביץ: אני אסקור עוד כמה דברים לפני שנגיע לצעדים.

<משה רפאלוביץ: אנחנו חושבים שהמצב של הכלבן בכלביות העירוניות, בחלק מהכלביות העירוניות, הוא בעייתי מאוד.

<משה רפאלוביץ: זה בחלק מהרשויות, אני לא רוצה לעשות הכללה כי בחלק האחר המצב הוא טוב.

<משה רפאלוביץ: בחלק מהכלביות שולחים לעבוד עם הכלבים את כל מי שאין מה לעשות איתו ברשות המקומית.

<משה רפאלוביץ: הרופא הווטרינר, מעמדו ברשות ידוע ולא תמיד הוא יכול להתנגד להצבה של כוח אדם בתוך המחלקה שלו.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שאשקלון, אם אני מבין נכון את המטרייה, ואני לא אשקלוני ולא חי שם, אבל אם אני מבין נכון זאת המציאות שם: כפו על המחלקה הווטרינרית אדם שאיננו מתאים לתפקיד הזה מסיבותיה של העירייה.

<משה רפאלוביץ: מסיבות ברורות או לא ברורות לא מפנים אותו משם לתפקידים אחרים.

<משה רפאלוביץ: אנחנו הבנו שהמצב הזה לא יכול להימשך.

<משה רפאלוביץ: אדוני, אני מציע פתרון, יש לנו פתרון למצב הזה, תרופה שחשבנו עליה.

<משה רפאלוביץ: האמת, זה לא בא בהקשר הזה, אנחנו דנים על זה כבר חודשים רבים.

<משה רפאלוביץ: אנחנו חשבנו שכמו בתפקידים אחרים גם בתפקיד הזה צריך הכשרה מחייבת וצריך מבחנים מחייבים.

<משה רפאלוביץ: אנחנו תיאמנו את זה עם העמותות, בעיקר עם "תנו לחיות לחיות".

<משה רפאלוביץ: דיברנו לעשות קורס כלבנים כזה, שיהיה חובה לפני איוש תפקיד כזה, שיכלול סטאז' גם בכלביות רשותיות אחרות טובות וגם בעמותות כדי להבין חמלה מה היא, וגם לבדוק את התפקוד של הכלבן - - -

איציק שמולי: יש פה נציג של הרשויות המקומיות?

איציק שמולי: פיני, אתה כאן מטעם כמה רשויות גם?

<פיני קבלו: אני חושב שהוא מייצג אותן.

<משה רפאלוביץ: אני מייצג גם את מרכז שלטון מקומי לצורך העניין.

<יהונתן אבן צור: הוא האיש המקצועי שלנו.

איציק שמולי: אז מהי עמדת השלטון המקומי לגבי ההצעה הזאת?

<משה רפאלוביץ: מרכז השלטון המקומי הולך איתנו על הדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: צריך להגיד שעוד יותר מזה, הצלחנו לשכנע, זה לקח לנו טיפה זמן, הצלחנו לשכנע גם את משרד הפנים בעניין.

<משה רפאלוביץ: החדשות הטובות, לפני כשלושה שבועות, לפני כל הבושה הזאת, משרד הפנים אישר תקציבים של הקורס הזה.

<משה רפאלוביץ: כרגע אנחנו מתכננים את הקורס.

<משה רפאלוביץ: הקורס הזה יערך בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה הרלוונטיים ועם העמותות, כשאנחנו רוצים להביא את הכלבנים האלה לרמת הכשרה מעשית, לא רק תיאורטית, בעיקר מעשית טובה.

<משה רפאלוביץ: העיקר, אנשים שאינם ראויים נוכל לפסול אותם בדרך, במבחנים מעשיים שנעשה להם.

<משה רפאלוביץ: הם יצטרכו לעבור סטאז', סיכמנו עם העמותה "תנו לחיות לחיות", בטח זה יהיה בעוד עמותה - - -

איציק שמולי: כלומר, זה מקובל על הרשויות המקומיות שעל אף שצריך לדאוג לאיזה ארחי פרחי, שעזר כנראה לראש העיר בבחירות האחרונות, אז אם הוא לא עובר את הקורס הזה הוא לא יוכל להיות בכלבייה, זה מקובל על ראשי הערים?

<משה רפאלוביץ: אני לא יכול להגיד כי לא שאלתי את ראשי העיר.

<משה רפאלוביץ: אני גם מניח שיהיו ראשי שלא יסכימו לדבר הזה, אבל ברגע שנקבע קורס חובה לדבר הזה, אני חושב שראש העיר לא יוכל למנות לשם, כמו שאדוני אמר ארחי פרחי, אני מעריך שלא.

<משה רפאלוביץ: זה לא שולל מבחינתנו נקיטת אמצעים אחרים, כולל פליליים, כנגד הכלבן אם יש את האשמה, בוודאי שאת הכלבן אנחנו לא רוצים לגבות שם.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שתרופה לעתיד יכולה להיות בקורס כזה ובהכשרה כזאת, באמת גם לתת לאנשים את היכולת לפעול בכלביות, וגם להוציא אותם מהכלביות אם הם לא מתאימים.

<משה רפאלוביץ: החלק השני הוא עוד יותר חשוב בעיניי כי מגיעים לשם אנשים שאינם מתאימים.

<משה רפאלוביץ: הדבר השני שעשינו אחרי - - -

איציק שמולי: אם הוועדה תבקש מהאיגוד מחר בבוקר לקבל מכם דיווח, איזו הערכה, כזאת או אחרת ,על הכלבנים בכלביות הרשותיות, אנחנו נוכל לקבל את זה?

איציק שמולי: הערכה של כל ווטרינר את הכלבן שלו.

<משה רפאלוביץ: זה מאוד בעייתי מה שאדוני מבקש.

<משה רפאלוביץ: אני הייתי שמח לתת את זה, אבל צריך להבין שאם אני הייתי הולך לעשות להם את המבחן אז הייתי שמח להעביר את זה, אבל כשאנחנו מבקשים מעובד, שעובד בעירייה מסוימת, חוות דעת נגד מישהו שראש העיר כפה עליו, אנחנו יודעים למה זה יוביל שם.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שזה צריך לבוא מבחוץ, ועדיף שזה יבוא מבחוץ.

<משה רפאלוביץ: מעמידים אותו במצב בלתי אפשרי ואז, או שהוא ישקר או שהוא יעוף משם.

איציק שמולי: עכשיו, לגבי היחס לאותו וטרינר רשותי, בעצם מאיפה נובע היחס הסלחני כלפיו?

<משה רפאלוביץ: היחס הוא לא יחס סלחני אדוני.

<משה רפאלוביץ: אנחנו חושבים שהכרטיס הצהוב שהוא קיבל עכשיו הוא היה במקומו.

<משה רפאלוביץ: אנחנו קראנו לו לשימוע פנימי שלנו מיד לאחר שימוע אצל מנהל השירותים הווטרינרים.

<משה רפאלוביץ: הבהרנו שם שאנחנו לא רק שלא מגבים את המצב הנוכחי, אלא אם המצב שם יימשך באופן הנוכחי אנחנו נדרוש את פיטוריו משם.

<משה רפאלוביץ: הבהרנו לו את זה בפורום הארגון שלנו.

<משה רפאלוביץ: הבהרנו לו שאנחנו דורשים ממנו להתכנס באופן מידי לשיתוף פעולה עם עמותת "תנו לחיות לחיות" שפעילה שם באופן אינטנסיבי, אנחנו מכירים את הפעילות שלה שם.

<משה רפאלוביץ: דרשנו ממנו לפעול איתם בשיתוף פעולה, שהוא בעצמו יזום את שיתוף הפעולה שם כתנאי לעזרה שלנו.

<משה רפאלוביץ: מינינו, אני נזהר מהמילה חונך כי אף אחד לא חנוך אנשים מבוגרים באמת, הצבנו רופא מאוד וותיק שלנו שמנהל בעצמו כלבייה עשרות שנים, לתפארת צריך לומר, בתוך חונך לכלבן שיצטרך להגיש דוחות גם לנו.

<משה רפאלוביץ: משרד החקלאות ביקש את הדוחות האלה, אנחנו נשמח גם להעביר אותם למשרד - - -

איציק שמולי: מה התדירות שהוא נמצא שם, הווטרינר הרשותי?

<אבי צרפתי: פעם בשבוע מפגשים, פעם בחודש דיווח אלינו ולמשרד החקלאות.

<אבי צרפתי: נקודת הבחינה הבאה תהייה בעוד שלושה חודשים, זה הזמן שהוקצב על ידי מנהל השירותים הווטרינרים.

<משה רפאלוביץ: אלא אם, צריך להגיד את זה, אלא אם אנחנו נרגיש שאנחנו לא מקבלים שם שיתוף פעולה ואז נרים ידיים לפני.

<משה רפאלוביץ: אנחנו מתכוונים לנקוט שם באמצעים חריפים בדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: אני מבקש להזכיר עוד דבר אחד - - -

איציק שמולי: בקצרה.

<משה רפאלוביץ: בקצרה, בשני משפטים.

<משה רפאלוביץ: אחד, צריך לזכור שהמצב שם קשה לשינוי כרגע כי אין הנהלת עיר.

<משה רפאלוביץ: אין לא ראש עיר ולא מנכ"ל.

<משה רפאלוביץ: יש ממלא מקום שאנחנו יודעים מה היכולות ומהן הסמכויות, המצב שם הוא לא לגמרי ברור ואין באמת עם מי לדבר שם.

<משה רפאלוביץ: הבקשות של הווטרינר, אלו דברים שמתועדים, מהנהלת העיר לפטר את הכלבן הזה כי הוא לא מתאים לתפקיד.

<משה רפאלוביץ: שני שימועים היו לכלבן ובשניהם - - -

יעל גרמן: רגע, אין מנכ"ל?

<משה רפאלוביץ: במהלך השימוע?

יעל גרמן: מנכ"ל?

יעל גרמן: <קריאה:> גם המנכ"ל מושעה.

יעל גרמן: והמחלקה הווטרינרית, לאיזה אגף שייכת?

<יעל ארקין: סליחה, אני יכולה לענות רגע?

<יעל ארקין: אני נפגשתי אתמול עם המנהל הזה של המחלקה.

איציק שמולי: יעל, שנייה רגע.

יעל גרמן: לאיזה אגף שייכת המחלקה הווטרינרית?

<אבי צרפתי: מנהל תפעול, מולו נעשו שימועים לכלבן - - -

יעל גרמן: מנהל תפעול, יש מנהל?

<אבי צרפתי: כן, אומנם הוא חדש.

<אבי צרפתי: נעשה שימוע כזה והודיעו לווטרינר שהעובד הזה על אפו וחמתו יישאר במקום - - -

<משה רפאלוביץ: כופים עליו את האיש.

איציק שמולי: כן, יעל ארקין.

<יעל ארקין: פשוט נפגשתי אתמול עם מנהל התפעול החדש בעיריית אשקלון.

<יעל ארקין: הוא זמין אותנו.

<יעל ארקין: אני ואתי היינו שם עם כל המתנדבות.

<יעל ארקין: הוא חדש בתפקיד, הוא חודש בתפקיד, הוא אחראי על האגף הווטרינריה בעיר.

<יעל ארקין: הוא די הזדעזע מהממצאים, הוא בעצמו קרא את הכתבה.

<יעל ארקין: אתמול הוא הביע נכונות לשתף פעולה באופן מלא איתנו, עם העמותה.

<יעל ארקין: הוא כמובן אמר שהוא יבדוק את נושא ההעסקה של הכלבן, כי אמרנו לו בפירוש שאנחנו דורשים שהכלבן הזה לא יהיה יותר בכלבייה הזו, שזה לא מתאים.

<יעל ארקין: עושה רושם, עוד הפעם, אני לא רוצה, אני כבר מלאה בהבטחות כרימון, אבל יש לי תחושה שיש עם מי לדבר.

<יעל ארקין: אני מקווה שלא נתבדה.

איציק שמולי: תגידי, בשיחתך איתו הוא לא ידע אתמול שיש היום דיון?

<יעל ארקין: לא.

<יעל ארקין: שאלנו אותו אם הם מגיעים היום לדיון, הוא לא ידע על מה אנחנו מדברים.

איציק שמולי: או.

איציק שמולי: קיי.

יעל גרמן: עוד שאלה קטנטנה.

יעל גרמן: מי אמר שעל אפו ועל חמתו הוא יישאר?

<אבי צרפתי: מנהל התפעול הקודם.

<אבי צרפתי: השימוע האחרון נעשה ב-15 בינואר.

יעל גרמן: למי הוא אמר את זה?

<אבי צרפתי: לווטרינר.

יעל גרמן: לווטרינר.

יעל גרמן: להערכתי הווטרינר יהיה מוכן, זו תלונה למבקר המדינה, למבקר העירייה, ליועץ המשפטי של העירייה – לא עוברים על דבר כזה בשתיקה.

יעל גרמן: שיפתחו שם בחקירה.

<משה רפאלוביץ: אפשר להוסיף משהו?

איציק שמולי: כן, רק לסיום בבקשה.

<משה רפאלוביץ: רק משפט אחד לפני, בהקשר לדברים שנאמרו פה.

<משה רפאלוביץ: צריך לזכור שזה שרואים בעלי חיים פגועים בכלבייה, כך הם באים מהרחובות הרבה פעמים ולכן - - -

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: אני מדברת על המשפט הזה שהוא משפט מאוד מאוד חמור, מאוד חמור.

יעל גרמן: המשפט מאוד חמור ומרמז לעניינים בלתי תקינים שיש לבדוק אותם.

יעל גרמן: אמר את זה ברמז, אפילו לא ברמז, היושב ראש.

יעל גרמן: אני חושבת שמן הראוי, יש פה כל כך הרבה חקירות שם, אז בבקשה שיבדקו מדוע על אפו וחמתו משאירים אדם לא ראוי במקום שלו.

<נירית צפורי ברקי: אבל פה זה נעצר.

איציק שמולי: אני מודה לך משה.

איציק שמולי: אני רוצה להסב את תשומת לבך.

איציק שמולי: אני אומר לך את זה, אני מהיכרות של החודשים האחרונים ומהרבה שיחות שלנו בעניין צער בעלי חיים, אני יודע שהלב שלך במקום הנכון.

איציק שמולי: תשימו לב שאם במקרים האלו אתם לא תתייצבו כנגד ותוקיעו, תוציאו כרטיס אדום, לא כרטיס צהוב לאותו תפוח שסרח, אתם תכתימו את כל הארגון שלכם.

איציק שמולי: כפי שאתם בעצמכם אמרתם קודם, נראה לי שגלי אמרה את זה, בסוף מה שעושה את ההבדל בכלביות זה הצוות.

איציק שמולי: חבל שבמקרה כזה, עכשיו גם הכנסת וגם הציבור חלילה יסיקו מזה שככה מתייחסים הווטרינרים ברשויות המקומיות לבעלי החיים, חבל.

איציק שמולי: בבקשה תוסיף עוד משפט.

<משה רפאלוביץ: אני חותם על כל מילה שאתה אומר.

<משה רפאלוביץ: לא, אני לא צריך להוסיף יותר.

<משה רפאלוביץ: אני חותם על כל מילה שאמרת.

איציק שמולי: כן.

איציק שמולי: שם לפרוטוקול.

<אבי צרפתי: דוקטור אבי צרפתי.

<אבי צרפתי: , ארגון הרופאים הווטרינרים.

<אבי צרפתי: אני בוודאי מסכים עם כבודו על האמירה האחרונה, ולאו שישתמע מדבריי שיש פה איזה הסכמה או הגנה כלפי, אני יותר מתייחס למערכת הזו שקורת באשקלון ולאו דווקא לאדם בודד.

<אבי צרפתי: דווקא מתוך התהליך הזה אני רוצה לצאת מן הפרט לכלל ולציין, יהיה די קל לתפוס אחד ולתלות אותו, מה שנקרא.

<אבי צרפתי: חייבים לזכור שהווטרינרים העירוניים הם עובדים בתוך מערכת, בתוך סדר של ההיררכיה עירונית.

<אבי צרפתי: ההיררכיה העירונית ידועה, בוודאי לחלק מהיושבים פה, איך היא עובדת לעיתים.

<אבי צרפתי: במסגרת הזאת בהרבה פעמים מקומו של הווטרינר ברשות המקומית הוא לאו דווקא מקום של כבוד.

<אבי צרפתי: לכן הרבה פעמים אין לו יכולת להשפיע על מצבת כוח האדם שלו, לא על התקציבים שלו.

<אבי צרפתי: ברשויות המקומיות לא תמיד - - -

איציק שמולי: רגע, אבי אני עוצר אותך.

איציק שמולי: אגיד לך משהו - - -

<אבי צרפתי: לא תמיד מבינים את המשמעות - - -

<פיני קבלו: מאיפה אתה מגיע למסקנה הזאת?

<אבי צרפתי: אני יודע, אני חי את זה.

<פיני קבלו: אנחנו רק לא מזמן עשינו פה חקיקה די טובה של החוק שהעביר- - -

יעל גרמן: "חוק המזון", הוא היה, שניהם היו, גם משה וגם - - -

איציק שמולי: אם אתה מדבר תציג את השם שלך לפרוטוקול.

<פיני קבלו: פיני קבלו.

<פיני קבלו: אני לא חושב שהדברים שנאמרים כאן שהרשויות המקומיות לא מייחסות וכן מייחסות.

<פיני קבלו: הן נותנות את דעתן וגם נותנות את הכבוד הראוי.

<פיני קבלו: יש לכם מספיק הגנות שאתם מקבלים ממשרד החקלאות, ויש דרכים לא פשוטות גם כלפי ראש עיר שרוצה לנקוט איזה צעד כלפי ווטרינר כזה או אחר, זה לא כל כך פשוט ולא כל כך קל.

<אבי צרפתי: סליחה.

<אבי צרפתי: אני לא התכוונתי לפינה שאתה לוקח את זה.

<אבי צרפתי: אני לא התכוונתי לתקוף את הרשות המקומית.

<אבי צרפתי: ברוב המקרים הרשויות המקומיות עובדות, כלומר, הווטרינר הוא חלק מהרשות המקומית והוא מקבל את הסיוע ואת הדברים הנדרשים.

<אבי צרפתי: אבל, חסרה ההבנה העמוקה של התהליך שבו הווטרינר נמצא.

<אבי צרפתי: אגב, לא תמיד הווטרינר יכול לצאת החוצה ולהגיש תלונה במשטרה נגד אותו כלבן שלו או נגד אותו פקח שלו שתפס את הכלב בצורה לא ראויה.

<אבי צרפתי: לכן במסגרת הזאת צריך להתייחס לזה כמערכת.

איציק שמולי: אבי.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: נציג המשטרה, אתה רוצה להתייחס.

איציק שמולי: שם ותפקיד בבקשה.

<שמעון קדוש: שמעון קדוש, קצין צער בעלי חיים ארצי.

איציק שמולי: אה ,אותך חיפשנו כל החודשים האחרונים.

<שמעון קדוש: איך חיפשתם אותי, השם שלי מופיע בכל העולם.

איציק שמולי: או.

איציק שמולי: קיי, ברוך הבא.

<שמעון קדוש: ברוכים הנמצאים.

<שמעון קדוש: אני חושב שבמקרה הזה, אני אמרתי לעירין שהיה עדיף להגיש תלונה במשטרה עם כל החומר.

<שמעון קדוש: היה פה אפשר לחקור את הווטרינר ואת הכלבן, להרחיק אותם ל-30 יום מהמקום.

<שמעון קדוש: יש לנו הרבה סמכויות במקרה הזה ואפשר.

<שמעון קדוש: השאלה היא, מי יחליף אותם שם, מי יטפל בחיות ובמה שיש שם בטיפול בסיסי, אבל זאת אפשרות.

איציק שמולי: אגב, מה קורה אם מגישים תלונה גם לפה וגם לפה?

<שמעון קדוש: אי אפשר.

<שמעון קדוש: או משרד החקלאות מטפל או שהמשטרה מטפלת.

איציק שמולי: אם למשל אני מגיש תלונה לפיצו"ח (יחידה מרכזית לחקירה ואכיפה, משרד החקלאות) ויעל מגישה תלונה למשטרה, מה עושים?

<שמעון קדוש: אנחנו בדרך כלל מעבירים, או מסכמים בינינו מי יטפל בתלונה.

<שמעון קדוש: אם משרד החקלאות רוצה לטפל מעבירים אליו את הטיפול ואם להפך, אנחנו מטפלים.

איציק שמולי: תראה, לאור המוטיבציה שאתה מפגין פה, אני חושב שאני אגיש הפעם תלונה למשטרה ולא לפיצו"ח - - -

יעל גרמן: גם אני למשטרה.

<שמעון קדוש: אני מוכן לקבל את החומר ולטפל בו באופן אישי, זו לא בעיה בכלל.

איציק שמולי: אני פשוט מזהה את המוטיבציה בצד הזה של השולחן.

<אתי אלטמן: אבל זה לא הגיוני, למה לא גם משרד החקלאות וגם - - -

<שמעון קדוש: רק גוף אחד אמור לטפל בתלונה כזאת.

איציק שמולי: לא הבנתי, אתי מה?

<אתי אלטמן: זה לא הגיוני.

איציק שמולי: מה לא הגיוני?

<אתי אלטמן: אם אני רוצה להגיש גם לנירית וגם לקדוש, למה אני לא יכולה לעשות את זה?

איציק שמולי: את יכולה, רק אומרים שאחרי זה בהמשך הם יתאמו ביניהם מי מנהל את החקירה בפועל.

<אתי אלטמן: אבל אולי הם ינהלו - - -

<שמעון קדוש: אי אפשר.

<שמעון קדוש: אין דבר כזה - - -

יעל גרמן: אין דבר כזה ששתי רשויות מנהלות חקירה באותו עניין.

איציק שמולי: עוד מישהו רוצה להוסיף?

איציק שמולי: בבקשה, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<עירין ענבר-אייזינגר: עירין אייזינגר מפרקליטות המדינה.

<עירין ענבר-אייזינגר: אני בדיוק רוצה להתייחס לנקודה האחרונה.

<עירין ענבר-אייזינגר: ראשית, הערה לדבריה של חברת הכנסת גרמן.

<עירין ענבר-אייזינגר: בספטמבר האחרון מינה אותי פרקליט המדינה בתור פרקליטה בתקן מלא לעסוק אך ורק בנושא של צער בעלי חיים, על עבירות בבעלי חיים.

<עירין ענבר-אייזינגר: חשוב לעדכן את הוועדה.

<עירין ענבר-אייזינגר: היה חשוב שגם בפרקליטות היא גורם.

<עירין ענבר-אייזינגר: זה דבר אחד.

יעל גרמן: נשמח לראות אותך פה לפחות 4 פעמים בשנה.

<עירין ענבר-אייזינגר: זהו, אמרתי שאני אשמח.

<עירין ענבר-אייזינגר: אני חושבת שההצעה מבורכת.

<עירין ענבר-אייזינגר: דבר נוסף, כיודע הממשלה קיבלה החלטה, ,833 בדצמבר האחרון בעניין רווחת בעלי חיים.

<עירין ענבר-אייזינגר: בין היתר בעקבות החלטה הזאת, בעצם משרד החקלאות הציג תכנית מפורטת לשיפור האכיפה, הפיקוח ומצב בעלי החיים במשך שנתיים הקרובות.

<עירין ענבר-אייזינגר: במסגרות אותה החלטה קמה בימים אלה וועדה בראשות הגברת רחל מטר מהפרקליטות, נציגת היועץ המשפטי לממשלה.

<עירין ענבר-אייזינגר: מטרת הצוות הזה, שחברים בו גם המשטרה, גם משרד הפנים, השלטון המקומי ומשרד החקלאות ומשרד הגנת הסביבה, המטרה בעצם לגבש נוהל מחייב לשיתוף פעולה בין כל הגורמים.

<עירין ענבר-אייזינגר: אנחנו יודעים שריבוי הגורמים שמטפלים בצער בעלי חיים, לצערנו לא מיטיב את המצב של בעלי החיים ואולי אפילו הפוך.

<עירין ענבר-אייזינגר: המטרה שלנו לגבש נוהל בדיוק בשאלה שאתי שאלה, כשמגישים תלונה למשטרה מי מטפל באיזה עבירות במגוון העבירות של צער בעלי חיים.

<עירין ענבר-אייזינגר: מי הגורם שמטפל באיזה עבירות אחרות ושלל דברים אחרים.

<עירין ענבר-אייזינגר: מי ממן את זה, גם זו שאלה עלתה פה בישיבה האחרונה, מי ממן את התפיסה והטיפול של כלבים משוטטים, כלביות רשותיות – בכל זה אנחנו דנים בימים אלה.

<עירין ענבר-אייזינגר: אנחנו אמורים להגיש את המסקנות עד יוני שנה זו למנכ"ל ראש הממשלה.

יעל גרמן: יפה מאוד.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: כן, שם ותפקיד .

<ליאת מורגן: ליאת מורגן, דוקטורנטית לרווחה בבית הספר לווטרינריה וגם מקימת "אתר 4" לשיתוף פעולה של כלל העמותות וחלק מההסגרים העירוניים.

<ליאת מורגן: חשוב לי להגיד עוד פעם, הסגר אשקלון אומנם הוא מאוד גרוע, אבל זה ממש קצה הסימפטום של המחלה הזאת.

<ליאת מורגן: לדוגמה, שטיפה בצינורות, גם בהסגרים הטובים ביותר שראיתי, בגלל בעיות תשתית כן שוטפים עם הצינור.

<ליאת מורגן: בהסגר יסעור הגורים נשטפים לביוב יחד עם המים – הכול מתועד כבר כמה שנים.

<ליאת מורגן: לעניין האכיפה, עם כל הטענות שבאים למשרד החקלאות, למיטב הבנתי, מים הם אמורים לאכוף.

<ליאת מורגן: מלבד "חוק צער בעלי חיים" נושא הכלביות פשוט הוא נוהל משנת 2013, זה לא מעוגן בתקנות, אלא אם כן אני טועה, נראה לי שזה יכול להוות חלק מהפתרון.

<ליאת מורגן: נושא ההכשרה- - -

איציק שמולי: את יכולה לחדד, אני לא הבנתי.

<ליאת מורגן: נירית, תקני אותי אם הטועה.

<ליאת מורגן: למיטב הבנתי יש נוהל כלביות רשויות מ-2013, שכל נושא הניקיון, שטיפת הכלים ושטיפת כל הדברים האלה, אלו סעיפים שכתובים שם.

<ליאת מורגן: זה לא במסגרת התקנות, אז מה הם אמורים בסופו של דבר לאכוף?

<ליאת מורגן: אני כן יודעת שיש איזו טיוטה וגם נושא הכלבות בהיריון, זה כן כתוב למיטב ידיעתי באיזו טיוטה.

<ליאת מורגן: לא יודעת איפה זה עומד.

<ליאת מורגן: להבדיל מהכלביות, אם נסתכל על הנחיות להחזקת חזירים שכן הפכו בסופו של דבר לתקנות, שם נכנס סעיף של הכשרת האנשים שעובדים במשקים.

<ליאת מורגן: אני יודעת שזה כן משהו שפועל ובתום שנה הם כן עוברים הכשרה.

<ליאת מורגן: אני לא לפחות, כמי שמתעסקת בזה כן, רואה את השינוי בשטח.

<ליאת מורגן: זה משהו שהוא כן בתקנות, אפשר להכניס להצעה של דוקטור רפאלוביץ.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: נירית את יכולה להתייחס?

<נירית צפורי ברקי: באמת הנוהל הוא אומנם נוהל מחייב משנת 2013 לטיפול בכלביות רשות.

<נירית צפורי ברקי: יש איזה מחשבה להפוך את זה לתקנות, למרות שהרבה דברים כן נמצאים בתקנות צער בעלי חיים לצרכים חקלאיים.

<נירית צפורי ברקי: למשל, שטיפה עם צינור, כמו למשל - - -

איציק שמולי: היום לפי הנוהל מותר או אסור לשטוף?

<נירית צפורי ברקי: אסור.

<נירית צפורי ברקי: גם לפי התקנות זה אסור, גם בתקנות זה מופיע.

<נירית צפורי ברקי: הנוהל יותר מפרט את התקנות בעניין התפעולי, אבל משטח בידוד – לכל התנאים יש סטיינג שלם בתקנות לאחזקת כלבים וחתולים: שטיפה בצינור, בידוד ואלף ואחת דברים שנמצאים בתקנות.

<נירית צפורי ברקי: העניין הוא, לפי הנחייה של היועץ המשפטי לממשלה אנחנו לא יכולים לחקור רופא ווטרינר רשותי כי יש איזה משהו שהוא כנראה ניגוד עניינים.

<נירית צפורי ברקי: הדרך, באמת היחידה שלנו זה העניין של השימוע.

איציק שמולי: תראו, יש פה איזה פער.

איציק שמולי: אני אגיד לכם מה.

איציק שמולי: בסוף הרשויות באות ואומרות: 'אנחנו לא יודעות, לא ידענו ולא שמענו'.

איציק שמולי: הדיון הזה פורסם באתר הכנסת, אני חושב, ביום חמישי או ביום רביעי.

איציק שמולי: מיום רביעי אני קיבלתי 4 שיחות טלפון מאנשים או מתנדבים שונים.

איציק שמולי: האחרונה הייתה בדקה ל-09:00 לפני שנכנסתי לחדר, דיווחו לי מה שקורה בכלבייה.

איציק שמולי: עכשיו, אם באה הממשלה ואומרת: 'אנחנו לא יכולים, אין לנו יכולת מול הווטרינר הרשותי כי יש פה התנגשות', ומצד שני אותם אנשים פעילים מתנדבים שעובדים במקום, או שהם לא יודעים שהם יכולים לפנות אליכם, או שהם יודעים והם בכל זאת לא פונים – אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגשרים על הפער הזה.

איציק שמולי: כל זמן שהפער הזה קיים אז ברור לכם שכל יום שעובר, בעלי החיים ממשיכים לסבול שם.

איציק שמולי: יש עוד משהו למישהו להגיד בדיון הזה?

איציק שמולי: ברשותכם אני רוצה לסיים ולסכם.

איציק שמולי: הוועדה הזאת קמה בכדי למנוע תופעות מהסוג הזה.

איציק שמולי: יש תופעה מכוערת שקורת בחברה הישראלית של התעללות בבעלי חיים על מגוון סוגיה.

איציק שמולי: המטרה של הוועדה הזאת היא למזער, בשאיפה גם להעלים את התופעות הללו מתוך החברה הישראלית.

איציק שמולי: אני שמח על כך שהוקם צוות מיוחד בפרקליטות.

איציק שמולי: אני שמח גם על תשומת הלב של המשטרה.

איציק שמולי: אנחנו העברנו מכתב למפכ"ל החדש, התייחסנו לזה גם כאן ביום המשטרה שהיה בשבוע שעבר.

איציק שמולי: ביקשנו להיפגש עם מפכ"ל המשטרה על הסוגיה הזאת וטרם נענינו.

איציק שמולי: בהזדמנות זו אנחנו מבקשים גם מאדוני לבדוק מה קורה עם הבקשה הזאת.

איציק שמולי: אנחנו לא נקבל תופעות מהסוג הזה.

איציק שמולי: אנחנו לא נקבל אותן פעמיים.

איציק שמולי: פעם אחת, התעללות בחסרי ישע, בין שהולכים על שתיים ובין שהולכים על ארבע, זו נקודת שפל שכל חברה, החברה הישראלית לא יכולה להימצא בה.

איציק שמולי: אנחנו לא יכולים לקבל את זה פעמיים, כשזה קורה במקום שבו אמורה להיות הגנה ושאמור להיות מחסה לבעלי חיים.

איציק שמולי: אנחנו למדים שכלביית אשקלון לא רק שהיא לא מכסה, היא הגיהינום בהתגלמותו עבור בעלי החיים.

יעל גרמן: מחנה הסגר.

איציק שמולי: מה אנחנו מבקשים לעשות, דבר הראשון, אני מודיע לכם שהוועדה תקיים סיור פתע בתקופה הקרובה בכלביית אשקלון.

איציק שמולי: לי כחבר כנסת מותר להיכנס לכלבייה רשותית, לאף אחד אסור למנוע את זה ממני.

איציק שמולי: אני אומר לכם, אני מתכוון להגיע ביחד עם הוועדה בזמן הקרוב לכלבייה כמו גם לכלביות נוספות אחרות.

איציק שמולי: דבר שני, אנחנו נגיש תלונה כנגד הכלבן, אחר כך אנחנו נחליט איך נעשה או דרך הפיצו"ח או דרך המשטרה.

איציק שמולי: אנחנו נעביר אליכם את העדויות שאנחנו קיבלנו גם מ"תנו לחיות לחיות" וגם ממתנדבים שטרם פנו.

איציק שמולי: אנחנו נבקש אתכם לדווח לנו איך מתקדמת החקירה בעניין הזה מול הכלבן.

איציק שמולי: ברור לכם עכשיו שהדבר הזה בשידור, אם הכלבן הזה צופה בנו עכשיו, ברור לכם שהדבר הראשון שהוא ילך לעשות זה לפתוח את השער של הכלבייה או חלילה של הגוריה ולהראות מה זה לבעלי החיים, להראות מה זה במרכאות כמובן- להוציא עליהם את כל התסכול.

איציק שמולי: אני לא בטוח, בלשון המעטה,

איציק שמולי: שאותו ד"ר שרביט יעמוד בפרץ וימנע ממנו לעשות את זה.

איציק שמולי: אני מבקש מאיגוד הרופאים הווטרינרים לבחון את האפשרות שתדירות הפיקוח של אותו וטרינר ותיק שאתם הצבתם במקום, שהוא יהיה שם לא רק בשבוע אלא בתדירות גבוהה יותר, שידווח אחת לחודש, לא רק לכם, גם לוועדת המשנה על מה שקורה שם.

איציק שמולי: אני מבקש לקבל מכם שורה של המלצות מה צריך לעשות אחרת.

איציק שמולי: "תנו לחיות לחיות", גם אתם כמובן יכולים ומוזמנים להעביר את זה אלינו, מה צריך לעשות אחרת, מה ניתן לעשות אחרת.

איציק שמולי: אני מדבר ברמה המבנית ולא רק בכלביית אשקלון, בכל מה שקשור לתפעול הכלבייה.

איציק שמולי: אם יש בעיה מבנית, כפי שאתה אמרת שכלבן לא יכול להיות מפוטר או אפילו מגונה על ידי הווטרינר הרשותי בגלל יחסי עבודה, אני רוצה לדעת מזה.

איציק שמולי: כ-Follow up אנחנו כמובן נקבע, פיני, ישיבה של וועדת המשנה יחד עם הוועדה ברשויות המקומיות אצלכם שעוסקת בעניין צער בעלי חיים.

איציק שמולי: אני יודע שיש וועדה כזאת.

איציק שמולי: אנחנו נעלה בפניכם את כל הצעדים אותם אנחנו רוצים לעשות.

יעל גרמן: אני מבקשת רק עוד להוסיף את הדיווח שביקשתי, לפחות ארבע פעמים בשנה.

יעל גרמן: היום באמת יש לנו יש לנו כתובת, בין אם זה בפרקליטות – אז שארבע פעמים בשנה תגיעי אלינו, תדווחי לנו.

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים גם לקבל מהמשטרה דיווח לפחות רבעוני שמדבר על כמה, לא תלונות, אלא כמה כתבי אישום בסופו של דבר הוגשו.

יעל גרמן: תלונות אנחנו יודעים.

<עירין ענבר-אייזינגר: ומשרד החקלאות.

יעל גרמן: ומשרד החקלאות.

יעל גרמן: משרד החקלאות, המשטרה והפרקליטות.

איציק שמולי: חברים יקרים, באמירה מסכמת אני אגיד לכם משהו.

איציק שמולי: אני מצפה מכולנו לשתף פעולה כדי למנוע את הסבל של בעלי חיים.

איציק שמולי: מבחינתי, הארגונים והפעילים אתם השגרירים של בעלי החיים.

איציק שמולי: אני אומר לכם, כשאני רואה דבר כזה אני לא ישן בלילה, אני לא אומר לכם את זה כקלישאה, אני לא ישן בלילה.

איציק שמולי: אני מצפה שאתם, שנושאים בתפקידים מטעם הממשלה, היחס שלכם, ואני מברך על הדברים הטובים שאתם עושים ואני מברך על ההתקדמות ועל כך שבממשלה הזאת יש יותר מודעות ויותר מוכוונות כלפי בעלי חיים.

איציק שמולי: אני אומר לכם, הגישה שלנו צריכה להיות שאנחנו לא ישנים בלילה אם לוקחים עכשיו כלבים, גורים, חתולים ובעלי חיים באשר הם ומתעללים בהם – זאת צריכה להיות הגישה.

איציק שמולי: אנחנו צוות משימה, צוות קומנדו שאמור למזער את הפגיעה – זה מה שאני מבקש מכם.

איציק שמולי: ברגע שאנחנו נבין שזו הרוח, תאמינו לי, הדברים יראו אחרת.

איציק שמולי: אני כמובן מזמין אתכם, גם את כל אחד מנציגי הממשלה, אם יש לכם הצעות, יוזמות, ביקורות על דברים שצריכים להיעשות אחרת ולא יכולים להיאמר בפורום הזה, אני גם מזמין וגם מבקש בכל לשון של בקשה להיפגש אתכם כדי לראות איך אנחנו יכולים ליצור עולם טוב יותר, לא רק לבני אדם אלא גם לבעלי החיים.

איציק שמולי: תודה רבה.