ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 196, 2016-03-07 13:10

אלי אלאלוף: צהרים טובים.

אלי אלאלוף: היום ה-7 במרץ 2016, כ"ז באדר א' התשע"ו, השעה 13:12 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לעשות תיקון אחד טכני ואחד יותר מהותי בחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 169), התשע"ו-2016.

אלי אלאלוף: אני שמח שאני לא נמצא כאן לבדי אלא נמצאת אתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: הרגשתי שאני צריכה לחזק אותך.

אלי אלאלוף: מי פותח?

<שלומי מור: כמו שציין אדוני, יש כאן שני תיקונים.

<שלומי מור: התיקון האחד הוא טכני שלא תעכב עליו וזה תיקון לסעיף 105 לחוק ביטוח הלאומי שמבהיר שההגדרה "הסכום החודשי" או הסכום הבסיסי כפי שהיא מופיעה היום, היא רלוונטית רק לסעיף הזה.

<שלומי מור: התיקון הזה מגיע כיוון שההגדרה הזאת, סכום בסיסי, נמצאת גם בסעיף 2 לחוק הביטוח הלאומי ועוסק גם בדברים אחרים.

<שלומי מור: זה תיקון טכני שמשרד המשפטים ביקש שנכניס בשעתו עת אישרנו את הנוסח והוא לא משנה שום דבר מלבד תיקון סמנטי.

<שלומי מור: סעיף 196 לחוק הוא תיקון משמעותי וחשוב מאוד שאנחנו שמחים להביא היום.

<שלומי מור: התיקון הזה עוסק במועד שבו תתחיל הזכאות לנכות כללית של הזכאים.

<שלומי מור: היום החוק קובע שנכה כללי זכאי לקצבה החל מהיום התשעים ליום הקובע.

<שלומי מור: היום הקובע הוא למעשה היום שבו עקב נכותו הפסיק הנכה לעבוד ושנוצרה לו הנכות.

<שלומי מור: הרציונל מאחורי קביעת היום התשעים הוא שנכות כללית היא נכות שנועדה לאנשים עם נכויות ארוכות טווח, לא כל מי שלוקה באיזושהי מחלה שמצריכה אותו להישאר חודש או חודשיים בבית זכאי לנכות כללית אלא אלה אנשים עם נכות צמיתה שלאורך שנים או תקופות ארוכות זכאים לנכות הזאת.

<שלומי מור: לכן אמר המחוקק שהוא ימתין תשעים ימים ובתום תשעים הימים הוא יראה באמת אם הנכות שלך היא משמעותית ואז תהיה זכאי.

<שלומי מור: אבל הביטוח הלאומי מצא שבהרבה מקרים אנשים נפגעים מהמצב החוקי הזה כיוון שכבר מהיום הראשון לצערנו אם בן אדם לקה בנכות קשה, מחלה קשה, ברור לנו כבר מראש שנכותו תהיה ארוכת טווח.

<שלומי מור: לכן אין באמת צורך להמתין את אותם תשעים ימים.

<שלומי מור: התיקון הזה בא לענות על הצורך הזה ומה שהוא עושה, הוא קובע שבמספר תנאים אתה תהיה זכאי לנכות כללית כבר מהיום ה-31.

<שלומי מור: הזכאות כאן היא הזכאות הבסיסית, היא לקצבה הבסיסית ששיעורה הוא בערך 2,100, 2,200 שקלים והיא בשלב הזה לא כוללת גם את התוספות בגין בני משפחה.

<שלומי מור: נכה כללי זכאי, אם יש לו ילדים תלויים ואישה, לתוספות גם בגין אשתו ועד שני ילדים.

<שלומי מור: התיקון הזה כרגע מדבר רק על הקצבה הבסיסית אבל זאת עדיין בשורה גדולה ומשמעותית כי זה יקדים את הזכאות החל מהיום ה-31.

<שמרית גיטלין שקד: זה חל גם על הקצבה החודשית הנוספת.

<שלומי מור: כן, אבל זה עדיין בגדר אותם 2,200 שקלים.

<שלומי מור: אלה לא התוספות בגין בת זוג או ילדים.

אלי אלאלוף: מתי הוא יקבל עבור בת זוג וילדים?

<שלומי מור: מהיום התשעים כפי שזה היום.

אלי אלאלוף: למה לא הלכתם עד הסוף?

<שלומי מור: בעיקר בשל עלויות משמעותיות של התוספות האלה.

אלי אלאלוף: מה העלות הנדרשת?

<שלומי מור: של בת זוג וילדים?

טלי פלוסקוב: מה העלות עכשיו?

טלי פלוסקוב: גם עכשיו יש שינוי.

<שלומי מור: נכון.

<שלומי מור: לגבי העלות אנחנו עוד מעט נתייחס באופן מפורט.

<יעל אגמון: מאחר ואת לא מרחיבה כאן זכאות אלא רק מקדימה את המימון, יש כאן עלות חד פעמית שנתית ואנחנו לא מתייחסים אליה כעלות תקציבית אמיתית.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: את יכולה לחשוב על מאה שנים.

אלי אלאלוף: כל שנה את חוסכת חודשיים של תשלום וזה אומר ריבית והצמדה.

<יעל אגמון: לא.

אלי אלאלוף: כמה זה היה עולה לולא היו מצמידים את כל התוספות?

<לימור לוריא: עם התוספות זה עוד חמישה מיליון שקלים.

<נעמי מורביה: המתחיל במצווה, אומרים לו גמור.

טלי פלוסקוב: חמישה מיליון שקלים, זה לא כסף גדול.

<יעל אגמון: זה חמישה מיליון שקלים בנוסף למה שאנחנו לא מתייחסים אליו בעלות תקציבית שהוא כמעט שלושים מיליון שקלים אבל הוא שלושים מיליון חד פעמי.

<יעל אגמון: מאחר והוא חד פעמי ואנחנו מתייחסים אליו כעלות מימונית ולא עלות מהותית, אנחנו אומרים שהוא לא תקציבי.

אלי אלאלוף: גם זה, זה מימון של חודשיים.

אלי אלאלוף: חד פעמי.

<יעל אגמון: זה נכון שזה חד פעמי.

<יעל אגמון: מאחר וזה הנוסח שהוסכם עליו בין שר הרווחה ושר האוצר, אני מציעה שנעביר אותו כפי שהוא מנוסח וככל שהוועדה תרצה לקדם משהו נוסף, נשמח לדון בזה.

<שלומי מור: אני חייב להגיד שגם כך מדובר בבשורה.

טלי פלוסקוב: אין ספק.

<שלומי מור: זה מצב שעשרות בשנים הוא כפי שהוא והוא גרם עוול ועכשיו אנחנו באים באמת לשפר את המצב, שלא ייווצר מצב שהמצוין הוא האויב של הטוב מאוד.

אלי אלאלוף: אם ניקח לעצמנו שבוע ונחזור לדון בעוד שבוע?

<שלומי מור: אם אדוני חושב שניתן יהיה לשפר את ההצעה.

טלי פלוסקוב: אני בעד.

<לימור לוריא: במידה שיוחלט להרחיב, אנחנו מציעים לשקול רעיון שהוא קצת אחר.

<לימור לוריא: אנחנו מאוד היינו שמחים להרחיב את האוכלוסייה.

<לימור לוריא: מטעמי תקציב אנחנו מאוד צמצמנו וזה הפך להיות כל מיני תנאים.

אלי אלאלוף: איזו אוכלוסייה?

<לימור לוריא: כדי לקבל את הקצבה הזאת מהיום ה-31, צריך להיות גם נכה יותר קשה, שזה שבעים אחוזים רפואיים, גם לבחור בין קצבת שירותים מיוחדים לנכות כללית, גם להיות יחיד, זאת אומרת, תנאי על תנאי, וגם דרגת נכות מלאה.

<לימור לוריא: צמצמנו וצמצמנו.

<לימור לוריא: ראשית, מאוד קשה להסביר את זה לאזרחים, ושנית, אם היינו צריכים – לפחות חוות דעתי המקצועית – לבחור, כמובן שזאת החלטה שלכם, הייתי מעדיפה להוסיף אנשים שהיום אין להם שום דרך להתקיים בכלל מאשר לתת לאותם אנשים שאנחנו נותנים כאן גם את התוספות כי הרבה פעמים בני הזוג יכולים לעבוד וגם להשתכר.

<לימור לוריא: לכן הייתי מעדיפה להרחיב את האנשים.

טלי פלוסקוב: איפה בהצעת החוק יש את צמצום הקבוצה הזאת?

טלי פלוסקוב: איפה זה בא לידי ביטוי?

<שמרית גיטלין שקד: כאן.

<שמרית גיטלין שקד: בפסקאות (א), (ב) ו-(ג) שמנויות בהצעת החוק.

<שמרית גיטלין שקד: הן כותבות מי יקבל את ההטבה הזאת.

טלי פלוסקוב: זה במצטבר.

<שלומי מור: זה במצטבר.

<שלומי מור: כן.

<שמרית גיטלין שקד: אלה שלושה תנאים מצטברים.

<שמרית גיטלין שקד: זה רק מי שהוא בעל ליקוי חמור, נקבעה לו דרגת אי כושר להשתכר של מאה אחוזים לפחות למשך תקופה של שישה חודשים לפחות, הוא אינו זכאי לגמלה לפי תקנה 5(ד) לתקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) ובנוסף לכך הוא נדרש לבחור בין קצבת שר"ם לבין הגמלה הזאת.

<רות פרמינגר: זה לא קשור בארגון נפגעי פעולות איבה אבל אני רוצה לחשוב על איזשהו נושא.

<רות פרמינגר: קודם כל, אני מברכת את הביטוח הלאומי על הזכות הזאת ועל ההקדמה הזאת אבל אני חושבת, כמו שאת אמרת, שיש הרבה אנשים.

<רות פרמינגר: כשאתה אומר נכה קשה וחמור, אני מבינה שהמחוקק רצה לבדוק שהוא לא חוזר אחר כך לבריאות שלו והאחוזים של הנכות יהיו נמוכים יותר.

<רות פרמינגר: אבל אם יש נכה שרואים שהנכות שלו היא לא רוורסבילית, הוא לא יהיה פתאום עם פחות אחוזי נכות, אני חושבת שלהגיד לכל נכה שהוא נכה קשה לחכות תשעים ימים, זאת באמת גזרה.

<רות פרמינגר: זה שזה היה עד היום, זה לא אומר שזה היה בסדר אבל אני חושבת שנכון להרחיב את זה לכל מי שיעמוד בזה.

<רות פרמינגר: אני רוצה להגיד שיכול להיות שהביטוח הלאומי צריך לשקול לבדוק סוגים של נכויות בהן כן יש צורך להקדים את תשעים הימים למשפחה שלא יכולה לטפל, אם למשל יש מישהו שהוא נכה בצורה כל כך קשה שצריך לטפל בו כמו בתינוק.

<רות פרמינגר: אני חושבת שכל סכום של כסף, יעזור.

<רות פרמינגר: זה הורס את המשפחה להזדקק במשך תשעים ימים ולטפל באנשים הללו.

<רות פרמינגר: במשך תשעים ימים כאלה, משפחות יכולות ליהרס.

<רות פרמינגר: אני יודעת את זה מהיכרויות אישיות של אנשים.

<רות פרמינגר: לכן אולי תשקלו להרחיב את זה מהותית, לא כהגדרה של מתשעים לשלושים ימים אלא לבדוק את האנשים ואת הזכאויות שלהם לגופם של אנשים או של מחלות.

<שלומי מור: אני מבין את רוח ההערה שלך אבל למעשה התיקון אפילו יותר מרחיב ממה שאת מציינת, כי לי לא משנה איזה ליקוי פרטני יש לבן אדם.

<שלומי מור: ממש לא משנה לי.

<שלומי מור: בכל ליקוי שלא יהיה, אני מוכן לבחון את הזכאות של הבן אדם אם ועדה רפואית תקבע שהוא איבד את כושרו להשתכר במשך שישה חודשים קדימה.

<שלומי מור: זה מה שאמרנו.

<שלומי מור: אם היום אני יודע שהוא לא הולך לחזור למוטב בחצי השנה הקרובה לפחות, הוא לא ימתין תשעים ימים אלא הוא ימתין 31 ימים בלבד.

<שמרית גיטלין שקד: מה הייתה ההצעה הקונקרטית?

אלי אלאלוף: מי הציע את ההצעה הזאת?

<לימור לוריא: הוא לא נמצא כאן.

<יעל אגמון: זה סיכום בין שר הרווחה ושר האוצר.

<לימור לוריא: למה שגברתי אמרה כאן, אני כן רוצה להסביר.

<לימור לוריא: אדם שתלוי לחלוטין בעזרת הזולת, זה יכול להגיע לסכום של 4,000 ומשהו שקלים שהוא כן יקבל את קצבת השירותים המיוחדים שלו מהיום ה-31.

<נעמי מורביה: זה כיוון מבורך שלכם.

<לימור לוריא: אנחנו שמחים.

<לימור לוריא: זה כן עובד היום ויש מענה לאוכלוסייה הזאת.

<לימור לוריא: לשאלת אדוני.

<לימור לוריא: אני רוצה לתת את הקרדיט לחזקיה ישראל שהוא יושב ראש ועדת נכות שבמשך חמש שנים קורא לתקן את העיוות הזה.

<לימור לוריא: אנחנו באמת מחכים לתיקון הזה הרבה זמן.

<לימור לוריא: אני יודעת שהוא לא מושלם אבל הוא בשורה לכ-6,000 אנשים.

אלי אלאלוף: למה חיכיתם?

<לימור לוריא: לא הצלחנו להעביר אותו.

טלי פלוסקוב: כי לא היה סיכום בין שר האוצר לשר הרווחה כפי שיש היום.

<לימור לוריא: אלה 6,000 אנשים שמחכים מדי שנה.

<לימור לוריא: אלה אנשים שאין להם ממה להתקיים היום וגם אם זה לא מושלם, זה יכול משמעותית להקל עליהם.

<לימור לוריא: אנחנו מאוד מאוד רוצים שתאשרו.

<רות פרמינגר: אם אפשר, שאלת הבהרה.

<רות פרמינגר: אמר עורך דין שלומי שוועדה רפואית תקבע את אי כושר ההשתכרות של הבן אדם.

<רות פרמינגר: בהכירי את הנתונים של מועדים של ועדות של ביטוח לאומי, האם יכול להיות מצב שעד שהוא יגיע לוועדה כבר יחלפו חודשיים ולא חודש?

<שלומי מור: קודם כל, זה יכול להיות ואז הוא יקבל רטרואקטיבית.

<שלומי מור: אבל בנכויות קשות יש בביטוח הלאומי היום מה שנקרא מסלולים ירוקים שבהם אם על סמך החומר הרפואי, בלי לזמן את הבן אדם לוועדה, אנחנו מוצאים שמדובר בלקות קשה, במחלה קשה שאין עוררין לגבי הזכאות, לא מזמנים אותו ובאופן מאוד מהיר קובעים את זכאותו ושולחים לו הודעה.

<שלומי מור: משתדלים לטפל באוכלוסייה הזאת כמה שיותר מהר באופן הכי פשוט בירוקרטית.

טלי פלוסקוב: אין ספק שיש שינוי.

אלי אלאלוף: שמרית, תקריאי לנו את הצעת החוק.

אלי אלאלוף: שכנעתם אותנו להצביע היום.

<נעמי מורביה: אני באתי לישיבה הזאת במטרה אחת והיא לברך.

<נעמי מורביה: אנחנו נלחמים בכל כך הרבה מלחמות.

<נעמי מורביה: אני אויב לא נעים אבל כשצריך לברך, אני יודעת לעשות את זה.

<נעמי מורביה: כל השנים האלה שאנחנו מול המוסד לביטוח לאומי, לפעמים ההרגשה היא שלא מול אלא בצמוד ל-.

<נעמי מורביה: באיזשהו מקום ידעתי ביום שהמוסד לביטוח לאומי, לפני כארבע שנים, מיוזמתו הציע לקצר את זמן ההמתנה, אז שר"ם גם היה תשעים ימים, לקצר את זה לשלושים ימים וכבר אז דובר על כך שצריך לעשות את המהלך הזה.

<נעמי מורביה: זה נשמע פשוט נפלא ואני מברכת את לימור ואת כל אנשי המוסד לביטוח לאומי שמגלים הבנה לקשיים שלנו, של האנשים עם המוגבלות.

<נעמי מורביה: כמובן אני מברכת את המחוקק שהיה מוכן להעביר את זה גם בלי כתבנית.

<נעמי מורביה: תודה רבה.

<שמרית גיטלין שקד: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס'...), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 105 בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 105 – בסעיף קטן (א), במקום "להלן הסכום הבסיסי" יבוא "בסעיף זה הסכום החודשי".

<שמרית גיטלין שקד: בסעיף קטן (ב), במקום "הסכום הבסיסי" יבוא "הסכום החודשי".

<שמרית גיטלין שקד: תיקון סעיף 196 בסעיף 196 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) (1) על אף האמור בסעיף קטן (ב), נכה שמתקיימים בו כל התנאים המפורטים להלן והוא אינו זכאי לגמלה לפי פרק זה רק בשל כך שטרם חלפו תשעים ימים מהתאריך הקובע, תשולם לו בעד פרק הזמן שבין היום ה-31 לבין היום ה-90 התאריך הקובע, קצבה חודשית מלאה כמשמעותה בסעיף 200(א) וכן קצבה חודשית נוספת כמשמעותה בסעיף 200א(ב).

<שמרית גיטלין שקד: הוא בעל ליקוי חמור.

<שמרית גיטלין שקד: נקבעה לו דרגת אי כושר להשתכר של מאה אחוזים למשך תקופה של שישה חודשים רצופים לפחות.

<שמרית גיטלין שקד: הוא אינו זכאי לגמלה לפי תקנה 5(ד) בתקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה), התש"ע-2010 בעד התקופה שמהיום ה-31 כאמור.

<שמרית גיטלין שקד: (2) נכה שזכאי לתשלום קצבאות כאמור בפסקה (1) וגם לקצבה מיוחדת לפי תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות), (מתן שירותים מיוחדים), התשל"ט-1978 (בפסקה זו, קצבה מיוחדת) בעד התקופה שמהיום ה-31 כאמור באותה פסקה, ישולמו לו הקצבאות כאמור בפסקה (1) או הקצבה המיוחדת לפי הגבוה.

<שמרית גיטלין שקד: אמרנו כאן שמי שזכאי להקדמת קצבת שר"ם ליום ה-30, הוא לא יוכל לקבל גם את הקדמת קצבת השר"ם וגם את הקדמת הקצבה החודשית המלאה וקצבה חודשית נוספת לפי הסעיף הזה, אלא ישולם לו הסכום הגבוה.

<שמרית גיטלין שקד: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו (להלן – יום התחילה).

<שמרית גיטלין שקד: סעיף 196 לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 2 לחוק זה, יחול על מבוטח שהגיש את תביעתו לגמלת נכות ביום התחילה ואילך.

<שמרית גיטלין שקד: ואולם התשלומים לפי הסעיף האמור בעד התקופה שמיום התחילה עד תום ששת החודשים שהם מיום התחילה, ישולמו בתום ששת החודשים כאמור.

<שמרית גיטלין שקד: זה אומר שכל מי שיגיש את התביעה לאחר ה-1 בחודש שלאחר הפרסום, אני מניחה שזה יפורסם מתי שהוא בחודש מרץ, כל מי שיגיש את התביעה שלו החל מה-1 באפריל, יחול עליו הסעיף הזה אבל בעצם מה שהמוסד לביטוח לאומי לוקח לעצמו זה מעין תקופת היערכות, אני מניחה, שרק בתום ששת החודשים הם ישלמו את זה רטרואקטיבית מה-1 באפריל.

אלי אלאלוף: יודיע להם על כך מראש.

<שמרית גיטלין שקד: כן.

טלי פלוסקוב: את אמרת שהיום 6,000 אנשים ממתינים היום להחלטה שלנו?

<לימור לוריא: כן.

<לימור לוריא: ייהנו מזה מדי שנה.

טלי פלוסקוב: אנשים שהיום נמצאים בתקופה של תשעים ימים, מה אתם?

<לימור לוריא: הרבה פעמים הם אולי ילכו להבטחת הכנסה או שהם לא יהיו.

<לימור לוריא: באמת כואב הלב.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת, רק מי שיגיש את הבקשה לנכות אחרי ה-1 באפריל לצורך העניין, הוא ייכנס.

<לימור לוריא: כן.

<לימור לוריא: אגב, אופיר אומר לי שמתוך 22 אלף מצטרפים חדשים מדי שנה, 6,000 אנשים ייהנו מההטבה הזאת.

<לימור לוריא: זה מאוד מאוד משמעותי עבורם.

אלי אלאלוף: אפשר להכיר את האנשים של הביטוח הלאומי?

<לימור לוריא: כן.

<לימור לוריא: המשנה למנכ"ל אילנה שרייבמן.

אלי אלאלוף: אותה זיהיתי.

אלי אלאלוף: תמיד נחמד לראות אותך.

<אופיר פינטו: אני ממינהל המחקר במוסד לביטוח לאומי.

<יעקב אדלר: אני מתמחה במוסד לביטוח לאומי.

<עירית נתן: תחום נכות.

<תמר תם: תחום נכות.

<לימור לוריא: אלה האנשים שיבצעו את זה.

אלי אלאלוף: מי גברתי?

<איילה גרבר: אני ממשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: את אוהבת את התיקון הזה?

<איילה גרבר: כן.

<רות פרמינגר: אני רוצה להגיד שהחוק ייכנס לתוקף לגבי אנשים מיום התחילה ואילך.

<רות פרמינגר: אם כבר הכרתם בערך המבורך הזה, האם אפשר שאנשים שנמצאים בתוך השלושים או השישים, למה לא להכניס אותם?

<רות פרמינגר: לגבי תעשייה, נושא של הכרה בזכויות יוצרים, אם לא תסתיים התקופה המוגנת, נותנים להם הגנה ומאריכים להם.

<רות פרמינגר: למה לא ייתנו לאנשים הללו, אם כבר נתתם פתח, תכירו בהם.

<רות פרמינגר: אלה אנשים שבאמת זקוקים לכסף הזה, אז תכירו בהם.

<רות פרמינגר: אם הם נמצאים בחודש הראשון או בחודשיים, כי חודש אחד הוא כבר לא כל כך משמעותי, אבל אפשר להרחיב את מעגל האנשים הזכאים בתוך הזכות הזאת.

טלי פלוסקוב: את מתכוונת שמי שנמצא היום בהמתנה של אותם תשעים ימים וכבר עברו שלושים ימי ההמתנה שלו, למה גם אותם לא להכניס.

טלי פלוסקוב: יש עכשיו קבוצת אנשים שהיא בהמתנה של תשעים ימים.

טלי פלוסקוב: אנחנו העברנו את החוק והם יודעים שהם יקבלו רק בעוד תשעים ימים ולכן למה לא לתת להם בעוד שישים ימים?

<נעמי מורביה: לא לחכות עד שזה יופיע ברשומות.

טלי פלוסקוב: שיהיה ברשומות אבל השאלה איך להכניס גם אותם.

טלי פלוסקוב: הרי ב-1 באפריל החוק נכנס והאנשים האלה כרגע בהמתנה.

טלי פלוסקוב: באיזה דרך אפשר גם אותם להכניס למקבלי הקצבה?

טלי פלוסקוב: יצא מצב שאלה שהגישו בקשה אחרי, כבר יקבלו ואלה שממתינים תשעים ימים עדיין לא יקבלו כי הם אחרי תשעים ימים.

<אילנה שרייבמן: קודם כל, אני רוצה להגיד שכאשר רצינו לקצר את תקופת ההמתנה, רצינו בעצם לתת לכולם ולא להגביל את זה ולסייג את זה בכל הסייגים שיש כאן וכל הסייגים האלה נוצרו כתוצאה מהעלויות הגדולות שיש כאשר אתה נותן לכמה שיותר אנשים.

<אילנה שרייבמן: גם כאן אין לי מושג כמה זה יעלה כי לא חשבנו על זה.

<אילנה שרייבמן: אני מניחה שיש כאן עניין של עלויות.

<אילנה שרייבמן: מה שאנחנו כן יכולים לנסות ולעשות זה לקצר את תקופת ההיערכות שלנו, אם זה יכול לעזור במשהו.

אלי אלאלוף: לזה בלאו הכי התחייבתם, לתת רטרואקטיבית.

<אילנה שרייבמן: אנחנו עכשיו נמצאים בתקופת מעבר בין שתי מערכות.

<אילנה שרייבמן: זה לא נימוק טוב לאנשים שצריכים את הכסף, אבל אולי נבדוק את זה.

<אילנה שרייבמן: אני לא יודעת להגיד עכשיו.

טלי פלוסקוב: אנחנו נשמח מאוד.

טלי פלוסקוב: זה לא קשור לחוק.

טלי פלוסקוב: את החוק אנחנו מקבלים.

<יעל אגמון: זה כן קשור.

<יעל אגמון: את צריכה את התחולה.

<לימור לוריא: אם אני מבינה נכון מה שמוצע כאן זה שנניח אנחנו מעבירים את התחולה מה-1 באפריל ומישהו הגיש ב-5 לאפריל.

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: מי שהגיש ב-1 במרץ, הוא בעצם כבר נכנס לתוך החוק הזה.

<אילנה שרייבמן: אפשר לעשות את זה.

<אילנה שרייבמן: זה עניין של עלויות.

טלי פלוסקוב: אני לא מאמינה שאלה עלויות גבוהות.

<אילנה שרייבמן: אם אלה לא עלויות גבוהות, נעשה את זה.

אלי אלאלוף: זה טכני.

אלי אלאלוף: אם לא נצביע היום, זה דוחה את הנושא.

טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע היום.

<אילנה שרייבמן: בואו נקבע שהתחולה תהיה מה-1 במרץ במקום ה-1 באפריל.

טלי פלוסקוב: תודה.

<שמרית גיטלין שקד: תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו והוא יחול על מבוטח שהגיש תביעתו ביום 1 במרץ 2016 ואילך.

<שמרית גיטלין שקד: בעצם החוק לא חל ביום פרסומו.

<שמרית גיטלין שקד: אנחנו נחשוב איך לנסח את זה.

<שמרית גיטלין שקד: נתקן את הניסוח אבל התאריך הוא 1 במרץ.

<שלומי מור: זה יהיה חצי שנה מיום הפרסום.

<שמרית גיטלין שקד: לא מיום 1 במרץ?

<אילנה שרייבמן: לא, כי אנחנו עדיין צריכים את החצי שנה.

טלי פלוסקוב: הם ישלמו רטרואקטיבית מה-1 במרץ.

<שלומי מור: הבהרה נוספת קטנה שהבטחנו לפרוטוקול היא שמדובר באוכלוסייה שתצטרך עדיין לעמוד בל התנאים לנכות כללית.

אלי אלאלוף: לא שינינו את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס'...), התשע"ו-2016?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד הצעת החוק – פה אחד

אלי אלאלוף: ההצעה התקבלה פה אחד.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בראוו על המלחמה שאת עושה.

טלי פלוסקוב: ברכות.

טלי פלוסקוב: באמת כל הכבוד.

טלי פלוסקוב: ראיתי שגם שמחת למה שהצלחנו לעשות.

טלי פלוסקוב: האזרחים צריכים לדעת שבביטוח לאומי עובדים אנשים ולא מכונות וזאת בדיוק דוגמה כי לצערי הרב התדמית של ביטוח לאומי היא לא כזאת.

<אילנה שרייבמן: לא הצלחנו לשנות קצת בפעם הקודמת?

טלי פלוסקוב: אני לא מדברת עלי אלא על האנשים.

טלי פלוסקוב: אם היית יודעת כמה פניות אני מקבלת דווקא בנושאים שקשורים לביטוח הלאומי, היית מבינה על מה אני מדברת.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.