ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 164, 2016-03-15 10:30

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: יקיריי, אני שמח לפתוח את הישיבה המשותפת לוועדת החינוך ולוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני מודה באמת מעומק לבי ליושב ראש הוועדה שניאות שהדיון יהיה כאן ולתת לנו להוביל אותו במסגרת יום זכויות בעלי החיים.

איתן כבל: חברי, אדוני השר, בוקר טוב, חבריי, רשם, דובר, והחבורה המכובדה מאוד מאוד סביב השולחן הזה.

איתן כבל: הנושא בו אנחנו מבקשים לעסוק היום, שדרוג הלולים למטילות של ביצי מאכל.

איתן כבל: אני רוצה לקבוע, ברשותכם, את כללי המשחק בדיון הזה.

איתן כבל: אנחנו לא הולכים לקבל פה החלטות, אין כאן תקנות, אין כאן שום דבר, אבל יחד עם זאת רוב האנשים שנמצאים כאן סביב השולחן הזה מכירים את המאבק שלי משני הצדדים, מכירים את המאבק שלי למען המשק המשפחתי בכלל ובנושא הלולים בפרט, אצלכם בוועדה ניהלנו את הקרבות, ומצד שני את כל עניין שדרוג הלולים.

איתן כבל: אני אומר את זה ממקום, חבריי חברי הכנסת, ואתה יודע את זה, חבר הכנסת יצחק וקנין, בכיר חברי הוועדה, שאוי לנו אם אזרחי מדינת ישראל, היינו מוציאים אותם לסיורים בכל הלולים בכל הארץ.

יצחק וקנין: לא צריך להגזים.

איתן כבל: לא כולם.

<קריאה: יש לך פה את הלול הכי גרוע - - - תראו את הלולים.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם כמי שמכיר את העניין הזה מקרוב.

איתן כבל: לכם גם צריך שיהיה אינטרס, האינטרס שלנו הוא לא אינטרס מנוגד, המדינה פה צריכה להתערב, בכל הכבוד.

איתן כבל: וזה הסיפור.

איתן כבל: אם יש משהו שלא מקדם את התהליך הזה זו המדינה, שהיא הלכה צעד אחד, אפילו גדול, ונעצרה בו, ובמקום לסיים את ההליך, שכבר יכולנו, אני רוצה להזכיר את זה, מתי, גברתי היועצת והמנהלת, נפגשנו בעניין הזה?

איתן כבל: עברו כמה שנים.

<מירב ישראלי: רשמתי את הפגישה הראשונה ב-2010.

איתן כבל: יש לי כבר מאז עוד בת, לולים חדשים אין.

איתן כבל: בעצם באנו כדי לדבר ולשוחח על הצרכים של החקלאים מחד ועל כל עניין זכויות בעלי החיים מאידך.

איתן כבל: אני כבר אומר את זה פה, זה דיון שאנחנו יוצאים מהאטמוספרה, אם מישהו יריב פה, אם מישהו יתווכח פה, לא ויכוח שהוא ענייני או לא מכובד, אחד שיפגע או יבזה במי מבין הצדדים, לא רק שאני אוציא אותו, אני אמנע ממנו כניסה לוועדות הכנסת פה לתקופה ארוכה.

איתן כבל: זה יהיה דיון שבסופו של עניין הרצון שלנו, אדוני היושב ראש, אדוני השר, באמת לנסות כפי שאנחנו פועלים פה, ואני כאן, שפועל למען החקלאים כפי שאף אחד לא פועל למענם בשנים האחרונות, כדי לראות איך אנחנו עושים את הדברים נכון.

איתן כבל: אתם יודעים מאיזה צד אני בא, אתם יודעים בדיוק, אני עוזר.

איתן כבל: אני הייתי יושב ראש שדולת זכויות בעלי החיים, גם במשק המשפחתי וגם בעלי החיים האחרים, ואני לא רואה שהדברים חייבים לבוא בסתירה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: ברשותכם, אני אתן לאדוני ואדוני השר אחר כך יפתח ונפתח את הדיון.

יעקב מרגי: בוקר טוב לידידי, יו"ר ועדת הכלכלה, אני חושב שאין דבר יותר נכון, כשפנה אליי חבר הכנסת איתן כבל, חשבתי שבכלל, למרות שאני כיו"ר ועדת חינוך ממונה על חוק צער בעלי חיים, שבנושא הזה ראוי ונכון שוועדת הכלכלה תדון בכך, כי יש בזה היבטים כלכליים וחברתיים והמקצועיות היא כאן.

יעקב מרגי: הוא התעקש ואני חושב שזה נכון, זה אך נכון שיהיה דיון משותף.

יעקב מרגי: אני רוצה להתחבר לקו שנקט בו חבר הכנסת איתן כבל, יו"ר ועדת הכלכלה, צריך למצוא את הקו המאזן בין הרצון באמת לאפשר לכם בתנאים הקשים, כמעט הבלתי אפשריים, להמשיך ולפתח את הענף, ולהרוויח קצת.

יעקב מרגי: זו לא בושה, להרוויח קצת, אבל בד בבד לשמור על צלם האנוש שלנו.

יעקב מרגי: כולנו זוכרים את הלולים לפני 15 ו-20 שנה וזוכרים את הכלובים ואת תנאי ההובלה לפני 15 ו-20 שנה, ואם לפני 15 ו-20 שנה היינו מספרים לכם שתובילו היום בתנאים יותר טובים, כפי שמובלים היום, הייתם אומרים 'אתה משוגע'.

יעקב מרגי: אבל צריך לראות את הקו המאזן שבאמת יחד עם הרצון לאפשר להתקיים, וזה צורך והכרח שלא יגונה, לשמור על סוגיית צער בעלי החיים והכבוד וצלם האנוש.

יעקב מרגי: אני חושב שזו התחלה נכונה וחשובה, ונשמע גם את שר החקלאות, שקשוב לשתי הסוגיות האלה.

יעקב מרגי: בבקשה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני השר.

אורי אריאל: בוקר טוב ליושבי ראש הוועדות, מנהלות הוועדות, רבותיי ממשרד החקלאות וממשרדים אחרים, חברי הכנסת וכמובן אחרונים חביבים ציבור המגדלים והעמותות שאנחנו איתם בקשר.

אורי אריאל: יום צער בעלי החיים בכנסת הוא דבר חשוב, צריך לדעת שמבחינתנו כל יום הוא יום של צער בעלי חיים.

אורי אריאל: אנחנו מתעסקים בזה יום יום, יש אנשים שזה עיסוקם המלא, יש כאלה שעושים את זה מעת לעת.

אורי אריאל: גם אנוכי טרוד בעניין הזה, לא כי כופים עלינו, אלא כי אנחנו רואים בזה דבר ערכי מדרגה ראשונה.

אורי אריאל: לא התחלנו בזה, זה לא עניין של הדור האחרון, זה עניין של מסורת ישראל ואני לא רוצה לצטט את כל הציטוטים מהתורה, דרך הרמב"ם ורמב"ן ואחרים.

אורי אריאל: אלה דברים ברורים, פשוטים ומחייבים.

אורי אריאל: הטיפול בלולים בסיבוב האחרון, כי היו כבר סיבובים קודמים, ככל שאני למדתי, הוא בין שש, עוד קצת והילד יהיה, או בת תהיה בת מצווה, הילד יהיה בר מצווה, נחגוג.

אורי אריאל: אבל באמת, בלי צחוק, אנחנו לא מתקדמים.

אורי אריאל: זה המצב כרגע, הלולים, כמו שאמר יושב ראש ועדת הכלכלה, נגיד כך, זה לא מסע תיירותי יוצא דופן בחינניותו ולא באשמת המגדלים ולא באשמת הלולנים, אנחנו מתארים מציאות.

אורי אריאל: זו המציאות.

אורי אריאל: זה גם לא מוסיף לבריאות מבחינת מחלות, כידוע זה קרוב מדי, זה יכול להדביק, זה בתוך המושב עצמו, בתוך הבתים, בין הבתים.

אורי אריאל: כל זה מציאות שלא עשו הלולנים, לא עשו המגדלים, החקלאים, לא שם הבעיה, העניין הוא, כפי שהוגדר קודם על ידי חבר הכנסת כבל, אצלנו בממשלה.

אורי אריאל: החובה מוטלת עלינו וצריך להזכיר שברקע יש גם בג"צ והוא, אני מעריך, שגם הוא יום אחד יאבד חלק מסבלנותו.

אורי אריאל: אולי לא את כולה, כי הוא רואה את המגדלים מול עיניו, הוא מבין את המצוקות, הוא מבין את הבעיות.

אורי אריאל: בסדר, בסוף אומרים כמה זמן זה עוד ייקח?

אורי אריאל: תגידו לנו זמן, יכול להיות שנמתין, אבל אם לא תגידו לנו, יכול להיות גם שלא נמתין ונמצא את עצמנו מול שוקת שבורה, ממש, כפשוטו, תרתי משמע, מי שרוצה.

אורי אריאל: אנחנו רוצים להכניס את התקציב הזה, גם שיהיה פרוש על פני שנים, זה לא דבר לשנה אחת, זה דבר לחמש שנים, אולי לשבע שנים, אולי מישהו יגיד יותר, אין פה אידיאולוגיה, יש פה הבנה של המציאות, אין לנו תב"עות לחלק, לחלק יש תב"עות, אין תקציב להכשרות קרקע.

אורי אריאל: אפשר להמשיך, אני לא אפרט את כל הדברים כדי להשאיר זמן לכל הנוכחים פה, ולכן זה עניין של, בעיניי, משהו כמו שבע שנים.

אורי אריאל: אני מזכיר שיש את דוח צביקה כהן, אני לא מחדש לאף אחד כלום.

אורי אריאל: צביקה כהן הוא סמנכ"ל במשרדנו, הוא עשה עבודה גדולה במשך זמן ארוך, על דעת המגדלים, על דעתנו ועל דעת אחרים.

אורי אריאל: הדוח הזה חי וקיים, רק אנחנו לא מצליחים ליישם אותו בגלל בעיות תקציביות בעיקר, לא רק, אבל בעיקר.

אורי אריאל: הדבר הזה צריך להיפתר ולמצוא את מקומו בתקציב המדינה לכמה שנים ועל ידי כך לאפשר את זה.

אורי אריאל: אני מסיים בזה ואומר שזה לא רק התקציב, יש גם בעיות אחרות בהתארגנות שהמדינה קבעה לחקלאים, של שותפויות וכל מיני דברים שמאוד מכבידים עליהם עד כדי שלעתים גם אם, אני מעריך, יהיה תקציבים, יהיו מקומות שלא נצליח ליישם את זה.

אורי אריאל: לכן צריך לעסוק גם בתקנות וגם בתקציב, ואני מקווה מאוד שנצליח בשנה הזו להגיע להבנות עם משרד האוצר לגבי ההפעלה של העניין, גם אם זה יהיה מ-2017.

אורי אריאל: כידוע השנה התקציב הזה סגור.

אורי אריאל: גם זו תהיה בשורה גדולה, אני חושב לכולם, הלוואי שנצליח לעמוד במשימה הזו.

אורי אריאל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, אדוני, רק יש לי שאלה נוספת.

איתן כבל: האם אדוני יכול לומר הוא, או לבקש ממי מאנשי משרדו, להציג לנו ממש בשניים-שלושה משפטים מה הם המודלים שהמשרד שלך רואה?

אורי אריאל: כן, יציג את זה, בבקשה, אורי צוקרבר.

אורי אריאל: בבקשה.

<אורי צוקרבר: המודלים באים לידי ביטוי בטיוטת התקנות שהגשנו לוועדת החינוך.

<אורי צוקרבר: בגדול אנחנו נצמדים לתקן האירופי שמאפשר לולים בכמה אלטרנטיבות ובלבד שהם עומדים בתנאים, או לולי תאים במרווח מטילה של 750 סנטימטר עם האבזור הנדרש לפי התקן האירופי, בצמוד אליו בדיוק, או לולים ללא כלובים, שהם יכולים להיות לולים ללא כלובים בלי חצרות, שזה מה שקוראים לולי מעוף, עם קומות שלתרנגולות יש יכולת תנועה ביניהם, או לול חופש, שהמטילות מסתובבות חופשי לגמרי עם אפשרות יציאה לחצר.

<אורי צוקרבר: הרעיון הוא שאפשר לעשות את שלוש האפשרויות.

אורי אריאל: אורי, ברשותך, תן הערכה תקציבית לאירוע הזה.

<אורי צוקרבר: ההשקעה למטילה בלולים שעומדים בסטנדרטים היא בסדרי גודל, תלוי בגודל הלול, בין 150 ל-200, 200 ומשהו שקל למטילה.

<אורי צוקרבר: סדר גודל שיש שמונה מטילות - - -

אורי אריאל: תגיד בסוף בעברית לאנשים פשוטים, כמה זה אירוע לאומי, והסך הכול שלו?

<אורי צוקרבר: לאומי בסך הכול זה יכול להגיע לכדי 800 מיליון, מיליארד שקל השקעות, להסדיר את כל הלולים, בערך.

איתן כבל: שזה השתתפות או - - -

<אורי צוקרבר: לא, זה העלות.

<אורי צוקרבר: עלות מלאה.

אורי אריאל: אבל בואו נסתפק ב-800, זה בסדר.

נורית קורן: סליחה, אדוני היושב ראש, איך המשרד מתכוון במידה ויוחלט על איזה לול לתקצב את ה - - -

איתן כבל: נורית, אל"ף, תודה - - -

אורי אריאל: אנחנו אין לנו בעיה, יש לנו קופה קטנה ואנחנו - - -

איתן כבל: נורית, את פספסת את הפתיחה.

נורית קורן: מצטערת, אבל עלו כאן מספרים של סכומים - - -

איתן כבל: טוב, קודם כל אני שמח על הנוכחות המדהימה של חברי הכנסת.

איתן כבל: אני אומר זאת אפילו לא בגרם, שלא ייחשב - - -

<קריאה: באנו לראות אותך, יחד עם יושב ראש ועדת החינוך, זה שילוב מעניין.

איתן כבל: ברשותכם כך.

איתן כבל: אני אתן קודם כל ליוסי וולפסון ולאחר מכן אנחנו נעשה חבר כנסת-מוזמן.

אורי אריאל: עם חברי הכנסת פה אפשר לעשות מניין ואם אתה מצרף את הנשים, מניין רפורמי.

איתן כבל: יוסי וולפסון, בבקשה.

<יוסי וולפסון: אולי חבר כנסת עד שאני אתארגן.

איתן כבל: אוקיי, אז בינתיים דב חנין נרשם ראשון, עד שיוסי יתארגן.

איתן כבל: חברים, תזכרו, בקצרה, אבל אני תמיד אומר לדב ולחברים, בסטנדרטים שלי.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש, תודה על כינוס הדיון הזה של שתי הוועדות החשובות, תודה לך, אדוני יושב ראש ועדת החינוך ואדוני השר.

דב חנין: אני חושב שאנחנו עוסקים באחת השאלות שהן שאלות, שכמו שאדוני אומר, ובצדק, נדונות הרבה פעמים בכנסת.

דב חנין: יש כאן מסביב לשולחן הרבה מאוד אנשים טובים, יש אנשים שדואגים לבעלי חיים, יש את הלולנים, ואנחנו חייבים, אדוני היושב ראש, לייצר פתרון שיאפשר ללולנים להתקיים ויאפשר לנו שינוי משמעותי ודרמטי בתנאי החזקת התרנגולות.

דב חנין: אמר יושב ראש הוועדה בפתיחת הדיון שהאחרונים שאנחנו צריכים לבוא אליהם בטענות זה הלולנים, אנשים שעובדים קשה, מנסים להתפרנס ובעצם המדינה בהרבה מאוד מובנים השאירה אותם מאחור ולא נותנת תשובות ומענה לשאלות ולנושאים שעומדים על הפרק.

דב חנין: אנחנו נמצאים ברגע של הזדמנות.

דב חנין: הרפורמה הגדולה שנידונה בכנסת היא באמת הזדמנות לעשות שינוי גדול, אבל אסור לפספס את ההזדמנות לעשות באמת את השינוי הדרוש.

דב חנין: השינוי הדרוש, רבותיי יושבי הראש, הוא מעבר ללולים ללא כלובים.

דב חנין: זו הדרך היחידה שיש בה הרבה מאוד תועלות והרבה פחות נזקים.

דב חנין: קודם כל מבחינת העיקרון.

דב חנין: רק לולים ללא כלובים מאפשרים לתרנגולות לממש את הצרכים הטבעיים הבסיסיים שלהם, לעמוד זקופות, למתוח איברים, לנוע, לנקר בקרקע, לעוף, להטיל במסתור וכדומה.

<קריאה: - - - שלא מביאים להם גם, חנין.

דב חנין: אני מיד אתייחס, אדוני.

דב חנין: אני מבקש להיות קצר, כי היושב ראש ביקש ממני.

דב חנין: מבחינת בריאות הציבור, לולים ללא כלובים, לפחות לגבי סלמונלה, אנחנו יודעים, לפי מחקרים שקיימים, שלולים כאלה מאפשרים לנו סיכון מופחת לסלמונלה ולפגיעה בתרנגולות.

דב חנין: מבחינת עלויות, כשאנחנו משווים לולי מעוף, שהם לולים ללא כלובים בכמה מפלסים, הם לא יעלו את עלות ההקמה והם לא ידרשו שטחי קרקע נוספים.

דב חנין: זאת אומרת מבחינת העלויות - - -

איתן כבל: אם עוד ימשיכו להגיע ח"כים נעבור למליאה.

דב חנין: לאודיטוריום, אדוני היושב ראש.

דב חנין: לכן מבחינת עלויות ההקמה ושטחי ההפעלה אנחנו לא מדברים, לא על תוספת עלויות, זה לא תוספת שטח.

דב חנין: מבחינת יעילות התפעול, התפעול זהה באופן עקרוני בכל סוגי הלולים.

דב חנין: מבחינת מקומות צרכניות, אדוני, גם בעולם המערבי וגם בישראל יש יותר ביקוש, יותר ויותר אנשים רוצים לולי מעוף, לולי חופש, ביצי חופש, וזה הדבר שהעולם מתקדם אליו וגם ישראל מתקדמת אליו והסדרים כאלה נמצאים גם - - -

איתן כבל: תודה.

דב חנין: אני מסיים במשפט אחרון.

דב חנין: גם בשוויץ, אוסטריה, בלגיה, גרמניה, לוקסמבורג, אנחנו פעם אמרנו כי מציון תצא תורה, אז לפחות שלא נהיה אחרונים ברשימה הבינלאומית.

דב חנין: ואדוני היושב ראש, הנוכחות העצומה בישיבה של שתי הוועדות האלה מלמדת כמה הנושא של בעלי חיים מעסיק חברי כנסת ואני אומר פה לשר החקלאות, אם אתם תלכו בכיוון הזה אני חושב שהרפורמה בענף הלול תוכל להתקדם מאוד מהר.

דב חנין: הסיבה שהיא לא מתקדמת מהר זה מכיוון שיש ויכוח, ותראה כמה חברי כנסת נמצאים כאן, כמה זה מטריד חברי כנסת.

דב חנין: בוא נייצר מענה, גם למגדלים, גם לבעלי החיים וסוף סוף נעשה שינוי.

דב חנין: תודה.

איתן כבל: תודה, דב.

איתן כבל: אני מבקש, אנחנו חייבים לסיים ב-12:00, אלא אם אדוני ירצה להמשיך להישאר כאן ולהוביל.

איתן כבל: ב-12:00 אני מתחיל דיון של ארבע שעות כמעט, כמדומני, בוועדת הכלכלה, סביב נושא תאונות הדרכים במסגרת השימוע שאנחנו עושים.

איתן כבל: לכן אני אומר, מרגע זה כל מי שמדבר, היחיד שאני אתן לו קצת יותר זה יוסי, כיוון שהוא מציג את הגישה האחרת בעניין הזה, כל השאר אני מבקש ממש בקצרה ולעניין.

איתן כבל: מי שלא יודע להגיד את זה בשתי דקות שלא ידבר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יוסי, בבקשה.

אורי אריאל: זו גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

<יוסי וולפסון: התקנות שאנחנו מדברים עליהן, הרפורמה שאנחנו מדברים עליה תקבע את המראה של תעשיית הביצים, לא רק לכמה שנים.

<יוסי וולפסון: כשמקימים לול הלול הזה יישב איתנו עשרות שנים.

<יוסי וולפסון: הלולים שקיימים היום הם לולים בני 50 ו-60 וזה גם מה שיהיה לנו בשנת 2030 ו-2040.

יצחק וקנין: 30-35 שנים בערך.

<יוסי וולפסון: אנחנו בעצם צריכים לבחור היום במדינת ישראל בין שתי שיטות, שיטה של גידול בכלובים ושיטה של גידול בלי כלובים.

<יוסי וולפסון: בתוך כל אחת מהשיטות האלה יש משפחות של שיטות ואנחנו נתייחס אליהן, אבל זאת הבחירה שלנו.

<יוסי וולפסון: הבחירה שלנו היא קודם כל בחירה שצריכה לתאום את חוק צער בעלי חיים, את החוק הישראלי.

<יוסי וולפסון: החוק הישראלי אומר שאסור להתעלל בבעלי חיים וזה לא אומר להיות סדיסט כלפי בעלי חיים.

<יוסי וולפסון: פסק הדין של פיטום האווזים, שכולנו מכירים, שסגר את ענף פיטום האווזים, לא סגר אותו כי החקלאים היו מרושעים או אכזריים או סדיסטים, אלא כי נגרם סבל שלא לצורך לבעלי החיים.

<יוסי וולפסון: ובית המשפט קבע, ואני חושב שכל בן אדם ברחוב בישראל יסכים לזה, אסור לגרום סבל מיותר לבעלי חיים.

<יוסי וולפסון: כשיש שתי שיטות אפשריות להשיג מטרה אחת צריך לבחור בשיטה שפוגעת כמה שפחות.

<יוסי וולפסון: היום יום זכויות בעלי חיים בכנסת ויושבת קבוצה גדולה של לולנים, משהו כמו 15 לולנים, אני חושב, זה הרבה ייצוגים של מועצות ייצור ואני רציתי להביא לפה כמה נציגות של 9 מיליון התרנגולות שיש בישראל.

<יוסי וולפסון: ברשות יושב ראש הוועדה לא הבאתי את התרנגולות עצמן, הבאתי סרטון וידיאו קצר שמציג את הנושא של התרנגולות.

<יוסי וולפסון: נתחיל בהתנהגות הטבעית של תרנגולות, כי זאת נקודת המוצא.

<יוסי וולפסון: כשאנחנו בודקים שיטות גידול אנחנו צריכים לבדוק מי בעל החיים שאתה מכניס לתוך הלול הזה, מה הוא עושה, הוא מתעופף, הוא מנקר בקרקע, הם מחפשים דברים בסקרנות.

<יוסי וולפסון: יש להם אורח חיים מאוד מאוד מורכב שהיום אנחנו יודעים עליו הרבה יותר דרך מדע בעלי החיים.

<יוסי וולפסון: אנחנו רואים פה התפלשות בחול, אמבטיית חול, התנהגות טבעית חשובה מאוד לתרנגולות, גם התנהגותית, גם בריאותית.

<יוסי וולפסון: זו נקודת המוצא שלפיה אנחנו צריכים לתכנן ובעצם להנדס את הלולים.

<יוסי וולפסון: עכשיו בואו נלך לתקן האירופי, תקן אירופי מלפני 17 שנה, זה מה שמשרד החקלאות מבקש שיהיה לנו פה ב-20, 30 ו-50 השנה הקרובות, כך זה נראה.

<יוסי וולפסון: כלובים, 750 סנטימטר לתרנגולת, אבל כך זה נראה.

<יוסי וולפסון: תא הטלה, כך שיהיה לה מסתור, אתם יכולים לשפוט אם זה נותן את התשובה.

<יוסי וולפסון: אתם יכולים לראות את משטח ההתפלשות.

<יוסי וולפסון: פה היא אמורה לעשות את אמבטיית החול שראינו קודם איך היא עושה.

<יוסי וולפסון: מוטות לינה, זה מה שאמור לספק לה את הצורך בלילה להתעופף ולעמוד על עץ.

<יוסי וולפסון: אני לא חושב שצריך להגיד הרבה על האכזריות שיש בהמצאה הזאת של לקחת את הכלובים ובמקום להחליף את השיטה ולצאת מהכלוב לעשות את זה.

<קריאה: מה לגבי - - - וניקור?

איתן כבל: אתה לא היית, עוד משפט אחד ולא בעניין אתה בחוץ.

איתן כבל: תודה, ברוכים הבאים.

<יוסי וולפסון: זו שיטת לולי המעוף.

<יוסי וולפסון: אפשר לראות פה שהתרנגולות משתמשות גם בשטח הרצפה, גם במשטחים גבוהים, יש להן מוטות שמתאימים לצורת הרגל שלהן, יש להן אפשרות להיחשף לשמש, יש להן אפשרות לטפס, להתעופף.

<יוסי וולפסון: כל זה בצורה מאוד תעשייתית.

<יוסי וולפסון: אם תראו את זה לאזרח הישראלי הממוצע, וזה הכול צולם בישראל, בכפר ברוך, הוא יגיד 'זה צפוף, זה אכזרי', אבל זה מאפשר לייצר ביצים בצורה שהיא מאוד מאוד דומה לייצור הביצים התעשייתי.

<יוסי וולפסון: מה ההבדלים הכלכליים?

<יוסי וולפסון: מבחינת עלות ההקמה אין הבדל בין הקמה של לול מעוף בגודל דומה ללול כלובים באותו גודל.

<יוסי וולפסון: השטח, גם אותו שטח.

<יוסי וולפסון: יש לנו תיק פרויקטים שתכננו את הרפורמה שמתה בינתיים, אומרים את זה בצורה מאוד ברורה וזה תלוי כמובן בחברה שמייצרת את הלול, יש יותר יעיל ופחות יעיל.

<יוסי וולפסון: מבחינת בריאות הציבור, כשעשו בדיקות באירופה מצאו שברוב התחומים אין הבדל בכלל, בתחום הסלמונלה יש יתרון ללולים בלי הכלובים, אולי בגלל שתחת לחץ ועקה התרנגולות מתמודדות יותר טוב עם החיידקים האלה, אבל הנתונים הסופיים, השורה התחתונה נתונה.

<יוסי וולפסון: יש הבדל אחד, הבדל אחד כלכלי וזה שלייצר ביצה בלול מעוף יעלה לנו 3 אגורות יותר לביצה מאשר לייצר אותה בלול כלובים מאובזרים מהסוג שמשרד החקלאות הראה ושהיה לא נעים להסתכל בתמונות האלה.

<יוסי וולפסון: האם 3 אגורות לביצה זה מחיר שאנחנו לא מוכנים לשלם עבור 50 השנה הבאות שבהן תרנגולות יחיו בתנאים כאלה?

<יוסי וולפסון: יש כאלה שכן מוכנים לשלם את זה.

<יוסי וולפסון: כשאנחנו מסתכלים בתאגידים בעולם, תאגידים גדולים, כמו יוניליוור, כמו שדה, או תאגידים כבדים, שעברו לשימוש בביצים אך ורק לא מכלובים, כי זה הדבר הנכון לעשות.

<יוסי וולפסון: לולנים.

<יוסי וולפסון: באיחוד האירופי, כמו שאמרנו, יש את התקן המומצא, זה מלפני 17 שנה, שרוצים שנאמץ אותו ל-50 השנה הקרובות, אבל יש מדינות שהלכו רחוק יותר, שוויץ, גרמניה, אוסטריה, בלגיה, לוקסמבורג, גם בהוטן, לא רק מדינות בעולם הראשון, אסרו לחלוטין על לולי הכלובים.

<יוסי וולפסון: כשאנחנו מסתכלים במקומות שגם מותר, אנחנו רואים שגם באיחוד האירופי 82% מהלולים היום הם בלי כלובים, 42% מהתרנגולות לא בכלובים, 161 מיליון תרנגולות מטילות ביצים.

<יוסי וולפסון: אני רוצה להגיד, ובזה אני אסיים, השאלה פה היא לא שאלה של מה כדאי לנו, מה טוב לנו, מה כלכלי לנו, אלא מה חוקי לנו ומה תואם את הערך שלנו, שאמרתי קודם, בין שתי אופציות צריך לבחור באופציה שגורמת פחות סבל.

<יוסי וולפסון: אני חושב שתחת הנתונים המספריים האלה אף אחד לא יכול להגיד שלולי מעוף, לולים בלי כלובים, הם לא שיטה כלכלית אפשרית.

<יוסי וולפסון: אם זאת שיטה כלכלית אפשרית אז הלולנים פה, כמו הלולנים באירופה, יכולים לעשות את זה, חייבים לעשות את זה, המדינה יכולה לעודד, לתקצב, אבל קודם כל צריך לעמוד בחוק צער בעלי חיים ולעבור לשיטה האפשרית הזאת.

איתן כבל: תודה, יוסי.

<קריאה: אפשר להגיב?

איתן כבל: חברים יקרים, יש פה סדר.

איתן כבל: אתה יודע כמה רוצים פה להגיב?

איתן כבל: ברשותכם, קודם כל אני מברך את ראשי השדולה, את שמולי, את יעל, את שרן, יעל שלנו, שתי היעלות, שלקחו על עצמם לקחת את ההובלה של הנושא הזה.

איתן כבל: כזכור לכם הייתי ראש השדולה הקודם ובאמת אני מאמין ובטוח שאתם תדעו להמשיך לעשות אף טוב יותר ממה שהיה עד היום.

יעל גרמן: בעזרת ה'.

איתן כבל: שרן, בבקשה.

איתן כבל: בקצרה ממש.

שרן השכל: אין בעיה, איתן, אני לא ארחיב יותר מדי.

שרן השכל: קודם כל תודה רבה שכינסתם את הוועדה כדי לדון בנושא החשוב הזה.

שרן השכל: אני חושבת שדווקא פה אנחנו מבינים את כל ההטבות, ההטבות לבעלי החיים ולבני האדם וחשוב כמובן שנשתף פעולה ביחד עם החקלאים, כמו שדבר אמר לפני כן.

שרן השכל: הצעת החוק שאני וחברי הכנסת וקנין יחד הגשנו לפני כמה חודשים - - -

יעקב מרגי: ומרגי.

שרן השכל: ומרגי, סליחה.

שרן השכל: אולי זה לא ריאלי וזה בלתי אפשרי עכשיו לבוא ולקחת את כל הכלובים ולהפוך אותם ללולי מעוף כאלה, כי זה בלתי אפשרי תקציבית, אנחנו לא יכולים להפיל את הנטל הזה על החקלאים, הם לא יעמדו בזה ובטח שלא יגיעו תקציבים לכך, אבל מה שהצעת החוק הזו אומרת זה בעצם שכל הכלובים שייבנו מעתה והלאה יהיו כלובים כאלה.

שרן השכל: השאלה היא מה ההבדל בין בנייה של הכלובים החדשים, אלה שעכשיו רוצים לבנות, לבין כלובים שהם כלובי מעוף, מה ההבדלים התקציביים והאם המשרד או הממשלה בכלל יכולים לממן את ההבדל ביניהם.

שרן השכל: זאת אומרת שככה גם החקלאים ירוויחו כלובים שהם יותר טובים לבעלי החיים ולתוצרת ולבני אדם יותר מאוחר וגם אנחנו נוכל לבוא ולעזור להם עם תקציב.

איתן כבל: תודה, שרן, וכל הכבוד על מה ש - - - יוסי אדוני, בבקשה.

איתן כבל: לאחר מכן מכלוף מיקי זוהר ולאחר מכן שתי היעלות, כי אתם צריכים להסתובב בוועדות השונות שעוסקות היום בעניינים השונים הנוגעים לזכויות בעלי החיים.

<יוסי אדוני: בוקר טוב, יושב ראש הוועדה, ועדת הכלכלה וועדת החינוך, חברי כנסת, חברים, חקלאים, מגדלי ביצים.

איתן כבל: והשר כמובן.

<יוסי אדוני: ומשרד החקלאות, שר החקלאות.

<יוסי אדוני: אני רוצה באמת לפתוח ולעשות את זה באמת מהר.

<יוסי אדוני: טוב שיש לנו חברים כמוכם שנמצאים פה, כמו היושב ראש וכמו חברי הכנסת.

<יוסי אדוני: במדינת ישראל בשנות ה-80 היו כ-80,000 חקלאים, היום יש 8,000 חקלאים במדינת ישראל.

<יוסי אדוני: חבר'ה, תתעוררו.

<יוסי אדוני: בשנה הבאה יהיו רק 6,000, מתוכם 3,000 מגדלי ביצים.

<יוסי אדוני: המדינה הזאת באמת השתגעה לגמרי.

<יוסי אדוני: רוב המגדלים החקלאים שאני נקבתי, רובם נמצאים על גבולות המדינה, אנחנו השכפ"ץ של המדינה הזאת.

<יוסי אדוני: לצערי משרד החקלאות, משרד האוצר וראש הממשלה שכחו את זה.

<יוסי אדוני: שכחו את זה, ואני אגיד משהו קטן, לשמחתי אתמול בוועדת הכספים מתחילים להבין, בעבודה קשה של חברים בלובי ואיציק וקנין וחברים נוספים, שהחקלאים לא אשמים.

<יוסי אדוני: לא אשמים.

<יוסי אדוני: אותנו לא קונים בכסף, אנחנו לא למכירה.

<יוסי אדוני: התיישבות לא מוכרים בכסף, התיישבות לא מוכרים ואנחנו מחדירים את זה כל יום, כל שעה, ונמשיך עד שיקשיבו לנו.

<יוסי אדוני: אנחנו, המגדלים, בעד רווחת העוף, בעד איכות הסביבה, בריאות הציבור, אנחנו בעד כל הדברים האלה, אבל המדינה צריכה לשים פה כסף.

<יוסי אדוני: יש דוח ועדת צביקה כהן, שיש קונצנזוס רחב ואנחנו התפשרנו עליו.

<יוסי אדוני: עבדנו שמונה שנים ומשרד החקלאות הוציא את הדוח הזה, עבד שנה שלמה.

<יוסי אדוני: לצערי משרד החקלאות, אולי הוא שינה את הדעה, אני רוצה לשמוע היום, לצערי משרד החקלאות כרגע אומר שהוא לא מאמץ את הדוח הזה והוא רוצה לבטל את התכנון בענף ההטלה ואני אמרתי מה זה, זו הפרנסה היחידה של אנשים, של השכפ"ץ של המדינה שמתפרנסים בכבוד.

<יוסי אדוני: אני מקווה באמת שבעזרת

<יוסי אדוני: כם נוביל תכנית לשקט ל-20 שנה בענפי החקלאות.

איתן כבל: יוסי, אני רק אומר לך מילה אחת.

איתן כבל: כל עוד אני פה ובמה שתלוי בי תהיה מלחמת עולם על המשק המשפחתי.

איתן כבל: אני אומר את זה לאורך כל הדרך.

איתן כבל: לא, רגע, אתם גם לא מצביעים עבורי, גם לא מתפקדים ואתם מפרים את הכללים פה?

איתן כבל: בלי מחיאות כפיים פה.

איתן כבל: שמעתם מה שאני אומר?

איתן כבל: אין פה מחיאות כפיים, יש את כבוד הבית.

איתן כבל: זה מחמיא, זה מחניף, אבל - - -

יצחק וקנין: איתן, מילא לא בוחרים בשבילך, גם בשבילי לא.

יצחק וקנין: אלה שמקבלים את הקולות, הם רוצים להרוס את החקלאות.

איתן כבל: יעל פארן ואחר כך יעל גרמן.

איתן כבל: אתה צודק, אדוני, אני מתנצל, מחיאות הכפיים בלבלו אותי.

מכלוף מיקי זוהר: לא, פשוט יכול להיות שהם גם יצביעו בשבילי אחר כך.

איתן כבל: מיקי, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, עדיין יש סיכוי גדול שהם יצביעו בשבילי, אז לפחות שיהיה לי את הכבוד לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: אז ראשית אני אומר כך, אני מבין את מהות הדיון, אני אסטה ממנו טיפה כי באמת אני רוצה להעביר מסר לשר.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר, בזמן שאנחנו רוצים להטיל על החקלאים ועל מגדלי העופות עוד סנקציות ועוד עלויות כספיות גבוהות יותר והוצאות גדולות יותר, קודם כל בואו נעזור להם, בואו ניתן להם את הכלים בכלל לשרוד.

אורי אריאל: מה זה אנחנו רוצים להטיל עליהם?

אורי אריאל: אנחנו לא רוצים.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, אז אני גם לא רוצה.

מכלוף מיקי זוהר: ולמה אני רוצה לפנות אליך, אדוני השר?

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לפנות אליך בהקשר למינוח החשוב שנקרא חוסן לאומי.

מכלוף מיקי זוהר: היבוא ארצה של כל מה שרק אפשר, אם זה עופות ואם זה פטם ואם זה פירות וירקות ואם זה כל דבר אחר, זה מחליש את החוסן הלאומי.

אורי אריאל: כבר לא מייבאים עופות, אפילו לא עוף אחד.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני רק אומר.

<קריאה: אבל ביצים כן.

מכלוף מיקי זוהר: כשאני אומר עופות אני מתכוון כמובן לביצים.

מכלוף מיקי זוהר: הייצור העצמי זה חוסן לאומי.

מכלוף מיקי זוהר: ככה אנחנו שומרים על חוזקה של מדינת ישראל, כי חוזקה של מדינת ישראל לא מתבטא רק בצבא, הוא מתבטא גם במזון.

מכלוף מיקי זוהר: הפתיחה היום, שאני רואה, הפתיחה שאנחנו עושים היום לתחרות, שהשר כחלון מוביל, שאני מאוד מכבד את השר כחלון, שר מאוד חברתי ואני מאוד מעריך אותו, זה לא יכול להיות על חשבון מגדלי העופות, על חשבון הלולים, על חשבון הפטם, על חשבון שוק הפירות והירקות.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר אותה תחרות שאנחנו רוצים לפתוח גם משמידה ומחסלת טוטאלית את ענף החקלאות.

מכלוף מיקי זוהר: ענף החקלאות במדינת ישראל הוא ענף קריטי לחוסן הלאומי שלנו, אדוני השר.

מכלוף מיקי זוהר: אין לי ואני חושב שגם לא לך שום מטרה לחלק צ'קים לחקלאים ובסופו של דבר את יוקר המחיה אפשר להוריד באמצעות ביטול המתווכים.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שחקלאי ימכור בשקל ואני כאזרח אקנה ב-12 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: בסוף אותם מתווכים, אותם מונופולים, שהחקלאים מחויבים למכור להם ולא יכולים למכור ישירות לרשת, זה מה שמייקר את המחיר.

<קריאה: והוא מקבל אחר כך להדליק משואה.

מכלוף מיקי זוהר: בסוף אם אנחנו לא נעשה את השינויים האלה מדינת ישראל תצטרך להישען על יבוא.

מכלוף מיקי זוהר: אם היא תישען על יבוא היא תישען על גחמות של מדינות אחרות בעולם שמחר יעשו עלינו חרם ולא ירצו למכור לנו מוצרים והייצור העצמי זה החוסן הלאומי שלנו.

איתן כבל: תודה

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר, אני יודע שעמדתך היא עמדה ברורה - - - איתן, אלה דברים חשובים.

איתן כבל: אני יודע, רק הרבה רוצים להגיד.

מכלוף מיקי זוהר: אלה דברים חשובים, איתן, זה העתיד של המדינה הזו, העתיד של החקלאים שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר, אני יודע שעמדותיך הן עמדות לאומיות פר-אקסלנס ואני יודע שיש כאן גם מושגים של כסף, אבל שר האוצר, ואני מכבד אותו, הוא חלק מהקואליציה, לא יכול לפגוע בחקלאים שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו חייבים להילחם בשבילם כי זה החוסן הלאומי של מדינת ישראל.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: אני מבקש משמעון ביטון.

איתן כבל: שמעון, שתי דקות.

<שמעון ביטון: לא מספיק לי.

איתן כבל: גם שעה אם אני אתן לך לא יספיק לך.

<שמעון ביטון: בוקר טוב ותודה ליושבי ראש.

אורי אריאל: רק משפט אחד.

אורי אריאל: עד היום, למיטב ידיעתי ואני יודע, שר האוצר לא פגע בחקלאים.

אורי אריאל: לא רק שהוא לא פגע, הוא עזר, ביחד הורדנו את מס המעסיקים על עובדים זרים.

אורי אריאל: מותר להגיד את זה גם, במסגרת ה - - -

<קריאה: זה, דרך אגב, משהו שאנחנו הובלנו.

אורי אריאל: סליחה, לא רק אנחנו, ועדת הכספים והכלכלה - - -

יעקב מרגי: הממשלה.

<קריאה: תצהיר שלא תבטל את התכנון בענף ההטלה.

<קריאה: הם עובדים עלינו.

אורי אריאל: ולמיטב ידיעתי ואני יודע, כי שמעתי את זה משר האוצר יותר מפעם אחת, אין לו כוונה לפגוע בחקלאים בשום צורה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: שמעון ביטון חברי, בבקשה.

איתן כבל: תכבד, שתי דקות.

<שמעון ביטון: בוקר טוב לכל חברי הכנסת, ליושבי ראש הוועדות, גם אני מברך על הכינוס הזה, אבל אדוני היושב ראש, בשביל להיכנס לתכנית שחבריי מצער בעלי חיים רוצים להיכנס אנחנו קודם כל רוצים לשמוע את שר החקלאות שמבטיח לנו את המשך התכנון בענף על מנת להיכנס להשקעות משותפות, גם של הממשלה וגם שלנו החקלאים, צריכה להיאמר האמירה של שר החקלאות שהתכנון בענף הזה יישמר, לא לעשר שנים, ל-20 שנה.

<שמעון ביטון: העלויות הן גבוהות, נאמרו פה מספרים של כמעט מיליארד שקל.

<שמעון ביטון: מן הסתם גם אנחנו החקלאים נצטרך להכניס את היד לכיס ולשים חלק מהכסף.

<שמעון ביטון: בשביל שיהיה לנו הביטחון החקלאי אנחנו מבקשים מהשר, שכיבד אותנו והגיע לפה הבוקר, שיכריז פה על שמירה של התכנון.

<שמעון ביטון: לא יכול להיות שביד אחת מדברים על רווחת העוף, מקדמים באמצעות הוועדות לדאוג לרווחת העוף, הן אם זה בחופש או בכלובים או בתקן אירופאי, אנחנו שם לכל מה שנידרש, אבל צריך להכניס עמוק את היד לכיס ולהביא כסף.

<שמעון ביטון: הלול אמור לפרנס אותנו, לא אנחנו את העופות.

<שמעון ביטון: אנחנו מוכנים ללכת ביחד, אבל התכנון הוא א'-ב' של הדבר הזה.

<שמעון ביטון: לחבריי מצער בעלי חיים, אני חושב שזה לא מסתדר, הנושא שאנחנו היום כל כך מדברים עליו, שזה ההוזלה ביוקר המחיה.

<שמעון ביטון: יוקר המחיה, אנחנו מצדיעים ומרימים אותו, והנושא של רווחת העוף ייקר את יוקר המחיה.

<שמעון ביטון: הביצים בחופש יעלו יותר ואם הציבור צריך לשלם את המחיר צריך לקחת את זה בחשבון.

איתן כבל: שמעון, דיברת, באמת אני אומר לך, בכל הנקודות, כמו שצריך.

איתן כבל: תודה.

<שמעון ביטון: תודה רבה.

איתן כבל: יעל כהן-פארן ואחריה יעל גרמן.

יעל כהן-פארן: תודה רבה, אדוני היושב ראש, תודה רבה באמת על היוזמה לדיון הזה.

יעל כהן-פארן: נוכחים הרבה חברי כנסת, אני מזמינה את כולכם למפגש של השדולה למען בעלי החיים היום בשעה שתיים באולם שפרינצק.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיד לעניין הביצים.

יעל כהן-פארן: יש פה ויכוח ואני לא אכריע בו כרגע, האמירה היא מאוד ברורה, על סמך לימוד ממה שקורה בחו"ל, שהמחירים הם לא הרבה יותר יקרים, מדובר, אמר כאן יוסי 3 אגורות לביצה, אולי תתווכח וזה ייצא 5, אבל זה לא דרמטי.

יעל כהן-פארן: היום מחירי ביצי החופש והאורגניות הן לא 5 אגורות לביצה, הן פי שניים, לצערנו.

יעל כהן-פארן: יש פה בעיה שצריך לפתור אותה.

יעל כהן-פארן: יש כאן הצעה על השולחן של אחת העמותות, גם פיקוח מחירים על ביצי מעוף או ביצי חופש, צריך להגדיר את זה, כי אנשים לא ישלמו 20 שקל ל-12 ביצים, זה ברור לי, לא כולם, וצריך להביא לכך שיהיה שוק הרבה יותר גדול והוא יכול להיות יותר גדול.

יעל כהן-פארן: אנחנו בשנת 2016, לא יכול להיות שנמשיך לגדל תרנגולות לביצים כמו שגידלו לפני 40 שנה.

יעל כהן-פארן: רק מילה אחרונה.

יעל כהן-פארן: אני איתכם, עם החקלאים, צריך לייצר פה איזה שהיא חשיבה כלכלית, אם זה הלוואות מהאוצר, אם זה חלק בסבסוד במענקים, כדי לייצר את האינסנטיב ולעשות תכנית חמש שנתית, עשר שנים, שתוך עשר שנים כל הלולים עוברים לשם.

איתן כבל: תודה, יעל.

דוד ביטן: איתן, בוא קודם כל נדאג לכסף ואחר כך - - - לא יוצא כלום מהדבר הזה, ריבונו של עולם.

איתן כבל: דוד, דוד.

דוד ביטן: בואו נגיד לאוצר שיביא את הכסף ו - - -

איתן כבל: דוד, תודה על הפרקטיות.

איתן כבל: אני מודה לאדוני, אז אדוני יחפש לו מקצוע אחר.

דוד ביטן: למה?

איתן כבל: יחזור לעירייה, שם תמיד כל הזמן פרקטיים, מתחילים מהכסף.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: זו בדיוק הבעיה.

דוד ביטן: זה העופות שאנחנו אוכלים - - -

איתן כבל: דוד, אתה כבר אומר את הדברים שלך.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שכשזה נוגע למקומות אחרים אין שום בעיה.

איתן כבל: יעל פארן, את דיברת ואין זמן לאחרים.

איתן כבל: חברתי יעל גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: כן, כבוד השר, חבריי יושבי הראש.

יעל גרמן: אני מבינה בהחלט את מצוקת החקלאים וכמו כולם אנחנו איתם ואני בהחלט חושבת שצריך יהיה לפתור, אבל ברשותכם, אנחנו היום ביום זכויות בעלי החיים ואני רוצה לדבר דווקא על בני האדם.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שאנחנו, כבני האדם, מחויבים לשמור על בעלי החיים.

יעל גרמן: אין מישהו אחר שישמור על בעלי החיים.

יעל גרמן: אנחנו אלה שיכולים וצריכים לשמור עליהם.

יעל גרמן: המצב של התרנגולות כרגע הוא מצב שמונע מחלק מהאנשים גם לאכול בסופו של דבר את התרנגולות ואם לא, אז לפחות לאכול את הביצים.

דוד ביטן: למה, דווקא אני אוכל, גם ביצים וגם - - -

יעל גרמן: אנחנו רוצים לדעת באיזה תנאים יגדלו התרנגולות ואנחנו שואפים לכך שהתרנגולות תגדלנה בתנאים כאלה שהן יוכלו לעוף ויוכלו להתפלש בעפר ויוכלו למצוא את הפינה שהטבע מחפש אותה עבורן, כדי שהן תוכלנה להטיל את הביצה ושלא תצטרכנה להיות אחת על השנייה, תסלחו לי, כשהצואה של האחת נמרחת על השנייה וגורמת - - -

<קריאה: זה מה שקורה בלולי החופש.

<קריאה: זה בדיוק מה שקורה בטבע.

איתן כבל: חברים יקרים.

איתן כבל: אסף, תצא החוצה, אני אקרא לך כשתדבר.

איתן כבל: לא ביקשתי את חוות דעתך המקצועית.

איתן כבל: כללים הם כללים פה.

יעל גרמן: שזה מה שגורם גם לסלמונלה וגם להליקובקטר, שני חיידקים מסוכנים לבני אדם.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, מה שאני מבקשת, מה שאנחנו מבקשים, שהתקנות שאני יודעת שנמצאות כבר שנים במשרד החקלאות יבואו לידי ביטוי.

אורי אריאל: לא במשרד החקלאות, הם בוועדת החינוך.

יעל גרמן: אדרבא ואדרבא.

איתן כבל: אני רוצה רק לתקן את גברתי.

איתן כבל: אני מאלה שמתנגדים לתקנות כפי שהן מובאות היום, אני רוצה שהדברים ייאמרו, התקנות פה לא עושות את מה שאנחנו מבקשים, שיהיה את האיזון הנדרש, פעם אחת כלפי החקלאים ופעם שנייה כלפי הרצונות שאנחנו מדברים עליהם.

יעל גרמן: כן, אני לא סיימתי.

יעל גרמן: כשאני מדברת על התקנות אני מדברת על אותו חלק מהתקנות שאני ביקשתי להעביר ביום ראשון בוועדה ולדאבוני הרב זה נפל וזה לא אושר על ידי הממשלה, על ידי שר החקלאות שהוא היה היחיד שם, ואותן תקנות באות - - -

אורי אריאל: לא הייתי יחיד שם.

יעל גרמן: ואותן תקנות מבקשות פשוט לסמן את הביצים.

יעל גרמן: זה לא יעלה יותר כסף, אנחנו לא דורשים לשנות שום דבר, אבל אנחנו כן דורשים, או יותר נכון מבקשים, שכל אחד יוכל לדעת, כאשר אני אוכלת את הביצה אני רוצה לדעת האם התרנגולת גודלה בתנאים אורגניים, האם היא גודלה בתנאי חופש או האם היא הייתה בלול.

יעל גרמן: זאת לא בעיה, זה לא עולה כסף, זה לא מחייב את החקלאים, אבל זה יאפשר לי כבן אדם לבחור את מה שיש לי זכות לבחור, את הביצה שהתרנגולת שהטילה אותה גודלה בתנאים הומניים.

איתן כבל: תודה, יעל.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר בצורה חד משמעית, התקנות הועברו אליי ממשרד החקלאות.

יעקב מרגי: אני לא מתכונן להעביר אותן אם לא יהיה פתרון כספי תקציבי.

יעקב מרגי: זו לא חוכמה להעביר תקנות שהציבור לא - - -

יעל גרמן: אז בוא נעביר - - -

יעקב מרגי: יעל, זה לא אומר שאנחנו מתנגדים למהות, אנחנו בעד המהות וצריך לעשות ככל שניתן כמה שיותר מהר, אבל זו לא חוכמה לקצור מחיאות כפיים מכאן ומכאן, להעביר אותן ולא יעמדו בהן.

יעקב מרגי: לכן אנחנו נשמע היום, מהות הדיון היא לתת לכולם להביע את העמדות ונשמע גם את האוצר בסוף.

יעל גרמן: מרגי, לי יש חוק שמדבר רק על סימון ביצים, זה חלק קטן מאוד מהתקנות.

יעקב מרגי: זו כבר סוגיה אחרת.

יעל גרמן: ובבקשה, בוא נעביר את החוק של סימון ביצים.

איתן כבל: תודה, יעל.

איתן כבל: אבי פנקס, בבקשה.

איתן כבל: ממש בקצרה.

<אבי פנקס: אני קודם כל רוצה להגיד לידידיי הלולנים, יושב פה לידי מולי לויט, הוא יכול להגיד לכם שאנחנו פועלים גם לטובת החקלאים.

<אבי פנקס: היום אתם יכולים להישאר ליד הלול כאשר מפנים את התרנגולות ולא קופצים עליהם משום שממיתים אותם ליד הלול, וזה גם כלכלי.

<אבי פנקס: אני שמח להציג פה איזה שהיא הצעה שרק תיטיב עם החקלאים ועם כל הגורמים המעורבים, משום שבהצעה הזאת, היא אמנם על לולי חופש, אבל אפשר להתאים אותה גם ללולי מעוף ובהצעה הזאת לכם לא יעלה פרוטה לבנות את הלול.

<אבי פנקס: רק תפתחו את העיניים ואת האוזניים ותקראו.

<אבי פנקס: אני מוכן להיפגש עם כל אחד מכם כדי להסביר וכדי לדון על זה.

<אבי פנקס: וזה לא יעלה לאוצר, האוצר שומע אותי?

<אבי פנקס: לכם זה לא יעלה והתרנגולות יהיו חופשיות ועם ישראל יקבל ביצים במחיר סביר.

<אבי פנקס: אז בבקשה, אני יודע שעכשיו לא תהיה הצבעה בקריאה שלישית, אבל לפחות רציתי להביא את זה למודעות כולם ואני אשמח להיפגש עם כל חבר כנסת ועם כל לולן ועם כל אחד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תמר, בבקשה, בקצרה.

תמר זנדברג: תודה, איתן.

תמר זנדברג: אמרו כבר לפניי, זה יום זכויות בעלי חיים, אנחנו אתמול, אפשר לומר, או בשבוע האחרון, חגגנו כאן בכנסת וספציפית כאן בוועדת הכלכלה את יום החקלאות ויום החקלאים.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר שאני מקשיבה כאן לכל הדיון, חלקו אמוציונלי, ואין סתירה ביניהם, להיפך.

תמר זנדברג: אנחנו, ובאמת יש כאן חזית של חברי כנסת, זה לא מתבטא אולי בחלק ממה שיוצא החוצה, יש כאן באמת חזית של חברי כנסת שתומכת בחקלאות המקומית, בייצור המקומי, זה חלק מקיימות, זה חלק מחוסן לאומי, זה חלק ממשק, לא רק כלכלי, אלא גם לאומי ואנושי וסביבתי שהוא בר קיימא, כי אנחנו לא רוצים לייבא את המוצרים שאנחנו אוכלים, אנחנו לא רוצים לאכול מוצרים סינתטיים, אנחנו רוצים לאכול - - -

<קריאה: שיקשיב לך השר.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לאכול אוכל זול, בריא, טעים ומקומי ושנותן גם פרנסה למשקים החקלאיים ולא לתאגידים גדולים או לרשתות שיווק.

<קריאה: אני רוצה שהשר ישמע את הדברים שלך.

תמר זנדברג: הוא שומע.

<קריאה: אני רוצה שיקשיב.

תמר זנדברג: הוא שומע כל מילה.

תמר זנדברג: בכל העולם חקלאות זה דבר שהוא מוגן על ידי הממשלות, זה דבר שהוא מתוכנן, שהוא מוגן על ידי מכסות גידול ושהוא מוגן גם על ידי מכסים, אנחנו לא מפחדים לומר את זה.

תמר זנדברג: אני באה מתפיסת עולם סוציאל דמוקרטית, לפתוח הכול ליבוא וגידול, דבר שאנחנו אחרי זה רואים שלא מוריד את המחיר, בגלל פערי התיווך ורשתות התיווך, זו לא דרכנו.

תמר זנדברג: ועם זאת כאן גם אתם, גם לאלה כאן שמגדלים תרנגולות, גם לביצים, הרי אין לכם התנגדות, לא רק אין לכם התנגדות, להיפך, זה גם אינטרס שלכם לתמוך, גם ברווחת בעלי החיים, גם באיכות הסביבה, גם בבריאות הציבור, גם במגמות צרכניות.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אנחנו ב-2016, כמעט 30% מהישראלים מתחשבים בתנאי הגידול של בעלי החיים כאשר הם באים לקנות מזון.

תמר זנדברג: אנחנו לא יכולים לטמון את הראש בחול ולהיות 40 ו-50 שנה אחורה, כי זה מה שיחסל את המשקים ולא הפוך.

תמר זנדברג: המחלוקת היחידה שנשארה כאן זה קודם כל איזה תקנות ואז האם תקנות לפני תקציב או תקציב לפני תקנות.

תמר זנדברג: הרי אין לנו התנגדות ללכת ללולים, לא מעוף ולא ללולים ללא כלובים, רק אנחנו שואלים על הכסף.

תמר זנדברג: כאן השאלה שלי מופנית אליך, השר, ולוועדה.

תמר זנדברג: יש לנו כאן איזה שהוא מסלול מקביל, מצד אחד אנחנו אומרים אל תעשו תקנות בכלל ואם אתם עושים תקנות תעשו רק אם יש תקציב, אבל אין תקציב אז נמשיך כאילו כלום ונמשיך בלולים שפוגעים בבעלי החיים וכו'.

<יוסי אדוני: אם אין תקציב זה גזר דין מוות להתיישבות, בגלל זה הם עומדים על - - -

איתן כבל: יוסי, אנחנו אמרנו את זה, זה ברור, זה ידוע.

תמר זנדברג: מצד שני, לקבוע תקנות בתקן שהוא מתקדם, שהוא עומד בשורה אחת עם מה שקורה בעולם, עם המגמות שמתרחשות גם בישראל, זה גם מייצר את הלחץ ואת הצורך לדאוג לתקציב.

תמר זנדברג: לכן אני רוצה לשאול אותך, השר, באמת מה הכוונה, האם הכוונה היא להעביר את התקנות ולשכוח מהתקציב ולשכוח משיפור התנאים בלולים ולשכוח מלולים ללא כלובים?

תמר זנדברג: או שהכוונה היא לא להעביר את זה עד שיהיה תקציב, מה שנקרא to put your money where your mouth is.

איתן כבל: תודה, תמר.

אורי אריאל: ברשות היושב ראש, תשובה עובדתית, לא מעבר לזה, לחברת הכנסת זנדברג, ואחרי זה ברשות היושב ראש, עורכת הדין תענה לחברת הכנסת יעל גרמן גם ב-20 שניות.

אורי אריאל: כמו ששמעת, אנחנו הגשנו את התקנות.

אורי אריאל: הרי הדברים נאמרו פה, עכשיו, מיושב ראש הוועדה, לא אני, בסדר?

יעקב מרגי: הוא כדרר את הכדור לוועדה.

אורי אריאל: לא, אני אגיד את הכול, תנו לי לגמור את המשפט.

אורי אריאל: אומר יושב ראש הוועדה, לפי דעתי בצדק, לא נתקין את התקנות אם לא יהיה תקציב, או חלקו, או יהיה איזה שהוא פתרון שמאפשר ללולנים לעשות עם זה משהו ולא - - -

<שמעון ביטון: אבל התכנון, אדוני השר.

איתן כבל: שמעון.

<שמעון ביטון: הוא לא עונה לנו אף פעם.

אורי אריאל: כולכם מספיק מנוסים כדי להבין שיש פה שחקן שולי מאוד מאוד, קוראים לו האוצר, תשאלו.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: ורד, את פה בחדר אצלי, את לא בלשכה שלו, את לא עונה עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם בעניינים הנוגעים לנו, ברשותכם.

אורי אריאל: תכתבי - - -

איתן כבל: אסף חן מזכריה.

איתן כבל: אח שלי, אנחנו מכירים אחד את השני.

<חן אסף: הכי קצר בעולם.

<חן אסף: אני רוצה לענות לאנונימוס.

<חן אסף: כולם דיברו על התקציב וזה בסדר, אני רוצה רגע על ההבדל בין לול סוללה ללול חופש.

<חן אסף: פשוט, לול סוללה, הביצה מופרדת מהלשלשת, הקליפה של הביצה היא קליפה נושמת.

<חן אסף: בלול חופש הלשלשת מתערבבת עם הביצה, חודר פנימה.

<חן אסף: זה פעם ראשונה.

<קריאה: צודק.

איתן כבל: חברים, לכל המומחים, סליחה, אף אחד לא יפריע לו.

<חן אסף: כלומר ביצת סוללה, באחריות, אחרי שדיברתי עם מומחים בכל העולם ואני מסתובב בעולם וראיתי לולים, הרבה יותר בריאה מביצת חופש.

<חן אסף: דבר שני, בלול חופש יש 25% תמותה יותר מאשר בלול סוללה מכמה סיבות.

<חן אסף: יש בעיה של חנק, העופות קניבליסטים, כמו שהן אוהבות להתפלש, הן גם אוהבות לנקר.

<חן אסף: את זה הם שכחו להגיד.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: זה דווקא נאמר לנו, רק השאלה אם ניקור אחד בשני.

<קריאה: אל תדכא אותם, הם לא יאכלו ביצים.

<חן אסף: אני תרנגולת אחרי הנשרה, אין לי כרבולת, תאמיני לי.

<חן אסף: אני באתי הבוקר מהלול, דיברתי איתן, אמרתי להן, 'תרנגולות, זה יום בעלי חיים', אמרו לי 'תעשה לנו טובה, רק אל תוריד אותנו לרצפה'.

<חן אסף: ככה אמרו לי.

תמר זנדברג: אז לטובת בעלי החיים אתה רוצה לול סוללה.

איתן כבל: תמר, גם עשיתי לך מערוף וגם את מפריעה לי?

<חן אסף: רגע, תני לי שנייה לסיים.

<חן אסף: הרי מה זה ביצה?

<חן אסף: ביצה זה חלבון שאמור להיות חלבון זמין עם נעכלות גבוהה לציבור.

<חן אסף: כשאני הייתי באפריקה, מחפשים לעשות - - -

תמר זנדברג: הערך של חלבון - - -

איתן כבל: תמר, זה לא יפה.

איתן כבל: תמר, זה גם לא הוגן ולא מכובד.

איתן כבל: בבקשה.

<חן אסף: אדוני היושב ראש, הביצה מלול סוללה יותר בריאה, היא פחות עם קוליפורמים.

<חן אסף: מה שאמרו פה לגבי הכלובים באיחוד האירופי, אם אתה לוקח את כל ה-EU ביחד, רוב ה-EU מגדל בכלובים של 750 סנטימטר לעוף ולא מגדלים על הרצפה.

<חן אסף: גידול ברצפה, יש לו גם בעיות של תולעים, יש בעיות של מעיים.

<חן אסף: עוד משהו קטן אחרון, כדי לגדל עופות על הרצפה, שלא תהיה להן הטלה פנימית, מה שאף אחד לא מבין על מה אני מדבר, צריך לאמן אותן בתור אפרוחים על מקפצות.

<חן אסף: כלומר צריך לייצר לולים מיוחדים בלולי אימון ולאמן אותן עם טרמפולינות ולאמן אותן - - -

שרן השכל: זה קיים כבר.

<חן אסף: זה לא קיים.

<חן אסף: לאמן אותן לקפוץ כדי שלא יהיו להן צניחות שחלה והן לא ימותו ושלא תהיה להן הטלה פנימית.

<חן אסף: כל זה בשביל כביכול לעשות להן טוב ולא עושים טוב.

איתן כבל: אסף חן מזכריה.

<חן אסף: כבר הזמנתי את אדוני היושב ראש לבוא לראות לול לפי תקן אירופאי, שגם מייצר חשמל מהמאווררים - - -

איתן כבל: אדוני, אני מבטיח שאני אבוא.

<חן אסף: ותראה מה זה ניקיון וסדר ומה זה תרנגולות - - -

איתן כבל: אני רואה אותך אני מפחד, שלא יפחדו התרנגולות ממך?

יצחק וקנין: הוא מדבר מדם ליבו.

איתן כבל: חבר הכנסת יצחק וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: חברים, אני בא מהמקום שעליו מדברים הכי הרבה, אני מגדל בעצמי.

יצחק וקנין: לי יש לול מטילות, הלולים נבנו לפני כ-35-40 שנים בערך, הלול שלי לפחות, ואני רוצה להגיד שבשנים האחרונות נעשה שדרוג גדול בכל הנושא של התייחסות לאיכות הסביבה, איכות הביצה, אחסון הביצה.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לכם מהלול שלי, אני מעיד עדות ישירה, כמעט ולא קורה שלא לוקחים לי את הביצים יום יום.

יצחק וקנין: גם אם זה נשאר זה נשאר בקירור, אנחנו בנינו חדרי קירור בשנים האחרונות בלולים הקיימים.

יצחק וקנין: נכון שישנם סטנדרטים של גודל התא, שמדברים עליהם, והבחור מזכריה, אני מסכים איתו מילה במילה.

יצחק וקנין: ביצים, מה שפעם היינו לוקחים את הביצים ושוטפים אותן ומנקים אותן, כשהן מתלכלכות בצואה, בלולים הקיימים שלנו, זה כבר לא קיים, לא נוגעים בזה, הביצים המלוכלכות הולכות בתבניות נפרדות.

יצחק וקנין: אין הרבה כאלה, בוא נגיד שיש 1%-2% ביום של ביצים מלוכלכות, לא שוטפים אותן, מה שפעם שטפו.

יצחק וקנין: זאת אומרת הרמנו את האיכות.

יצחק וקנין: פינוי פסולת, הזבל של העופות, נעשה בצורה מסודרת על פי חוקים של איכות הסביבה והכול.

יצחק וקנין: דבר חשוב לענף הזה, רבותיי, המדינה ראתה לנכון כבר בשנות ה-90 שהענף הזה הוא הענף היחידי שיכול לתת מענה ליישובי קו העימות.

יצחק וקנין: רבותיי, זה יסוד היסודות.

יצחק וקנין: אם רוצים לדבר זה היסוד, אין משהו אחר.

יצחק וקנין: הנשירים, אני אומר לכם באחריות, אחד אחרי השני נושר כמו הנשירים, לא מגדלים, מפסידים כסף, מחירי המים בשמים, הרקיעו שחקים, פעם שילמנו 30 אגורות לקוב מים, היום אנחנו משלמים קרוב ל-2.80 לקוב מים.

יצחק וקנין: חקלאי לא יכול להתפרנס מזה, נשאר הענף הזה, שהוא ענף מתוכנן.

יצחק וקנין: ואני טוען, מתוכנן, רבותיי.

יצחק וקנין: אם המדינה חפצה באותם אנשים שגרים בקו העימות, באביבים, בדובב, במושב שלי ובכל מושב אחר, היא חייבת לשמר את התכנון, כי הענף הזה ללא תכנון מחוסל מיידית.

יצחק וקנין: אין לו אורך חיים.

יצחק וקנין: ודבר האחרון אחרון שאני רוצה להגיד.

יצחק וקנין: לגבי הרפורמה, שהיא אולי, זה מה שאנחנו מדברים כרגע, אני חושב שהרפורמה הזאת מחויבת כסף מהאוצר, לתת את מה שצריך.

יצחק וקנין: אני אומר שהחקלאים יצטרכו להשתתף בחלק מהדבר, אבל שוב פעם, אי אפשר לזרוק עלינו כללים ותקנות בלי שיהיה מענה ברור לנושא הזה של מימון.

<קריאה: כולל תכנון.

יעקב מרגי: הוא אמר.

איתן כבל: אבנר פורת ואחריו חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת פרי ולאה יוגב.

<אבנר פורת: ברשות אדוני השר ויושבי הראש, על פי ההלכה היהודית - - -

איתן כבל: קצר וגם קראנו את מה ששלחת.

<אבנר פורת: על פי ההלכה היהודית, שהיא המקור לנושא של צער בעלי חיים, לאדם יש רשות להשתמש בבעלי החיים לצרכיו, גם אם הם לא נמצאים בשיא הרווחה שלהם ובלבד שמדובר בצורך אמיתי של בני האדם, שאין התאכזרות, תנאי החזקה נורמלים וסבירים וטיפול רפואי.

<אבנר פורת: לכן כשבאים לבדוק מה שיטת הגידול המיטבית צריך לבדוק מה עונה על צרכי אדם, מה מבחינה בריאותית וכלכלית וגם מה ממזער את הפגיעה בבעלי החיים.

<אבנר פורת: לפי הבדיקה שנעשתה על ידי הצוות המקצועי הדוח שהוגש, הוא נמצא באתר של משרד החקלאות, הם בדקו את סוגי הלולים השונים, הם בדקו לפי רווחת העוף, איכות בריאות הציבור, וטרינריה, מבחינה כלכלית, מבחינת איכות הסביבה, והמסקנה שלהם הייתה ברורה, שהכלובים של 550 ו-750 סנטימטר מרובע, הגידול בהם הוא מיטבי יותר מאשר לולי חופש, לפי הדברים שנאמרו גם על ידי חקלאים, ולכן אני חושב שברור שעל פי ההלכה היהודית צריך לפעול לקידום המצב הזה, על פי אותו תקן אירופאי, שאפשר להמשיך לגדל בכלובים, וזו הצורה המיטבית למען הציבור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גם הרפורמים חושבים כך?

<אבנר פורת: תשאל אותם.

<אבנר פורת: אני אמרתי לפי ההלכה היהודית, לא לפי הרפורמים.

יצחק וקנין: אשריך וטוב לך.

איתן כבל: חבר הכנסת חיים ילין.

איתן כבל: אני קודם כל מודה לכבודו שהוא מכבד אותנו היום בכל הדיון, זה לעונג.

איתן כבל: זה לא דבר מקובל.

<קריאה: נציג התיישבות.

איתן כבל: אני לא ביקשתי עזרה מאחרים, דיברתי איתו, הוא הבין, אני הבנתי.

חיים ילין: כבל, יש עוד הערות?

אורי אריאל: נסתפק בזה.

חיים ילין: אם יש עוד הערות תגיד אותם עכשיו, תוציא הכול.

חיים ילין: יותר זול מטיפול פסיכולוגי.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, כשלמדתי צילום אז אם הכול היה שחור אז לא ראו כלום, אם הכול היה לבן, גם לא ראו כלום.

חיים ילין: מלמדים אותך בצילום 50 גוונים של אפור.

חיים ילין: זה מה שמלמדים אותך.

חיים ילין: למה אני אומר את זה?

חיים ילין: אני אומר את זה כי כנראה אנחנו נצטרך למצוא את הנוסחה האמיתית.

חיים ילין: אני הייתי שותף ברפורמת הרפת ובגאווה גדולה מאוד אני אומר זכיתי, זכיתי לראות איך רפורמה מתחילה ומסתיימת ואיך תנובת החלב והרווחיות של הרפתנים קופצת לשמים.

חיים ילין: אין, זה עולם אחר לחלוטין.

חיים ילין: לגופו של עניין, האם צריך את התקנות עכשיו, לפני שיש תקציב, כן או לא?

חיים ילין: אפשר להתנות, אפשר לקבל את התקנות בראייה לטווח ארוך ולבוא ולהגיד שהתקנות האלה יופעלו אך ורק בתנאי שיש תקציב, כי אם אין תקציב לא שווה כלום.

חיים ילין: אבל להתחיל עוד פעם את הדיון כשיהיה את התקציב מההתחלה, לדעתי זה בזבוז זמן וזה לא מכבד את האנשים שיושבים פה.

חיים ילין: מצד שני, אני באתי עכשיו מישיבה של ועדת הפנים, דנים שם על הקרקעות החקלאיות והפקעת קרקעות חקלאיות.

חיים ילין: מי שחושב שלא מחובר הדבר הזה אחד עם השני אז הוא לא מבין מה זה אסטרטגיה ולאן החקלאות הולכת.

חיים ילין: בקומה מתחת, שתי קומות מתחת, דנים על איך לא תהיה יותר חקלאות במדינת ישראל ופה דנים האם התרנגולות צריכות להיות בחופש, בכלובים או מה התנאים של הביצים, בסוף לא יהיו גם לולים, בסוף לא יהיה כלום.

חיים ילין: לכן אני אומר שאנחנו מחויבים לרפורמה הזאת יותר מכל דבר אחר, לא רק בשביל החקלאים, אלא גם בשביל כל האנשים שחושבים שצריך תנאים אחרים לגדל.

איתן כבל: גם לרווחת העוף.

חיים ילין: אני כן חושב, יש המון ניואנסים.

חיים ילין: אני אומר את זה פה בגלוי, אנחנו במדינת ישראל אין לנו את הניסיון בשביל המחקר, אנחנו תמיד לוקחים את מדינות אירופה, שיש להן את התקנים שלהן.

חיים ילין: אני רוצה להגיד לכם שבעזה יש שפעת עופות והשפעת הזאת לא יודעת גבולות, היא עוברת לעוטף עזה - - -

יעקב מרגי: דרך המנהרות או מעל?

חיים ילין: זה ישירות, הם לא צריכים מנהרות גם.

חיים ילין: לכן אנחנו יכולים לדבר עד מחר, תקנים פה, אם הסביבה שלנו לא תשמור גם ולא יהיו באותם תנאים אז אנחנו נאכל אותה במחלות.

חיים ילין: לכן ההתניה שלי, כבוד השר, אני חושב שכל השדולה וכל חברי הכנסת שהיו פה, גם לא מהשדולה החקלאית, צריכים להירתם יחד איתך ועם האוצר, שבאמת הכסף הזה ייצא, הרפורמה של הרפתות לא הייתה בשנה אחת, היא נפרשה על פרק זמן של שלוש עד חמש שנים, היו יוצאים מן הכלל, ואני מודיע לכם שזאת ההזדמנות, ואני אומר את זה לחקלאים, גם ברפורמה לשותפויות.

חיים ילין: יתרון הגודל הוא מאוד משמעותי, תשימו את האגו בצד ותגדלו את זה ברווחיות - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ביקשתי את לאה יוגב, יעקב פרי, מוטי אלקבץ.

<לאה יוגב: כבוד היושב ראש וחברי כנסת נכבדים ושר החקלאות הנכבד.

<לאה יוגב: שמי לאה יוגב, אני ממושב שומרה שבגבול הצפון.

<לאה יוגב: אני שמעתי פה את כל הרעיונות ואת כל מה שכולם רוקמים.

<לאה יוגב: יש פה בעיה של סנכרון, שהבסיס של הסנכרון זה אל"ף, תכנון, ובי"ת, שמירה על המכסות.

<לאה יוגב: על זה לא קיבלנו תשובה.

<לאה יוגב: ללא תכנון וללא שמירה על המכסות יהיו פה הרבה מאוד רעיונות שיפילו את הכול ביחד ומה שאנחנו נקבל זה ביצים מטורקיה, מהולנד, מארצות התקן האירופאי, שאני מחזיקה בידי דוח של משרד הבריאות - - -

יעקב מרגי: מאוקראינה גם כן.

<לאה יוגב: של 16 מיליון ביצים שהושמדו, שיובאו מחוץ לארץ, מאותן מדינות שכולם מדברים עכשיו כאילו בגדולתן.

<לאה יוגב: אני רוצה לצטט משפט אחד של המנהיג הדגול רבין ז"ל, הוא אמר 'אם תכבו את האורות בכל הערים אתם תראו את האורות של המושבים והקיבוצים שמשקפים את גבולות מדינת ישראל'.

<לאה יוגב: וזה הכול.

איתן כבל: תודה לך, לאה.

איתן כבל: יעקב, בבקשה.

יעקב פרי: אני אהיה קצר.

יעקב פרי: אדוני השר ואורחים נכבדים.

יעקב פרי: אני מנסה לשים את עצמי, בחוסר ידיעתי כלולן ואני לא לולן, אני לא מבין, אבל אני מנסה לדלות מתוך הדברים שנאמרים פה, שני יושבי הראש, לאיזה כיוון אנחנו זזים.

יעקב פרי: יש תכנון או אין תכנון, הולכים לבצע את התכנון או לא הולכים לבצע את התכנון, יש רפורמה או אין רפורמה.

יעקב פרי: על מה אנחנו מדברים?

יעקב פרי: אני, כחבר כנסת, אני מקווה ממוצע, סביר, אני רואה שוועדת הכלכלה הולכת לדון בשדרוג הלולים למטילות של ביצי מאכל.

יעקב פרי: שמעתי על התרנגולות שעפות, על התרנגולות שמתפלשות, על הביצים עם צואה ובלי צואה, הכול, שמעתי אותך, את צער בעלי חיים - - -

איתן כבל: יוסי.

יעקב פרי: ואני לא יוצא מהדיון הזה אם הלולים המיושנים טובים או רעים, אם כלובי חופש זה טוב או רע, והאם בכלל מישהו רוצה לממן את זה, יכול לממן את זה.

יעקב פרי: אני שמעתי בפעם האחרונה, בדיון בוועדת הכלכלה, על תקנות או על רפורמה של משרד החקלאות, אדוני השר, שמדברת בכלל על ביטול מועצת הלול וביטול המועצות.

יעקב פרי: אני מוכרח לומר שנכנסתי עם רצון טוב ויצאתי מבולבל.

יעקב מרגי: עוד לא יצאת.

איתן כבל: נעשה סדר בסוף.

יעקב פרי: לכן כדאי מאוד שאנחנו נעשה סדר עד כמה שאנחנו יכולים ואנחנו צריכים לשמוע, לפי דעתי, גם את בעל הקופה, את משרד האוצר.

יעקב מרגי: לכן השארנו אותו לסוף.

איתן כבל: תודה.

חיים ילין: אם היה לו כסף הוא כבר היה אומר בהתחלה.

חיים ילין: הוא לא היה שומר את זה - - -

יעקב מרגי: הוא הולך להפתיע אותך, חיים.

איתן כבל: קדימה, חברים.

איתן כבל: מוטי, קצר, אל תרחיב.

<מוטי אלקבץ: אני קודם כל מחזק את דבריהם של חבריי נציגי המגדלים שדיברו ואני רוצה להודות, בשם כל המגדלים, לכל חברי הכנסת שנמצאים כאן, מצד אחד, שתומכים ברווחת בעלי החיים, אבל יודעים את חשיבות ההתיישבות ובראשם יצחק ופרי, שגם הוא באיזה שהוא מקום נמצא יום יום כמעט בצפון.

<מוטי אלקבץ: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לשני יושבי ראש הוועדות, ועדת הכלכלה וועדת חינוך, ואני רוצה לתמצת.

<מוטי אלקבץ: קשה לי מאוד להודות לשר החקלאות, כי אני לא יודע בדיוק איפה הוא נמצא איתנו בנושא הזה.

<מוטי אלקבץ: הוא מסרב עדיין להגיד מה עמדתו לגבי התכנון.

<מוטי אלקבץ: כשהוא יגיד נדע להודות או לא להודות, לנקוט עמדה לגביו.

<מוטי אלקבץ: אני חושב ששניכם, כיושבי ראש ועדות, צריכים לקבל החלטה שהתקנות יועברו רק בכפוף לשלושה תנאים.

<מוטי אלקבץ: התנאי הראשון, שהתקנות יתקיימו במסגרת דוח צביקה כהן, זה תנאי ראשון.

<מוטי אלקבץ: תקנות צער בעלי חיים ורווחת העוף, אפשר במסגרת דוח צביקה כהן.

<מוטי אלקבץ: התנאי השני, שיועמד תקציב משמעותי כדי ליישם את התקנות האלה במסגרת דוח צביקה כהן.

<מוטי אלקבץ: התנאי השלישי, שכל התקנות האלה ימומשו בכפוף להתחייבות של משרד האוצר ומשרד החקלאות ושמירה על התכנון לפחות לעשרים שנה.

<מוטי אלקבץ: בלי זה הכול יהיה מיותר.

איתן כבל: תודה, מוטי ידידי.

איתן כבל: רויטל סויד, חברתי, האחרונה בחברי הכנסת.

איתן כבל: אני רוצה לתת לאוצר ולסכם.

רויטל סויד: בוקר טוב לאדוני השר ולשני יושבי הראש.

רויטל סויד: אני באמת מברכת על הדיון הזה, אבל הדיון הזה הוא דיון אחד מתוך הרבה מאוד דיונים, הוא מתקיים היום, ביום למען זכויות בעלי החיים, אבל אני רוצה להסתכל על המגמה שאנחנו רואים בתקופה האחרונה והמגמה שאנחנו רואים בתקופה האחרונה היא פגיעה מאוד מאוד מהותית בחקלאים.

רויטל סויד: את הפגיעה הזו חייבים לעצור.

רויטל סויד: אדוני השר, אני רוצה לומר לך, אנחנו את זכויות בעלי החיים נשמר, וכמו שאני רואה ושומעת, אנחנו נקפיד גם בתקנות וגם בכלל, אבל הדיון הזה במצבם של משקי הלול מצטרף למצבם בכלל של החקלאים בארץ.

רויטל סויד: ההתיישבות העובדת, או בכלל ההתיישבות, יש איזה שהיא תחושה שהיום מתייחסים אליה רק בהתנחלויות והדבר הזה הוא חמור מאוד, כי בסופו של דבר הציונות האמיתית היא בין היתר, אם לא בעיקר, כל מי ששומר על גבולות המדינה.

רויטל סויד: מי שהיה פה, גם בהתיישבות העובדת, ונמצא בצפון ובדרום, אלה החקלאים ובין היתר גם משקי הלול.

רויטל סויד: אנחנו מכירים אזורים שלמים בהם משקי הלול נסגרו, המשקים הביתיים נסגרו, כפרים שלמים שמה שנשאר היום, למשל גזר, זה לפעמים רק משק אחד.

רויטל סויד: איך יכול להיות שהגענו למצב הזה?

רויטל סויד: לכן מה שצריך לדאוג זה קודם כל, אתה יודע מה?

רויטל סויד: לא קודם כל, במקביל.

רויטל סויד: גם לזכויות בעלי החיים, אבל גם למשקי הלול וגם לחקלאות.

רויטל סויד: אנחנו רואים מגמה שחייבים לעצור אותה, אדוני שר החקלאות, זה במשמרת שלך ובידיים שלך.

איתן כבל: תודה, רויטל.

איתן כבל: משפט, ברשותך.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<שמעון גואטה: שמי שמעון, ראש המועצה האזורית מעלה יוסף.

<שמעון גואטה: מה שאתם אומרים, אני לא רואה פה דואגים בכלל לאנשים, דואגים לרווחת העוף.

<שמעון גואטה: אני אומר לך, בתור מועצה שרוב הייצור של הביצים נמצא אצלה, בלי אותן מכסות, בלי אותו ייצור, לא יהיה קיום, תהיה מחלקת רווחה, לא דואגים לאותם ילדים, דואגים לארגז חול, דואג לא יודע מה לחול, שידאגו לילדים ולנכדים בפעוטונים ובגנים.

<שמעון גואטה: הלוואי שהיו דואגים כמו שדואגים לרווחת העוף.

<שמעון גואטה: זה דבר ראשון.

<שמעון גואטה: ואני אומר, מי אומר, כמו שאמרה אותה יעל וכולם, אני לא ראיתי שמישהו מת מביצים.

<שמעון גואטה: אתה יש לך עוד מעט דיון ארבע שעות על תאונות דרכים.

<שמעון גואטה: תראו לי ב-50 שנה מישהו אחד שמת מביצים.

<שמעון גואטה: ביצים, ביצים, ביצים, מישהו מת?

<שמעון גואטה: כולם אוכלים ביצים, כולם אוהבים ביצים ואף אחד לא מת מביצים.

איתן כבל: תודה, שמעון חברי.

איתן כבל: מר בינג, ועינינו נשואות אליך כיוון שלא תגיד כלום, אבל ניתן לך את האפשרות.

<עלי בינג: עלי בינג, רפרנט חקלאות, אגף התקציבים.

<עלי בינג: קודם כל חשוב להדגיש, ככלל משרד האוצר תומך בהעברת התקנות.

<עלי בינג: בכל הנוגע לתקציב, התפיסה שלנו זה שהתקציב לטובת הנושא צריך לבוא במסגרת רפורמה כוללת בענף.

<עלי בינג: חשוב להגיד שבימים אלה אנחנו ממשיכים בשיח שיש לנו עם משרד החקלאות וגם עם החקלאים על רפורמה כזאת.

<שמעון ביטון: יש לך את דוח צביקה כהן.

<שמעון ביטון: הוא למד, הוא מכיר את הדוח.

איתן כבל: בסדר, הוא מכיר ומתעלם.

איתן כבל: די, חאלס.

<שמעון ביטון: תזכיר לו.

איתן כבל: לא רוצה.

<עלי בינג: שיח שהתחיל כבר לפני שנים.

<עלי בינג: אנחנו נמצאים בשיח גם עם המגדלים וגם עם - - -

איתן כבל: עלי, אל תכדרר, יש תשובות או אין תשובות?

<עלי בינג: התשובה היא שתקציב לטובת הנושא הזה יהיה במסגרת רפורמה כוללת בענף מבחינתנו.

יעקב פרי: איזה ענף?

<עלי בינג: ענף ההטלה.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, שאלה.

חיים ילין: מה זה רפורמה כוללת?

<עלי בינג: אני אסביר.

<עלי בינג: משרד האוצר, במסגרת התכנית הכלכלית של 2015-2016, הגיש טיוטת מחליטים לטובת הנושא שמציגה את הרפורמה.

<עלי בינג: אני יכול בקצרה להגיד שמדובר במענקים ללולים גדולים.

<עלי בינג: היה גם מדובר במענקים מוגדלים ללולים של שותפויות של כל המושב מבחוץ, שיקים לול גדול ואז הוא יקבל - - -

<קריאה: מה עם המשק המשפחתי?

<עלי בינג: רק בהקשר של לולי מעוף, דובר על מענק מוגדל של 10% - - -

<קריאה: מי יבנה?

<קריאה: רמי לוי?

איתן כבל: חברים, תנו לו לסיים.

איתן כבל: מה, קוראים לו כחלון?

איתן כבל: תן לו, הוא רק מציג את מה ש - - -

<קריאה: הוא מציג את כחלון.

<קריאה: אבל כואב לנו.

<עלי בינג: חלק מהסיפור הוא בוודאי היה גם ביטול התכנון.

<עלי בינג: כאמור אנחנו בדיאלוג.

<קריאה: אוה, הנה, זה יצא.

חיים ילין: אני רוצה להגיד לך משהו.

איתן כבל: לא, לא - - -

חיים ילין: שני ענפים במדינת ישראל, אם אתם תורידו את התכנון, זה החלב וזה הביצים - - -

איתן כבל: חיים, אני לא מוכן.

חיים ילין: אל תהיה מוכן.

חיים ילין: אל תהיה מוכן, הם רוצים לרסק את החקלאות.

איתן כבל: סליחה, לא, תסלח לי.

איתן כבל: אתה לא היחיד פה שמייצג, אתה לא קבעת את הדיון הזה.

חיים ילין: אני אמרתי שאני יחיד?

איתן כבל: אני קבעתי אותו, אז אל תפריע לי.

איתן כבל: תן לי גם לומר את הדברים שלי.

<קריאה: אבל הנה, נאמרו דברים בגלוי.

איתן כבל: מספיק, די.

איתן כבל: אתה מפריע לסיים את הדיון כמו שצריך.

איתן כבל: אתה לא היחיד שיש לו מה להגיד.

איתן כבל: עלי, תודה.

איתן כבל: לא אמרת כלום.

חיים ילין: מה זה לא אמר כלום?

חיים ילין: הוא אמר המון.

איתן כבל: תרשה לי.

חיים ילין: המון הוא אמר.

איתן כבל: אני יודע בדיוק מה הוא אמר.

<קריאה: גם אנחנו שמענו.

איתן כבל: עלי, סליחה, אני לא מוכן לזה.

איתן כבל: אני חבר שלך, אבל אתה מתנהג לפעמים בצורה שאיננה מן העניין.

חיים ילין: כבל, מה הקשר?

איתן כבל: מה הקשר?

איתן כבל: שיש כאן סדר.

חיים ילין: איזה - - - שאלנו שאלה, ענה, עכשיו - - -

איתן כבל: לא אלמן ישראל, אתה לא היחיד, כל הזמן יש לך מה להגיד.

איתן כבל: לכולנו יש.

איתן כבל: חברים, תודה, די, מספיק.

איתן כבל: בבקשה, מרגי, אני רוצה לסכם.

יעקב מרגי: רבותיי, אין ספק שהיום הזה, זה אמנם ביום שהכנסת מציינת את סוגיית צער בעלי חיים, יהיו עוד דיונים בוועדות, אבל זו דוגמה הכי טובה להצגת הדילמות הקיימות, גם לאלה שתומכים ברווחת בעלי חיים ומניעת צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: אני חושב שהאוצר כאן, עם כל הכבוד, לתלות עכשיו בכל הרפורמה, הסרת התכנונים, ראינו לאן זה מגיע, מצד אחד יד אחת מדברת, ואני לא רוצה להיכנס לדיון כלכלי כרגע, יד אחת מדברת על יוקר המחיה ויד שנייה עושה בדיוק הפוך ממה שצריך לעשות.

יעקב מרגי: אני חושב שהחקלאים דיברו, אני לא צריך לחזור על זה, אני אומר לך, תחזור הביתה, עלי, אתה צריך להעביר את הקולות האלה ששמעת היום בדיון בוועדה הזו.

יעקב מרגי: התקנות לא יועברו.

יעקב מרגי: תזכרו שבג"צ צריך לקבל הכרעה, במרוצת חודש מאי כנראה, הוא יקבל הכרעה שלא תהיה ודאי טובה לא למשק הישראלי ותצטרכו להוציא את הכסף ומשרד החקלאות ייכנס לוויברציות כאלה ואחרות וכולנו ניכנס פה לסחרחורת ונשלם יותר מאשר כשנבוא בתכנון, ביחד עם החקלאים.

יעקב מרגי: שמעתם יד מושטת של החקלאים, של בעלי הלולים, יש פה יד מושטת, רצון טוב, תלכו איתם ביחד.

יעקב מרגי: את התכניות שלכם להסיר תכנון ולעשות הפקרות בענף, זה לא יעזור.

יעקב מרגי: יחד עם הרצון לשמר את סוגיית צער בעלי החיים יש גם את הרצון שמתפתח בכל העולם של הקיימות, וזה הולך ביחד.

יעקב מרגי: אתם לא יכולים לחסל את הענפים, את משקי הביתה אלה, שעליהם נשענת כמעט כל כלכלת ישראל.

יעקב מרגי: תודה.

<משה פינטו: משפט אחד.

<משה פינטו: שמי משה פינטו, אני מהגליל.

<משה פינטו: לא חשבתי להתפרץ עד שבא הרפרנט המכובד ואמר את מה שכולנו חוששים ממנו.

<משה פינטו: אז אני אומר לך שאני חיה, ואני אומר לך שדפקתם לנו את התמימות, דפקתם לנו את הבריאות, לא נותנים לנו לחיות, אנחנו החיות הכי בזויות ואנחנו בסך הכול רוצים להתפרנס בכבוד.

<משה פינטו: מה שאמרה הגברת המכובדת פה, לאה, לגבי הצפון, לגבי הגליל, לגבי כל הארץ, הרי כל ההתיישבות שם.

<משה פינטו: אז בואו נעשה חילוף, שסביון יעברו לשם ואנחנו נעבור לסביון אחרי 50 שנה, וזה הכול.

<משה פינטו: גמרתם עלינו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני השר, רוצה לומר משפט?

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: תודה לכולם, תודה ליושבי הראש.

אורי אריאל: אני אתייחס ל - - -

<שמעון ביטון: אני אשמח אם השר יתייחס לנושא התכנון.

אורי אריאל: אני ביקשתי להתייחס כדי לענות לך.

אורי אריאל: אתה לא רוצה תשובה, אני לא אתן לך תשובה.

<שמעון ביטון: אני אשמח לשמוע את התשובה.

אורי אריאל: אני לא מתכוון ככה לנהל את השיחה.

אורי אריאל: תבואו עם משרוקיות, לא תבואו ככה, בסדר?

אורי אריאל: אתם רוצים לדבר איתנו כבני אדם, דיברתי איתכם אחרי הכינוס, הזמנתי אתכם, לא תדברו איתנו ככה.

איתן כבל: אדוני השר, בבקשה.

אורי אריאל: אני סיימתי.

אורי אריאל: תודה רבה על ה - - - יש גבול ל - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה לומר ככה.

<קריאה: זה הכי נוח.

איתן כבל: סליחה, אני רוצה לומר כך, הוועדה הזו לאורך כל הדרך מוכיחה את עצמה במאבק למען החקלאים, אבל מאבק זה שיתוף, זה לא רק מה אתם רוצים.

איתן כבל: זה שיתוף פעולה והליכה משותפת במאבקים השונים.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שמי שניהל פה את הקרב הגדול על הביצים ומנהל עד לרגעים אלה מול הממשלה, ממש ברגעים אלה, את המאבק למען יישובי הגדר ותושבי הגדר ואני לא זקוק לשום המלצה ושום כלום - - -

אורי אריאל: מכסות הביצים זה מול האוצר, לא הממשלה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני אומר את זה, האוצר כבר סיים את התהליך שלו, זה נשאר רק מול החלטת ממשלה ואני מקווה שסוף סוף הממשלה הזאת תעשה איזה לפחות דבר אחד קטן.

איתן כבל: קודם כל אתמול חבר הכנסת משה גפני, יושב ראש ועדת הכספים, ניהל דיון על נושא ביטול המכסים.

איתן כבל: ישבתי איתו אתמול וסיכמנו על הקמת ועדה משותפת שלו ושלי, שאני אקח את כל הנושא שיעסוק בפער התיווך, אני אוביל אותו, הוא יוביל את כל הנושא הזה של ביטול המכסים, נקים לנו צוותים מקצועיים ופעם אחת ולתמיד נעמוד מול המערכות ונחשוף את האמת סביב מה הבעיה עם הסיפור הזה שנקרא חקלאות, איך יכול להיות שמצד אחד יוקר המחיה הוא בשמים בכל מה שנוגע למדף, חברי הכנסת, ומצד שני החקלאים, רובם, אני לא רוצה להגיד כולם, אבל רובם בקושי חיים.

איתן כבל: הפער הזה חייב פעם אחת ולתמיד שיידעו אותו אזרחי מדינת ישראל, ממה הוא נובע ומה צריך לעשות.

איתן כבל: כשנסיים את הדיון הזה גם נדע לבוא פעם אחת ולתמיד, לא יכול להיות, אני 20 שנה סביב העניין הזה וכאילו כלום לא קרה.

איתן כבל: אותו דבר שלפני 20 שנה בדיוק, כאילו יש לי דה ז'ה וו ואני שומע, אדוני השר, את אותם דברים.

איתן כבל: זו נקודה נוספת.

איתן כבל: הנקודה שלשמה התכנסנו.

איתן כבל: חברים יקרים, תקשיבו טוב טוב מה שאני אומר, אל תיפלו במלכודת, אין שום ויכוח ביניכם לבין זכויות בעלי החיים.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם בצורה מפורשת, אל תיפלו בפח, אתם צריכים את גיוס הכוחות המשותף.

איתן כבל: קודם כל, בלי שום קשר, סוללה, לא סוללה, חלק ניכר מהלולים בוודאי בקו העימות אינם ראויים לשום מהלך.

איתן כבל: לא רוצה להגיד איפה, מה, האמינו לי, מי כמוכם יודע שאני מכיר כמעט כל לול, בלי קשר אם זה יהיה חופש, סוללה, מעוף, יש דברים שצריך לשנות אותם לאלתר.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: הוויכוח הוא עכשיו ויכוח תקציבי, אם יהיו חלק שירצו לעשות חופש ויהיו כאלה שירצו לעשות מעוף, אנחנו לא ניכנס עכשיו לתוך התהליך, אבל ברור לי שהתהליך הוא שאנחנו לא נקבור את החקלאים.

איתן כבל: אני אומר את זה, יוסי, אני לא אתן בשום פנים ואופן, זו דרך לקבור את המשק המשפחתי שרוצה וירצה ללכת למהלכים האלה.

איתן כבל: אני אומר ככה, אני אקבע פגישה עם שר האוצר, צריך לסיים את הסאגה הזו.

איתן כבל: צריך.

איתן כבל: אני כבר לא יכול את זה, גם בבית שלו יש לו גם כן, הבנות שלו שנושא זכויות בעלי החיים מאוד קרוב לליבן, ואני אומר את זה גם כאן, אני אמרתי את זה גם היום לשמולי, אשת ראש הממשלה התכבדה ומכבדת אותם בדיון, שנושא המשק המשפחתי של הלולים, אם היא רוצה באמת לעזור, כי יש כאן שתי נקודות, יש את חיות המשק, על כל המשתמע, ויש את זכויות בעלי החיים האחרים, שזה כלבים, חתולים, שאלה שני דברים חופפים, אבל הם שונים לחלוטין בהתעסקות שלהם.

איתן כבל: אלה הנקודות.

איתן כבל: לא לחינם ביקשתי את הדיון המשותף הזה, כי אנחנו פה פועלים בכל כוחנו בנושאים האלה ובשילוב ידיים אנחנו נעשה את זה.

איתן כבל: תודה לכם, הישיבה נעולה.