ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 230, 2016-04-20 11:00

אלי אלאלוף: היום ה-20.4.2016, י"ב בניסן התשע"ו, השעה 11:30.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהדיון הזה והדחיפות שלו דרשו שזה יהיה במסגרת הפגרה.

אלי אלאלוף: למרות שאומרים שבפגרה לא עובדים, אני רוצה לתקן, יש הרבה מאוד עבודה בפגרה.

אלי אלאלוף: אני מקווה שהיא תנוצל לדברים טובים.

אלי אלאלוף: נושא של מעונות יום הוא נושא שזקוק, לדעתי, לדיון יותר מעמיק ממה שנוכל לעשות בשעה הקרובה, כי הנושא הזה הוא פשוט פספוס גדול של המדינה לאורך שנים.

אלי אלאלוף: התפישה של מעון יום כמרכיב על מנת להוציא נשים לעבודה עבר זמנו מזמן, לא היה צריך להתחיל, הוא טעות.

אלי אלאלוף: יש מי שחשב שכדאי שאישה תעבוד כי היא תביא משהו טוב למשפחה.

אלי אלאלוף: אני לא מבין למה גופי נשים לא מתמרדים על הגישה הזאת.

אלי אלאלוף: עבודה זה דבר טוב לכל תושב, לכל אזרח, לכל אדם.

אלי אלאלוף: לא חייבים לעודד, לא חייבים להוציא את האישה לעבודה.

אלי אלאלוף: זאת גישה פטרנליסטית, לא מוצלחת, מאוד פוגעת, כאילו נשים שנמצאות בבית הן לא עובדות.

אלי אלאלוף: יש לי את הדוגמה של אמי, אם ל-10 ילדים.

אלי אלאלוף: לא היה לה דקה לעצמה, היא כל הזמן טיפלה בילדים.

אלי אלאלוף: זה לא נחשב עבודה?

אלי אלאלוף: אמנם היא לא קיבלה שכר, אבל את שכרה היא קיבלה מלמעלה או מההכרה שלנו למסירות המדהימה שלה.

אלי אלאלוף: הנושא של מעונות יום הוא מערך חלקי שלא נותן תשובה אמיתית למערכת של התפתחות הילד ולכל שאר המערכות.

אלי אלאלוף: צריך להוציא את זה מהתפישה שמעון יום הוא קודם כל על מנת לעודד תעסוקה.

אלי אלאלוף: מעון יום הוא מסגרת טיפולית לילדים מגיל הלידה.

אלי אלאלוף: זה שירות אוניברסאלי שהמדינה הייתה צריכה לעשות, גם אם השירות האוניברסלי הזה מבקש מימון מכל אחד מהאזרחים.

אלי אלאלוף: צריך להבין שמעונות היום זו המסגרת היחידה עד גיל 3 לחלק בלבד של האוכלוסייה.

אלי אלאלוף: 20% מהילדים שנמצאים במעונות היום מקבלים מסגרת אופטימאלית, שאר הילדים זה תלוי במטפלות הפרטיות.

אלי אלאלוף: המדינה הזניחה את הטיפול והאחריות שלה להסתכל על הילד מרגע לידתו.

אלי אלאלוף: זאת אחריות ממשלתית, ממלכתית מובהקת.

אלי אלאלוף: הדיון הזה יתמקד בהכרזה של הגופים שמפעילים היום מעונות יום, באיום על אי פתיחת שנת הלימודים הבאה.

אלי אלאלוף: ברור שהיא לא תהיה בתנאים אופטימאליים, אני מודיע לכם מראש.

אלי אלאלוף: המעונות שתוקצבו בזכות הדוח של ידידי מנו - -

<יעל שמרגד: המעונות לא תוקצבו.

אלי אלאלוף: הם אפילו לא מוכנים, ברור שלא.

אלי אלאלוף: שוכחים שמאחורי כל מעון כזה יש 80 ילדים אפשריים.

אלי אלאלוף: זה נס עבור אותם 80 ילדים.

אלי אלאלוף: המערכת לא תוכננה בהתאם.

אלי אלאלוף: הכשרת כוח אדם לא טופלה.

אלי אלאלוף: גם אם פותחים, אין הכשרת כוח אדם.

אלי אלאלוף: יש סבסוד אפשרי, אבל הוא לא ינוצל כי המערכות לא פתוחות, לא מוכנות לפתיחה.

אלי אלאלוף: בואו ננסה לא לזרוק, תרתי משמע, את התינוק עם המים.

אלי אלאלוף: חייבים לעשות הכל כדי ששנת הלימודים תיפתח, בתנאים הקשים שאני מציין, כי הילדים זקוקים לזה.

אלי אלאלוף: חלקם הם מהאוכלוסיות החלשות ביותר.

אלי אלאלוף: זה לא הרוב.

אלי אלאלוף: בדוח העוני ראיתם את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הכל כדי לחדש את תנועת הגלגל שתאפשר את פתיחת שנת הלימודים במועד.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם על כך שמצאתם לנכון לבוא לדיון דחוף.

אלי אלאלוף: אני מקווה שהדיון יאפשר לנו להגיע להמלצה שלי ששנת הלימודים תיפתח.

אברהם נגוסה: תודה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: אני מברך על הדיון הזה, דיון מאוד חשוב והכרחי.

אברהם נגוסה: הנושא הזה בוער לכולנו כיוון שזה עתיד הדור שלנו.

אברהם נגוסה: חשוב שהילדים, בעיקר מגיל לידה, יקבלו את החינוך הדרוש.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: התפתחות הילד, כפי שכולנו יודעים, מתחילה מגיל צעיר.

אברהם נגוסה: ההתפתחות הקוגניטיבית, הפיזית, הכל מתחיל מגיל צעיר, לכן השיקול להפעלת מעונות צריך להיות קודם כל שיקול חינוכי, לא תעסוקתי של האימא.

אברהם נגוסה: מה שאני רואה במדיניות הקיימת היום זה שהשיקול הוא תעסוקה, לתת זמן, אפשרות לאימהות לצאת לעבודה.

אברהם נגוסה: השיקול של חינוך הילד, התפתחות הילד, ההתפתחות הקוגניטיבית של הילד לא נלקח בחשבון.

אברהם נגוסה: אני מאוד מברך את הקואליציה לחינוך מלידה שמובילים את הנושא הזה ודוחפים, כי השיקול צריך להיות מה טוב לילד מבחינה התפתחותית, מבחינת החינוך.

אברהם נגוסה: הדרישה להעביר את הנושא הזה לאחריות של משרד החינוך היא דרישה נכונה והכרחית לטובת התפתחות הילדים.

אברהם נגוסה: משרד החינוך הוא המומחה בתחום החינוך, יש לו את האנשים המוכשרים בעניין החינוך, לכן חשוב מאוד שהאחריות תהיה שלו.

אברהם נגוסה: השיקול השני הוא עניין התעסוקה.

אברהם נגוסה: אני לא מזלזל בזה שאימהות צריכות לצאת לעבוד כדי להביא פרנסה למשפחה, לילדים.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: לזה צריך למצוא פתרון.

אברהם נגוסה: אם אותו תקציב שעובר למשרד הכלכלה יכול לעבור למשרד החינוך, אנחנו השגנו את שני הדברים באותו זמן, גם את החינוך של הילד, גם את זה שהאימהות יכולות לצאת לעבוד.

אברהם נגוסה: אני תומך בקואליציה החינוכית בעניין של לשנות את המדיניות, בעניין של להעביר את זה למשרד החינוך.

אברהם נגוסה: שמעתי שמעונות היום לא במצב טוב מבחינה תקציבית, הם לא מקבלים את התקציב כמו שצריך, התקציב לא מגיע.

אברהם נגוסה: גם את הנושא הזה צריך לתקן.

אברהם נגוסה: עד שהמדיניות הזאת תשתנה, עד שהכל יעבור למשרד החינוך, לפחות שהתקציבים הדרושים יגיעו כדי להפעיל את המעונות בצורה נכונה ואפקטיבית.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש.

דב חנין: ברכות על קיום הדיון הזה.

דב חנין: אני רוצה לברך את הקואליציה לחינוך מלידה על הפעילות שלהם, על החומר שהם הביאו לנו לקראת הדיון הזה.

דב חנין: יש קשר בין הנושא הזה לבין הנושא הקודם שהוועדה התכנסה לעסוק בו – מצב הילדים בישראל בכלל, ההידרדרות של ישראל למקום הראשון בשיעור העוני בקרב ילדים.

דב חנין: ילדים הם השיקוף של החברה.

דב חנין: מצבם של הילדים זו התעודה הכי מדויקת להבין איפה אנחנו נמצאים כחברה.

דב חנין: המצב של הילדים בישראל הוא בעייתי.

דב חנין: אנחנו מתדרדרים למקום כל כך גרוע בנושא של עוני של ילדים, בנושא של אי שוויון לילדים, לא בגלל שזו גזירה משמיים, אלא זו תוצאה של מדיניות, זו תוצאה של העשור של נתניהו כשר אוצר ואחר כך כראש הממשלה.

דב חנין: אלה הם הפירות, אלו הן התוצאות.

דב חנין: אני רוצה בכל זאת להגיע לנושא של מעונות הילדים ולהגיד את הדברים הבאים.

דב חנין: בשנת 2011 הייתה מחאה חברתית.

דב חנין: ידידי חבר הכנסת פרופסור טרכטנברג עמד בראש ועדה שאני חושב שההישג המרכזי שלה היה בהחלטה שמגיל 3 המדינה לוקחת אחריות ואנחנו עוברים למצב שבו ילדי ישראל יהיו במסגרת מסודרת, בפיקוח ציבורי, בניהול ציבורי ובהובלה ציבורית.

<קריאה: בחינם.

דב חנין: ובחינם.

דב חנין: זה הישג שחשוב לי לציין אותו, כי הוא נעשה למרות כל המכשולים, למרות כל ההתנגדויות.

דב חנין: אתה, ידידי, בוודאי יודע לספר לנו יותר טוב מכל אחד אחר בחדר הזה כמה קשה היה להעביר את הדבר הזה, אבל זה קרה.

דב חנין: אני מציין את העובדה הזאת, כי אם היינו שואלים שנה, שנתיים, שלוש, ארבע לפני זה, כולם היו מסבירים לנו שזה לא יכול לקרות, שאין לזה כסף, שאין לזה תקציבים, שזה לא אפשרי, אבל הנה, עובדה, זה קרה.

מיכל רוזין: זאת הצעת חוק שהממשלה תקעה.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: אנחנו חייבים באותה גישה להתייחס לילדים גם מגיל הלידה עד גיל 3.

דב חנין: באותה גישה, קודם כל, כי הגיל הזה הוא גיל קריטי.

דב חנין: הגיל שמגיל הלידה עד גיל 3 הוא הגיל שבו מתעצב באופן בסיסי האדם, ולכן, אדוני היושב, אני לגמרי מצטרף לגישתך שזו מערכת חינוכית בעלת חשיבות עליונה המערכת שמטפלת בילדים שלנו עד גיל 3.

דב חנין: זאת צריכה להיות מערכת שאנחנו משקיעים בה את כל המאמצים, את כל המשאבים, את כל היכולות החינוכיות, את כל היכולות הכלכליות, את כל היכולות האנושיות, כדי שהילדים שלנו בגיל הזה יקבלו לא רק את הטיפול הטוב ביותר, אלא יקבלו את החינוך הטוב ביותר.

דב חנין: זה חלק הכרחי ממערכת החינוך.

דב חנין: הגיל הזה הוא גיל שיש לו משמעות קריטית מבחינה התפתחותית.

דב חנין: יוניסף מתייחס לנושא הזה גם כן.

דב חנין: זו הזדמנות להודות להם על העבודה שלהם בישראל והעבודה שלהם בכלל.

דב חנין: יש לזה משמעות חברתית מרחיקת לכת.

דב חנין: כאשר אין לנו תשובה חברתית, שוויונית לילדים מגיל 0 עד גיל 3, התוצאה היא שיש כאלה שמסוגלים לתת הרבה יותר, יש כאלה שלא מסוגלים לתת כלום, ואז התוצאה היא שמי שנולד למשפחה ענייה יותר מתחיל את הדרך עם פחות סיכויים, עם פחות יכולות ופחות אפשרויות.

דב חנין: היום אנחנו נמצאים, אדוני היושב-ראש, במצב שבו רק חמישית מהילדים בגילאים האלה נמצאים במסגרות שבפיקוח.

דב חנין: אנחנו מדברים היום על הסכנה באי פתיחה של מעונות היום בתחילת השנה.

דב חנין: צריך להגיד שיש ציבורים מאוד גדולים שבהם המוסד של מעונות יום לא נמצא.

דב חנין: יש המון ילדים שנמצאים היום במסגרות של משפחתונים, בציבור הערבי למשל.

דב חנין: כאשר אנחנו מסתכלים, עושים זום על מה שקורה במשפחתונים, אנחנו רואים משפחתונים רבים שבהם העובדות עובדות בתנאים של עובדי קבלן, בלי זכויות, בלי מעמד, בלי מינימום של ביטחון.

דב חנין: איך אנחנו יכולים לצפות שאישה שעובדת בצורה כל כך לא ראויה, לא הגיונית, לא צודקת, תוכל לתת את מה שצריך לתת לילדים בגיל הזה?

דב חנין: אני מברך על קיומו של הדיון הזה.

דב חנין: אנחנו חייבים, אדוני היושב-ראש, לייצר טיפול שורש בכל הנושא של ילדים מגיל 0 עד גיל 3, לטפל בנושא המשפחתונים, להבטיח תנאי עבודה, מעמד, שכר, ביטחון, כבוד לעובדות במקומות האלה, כדי להבטיח לילדים שלנו בגילאים הרכים את מה שהם צריכים לקבל.

<גלית יעקובוב: אני חייבת להגיד שאני חולקת על מה שנאמר פה לגבי המצב הנוכחי.

<גלית יעקובוב: אני חושבת שהמצב הנוכחי דורש טיפול של כולם.

<גלית יעקובוב: הטיפול חייב להיות טיפול מאוד מאוד מעמיק, כי אי אפשר להמשיך ולהתעלם מהסוגיות שנמצאות על השולחן.

<גלית יעקובוב: מדובר בסוגיות מאוד מאוד לא פשוטות.

קארין אלהרר: איזה סוגיות נמצאות על השולחן?

<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים מהכי קטנות להכי גדולות.

קארין אלהרר: מה הסוגיה הגדולה?

<גלית יעקובוב: סוגיה גדולה, סוגיה ענקית היא כמה ילדים מקבלים את השירות.

<גלית יעקובוב: סוגיה ענקית נוספת היא מעמד המטפלות, איך אנחנו מתייחסים לדבר הזה, איך אנחנו מקדמים אותו.

קארין אלהרר: כל זה לא חדש.

קארין אלהרר: אין לכם איזה פתרון מוצע?

<גלית יעקובוב: אי אפשר לתת פתרון מוצע כפתרון קסם.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה לא פתרון קסם.

שולי מועלם-רפאלי: חלק מהחברים פה היו גם בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: אם אני אגיד שהשקענו מאות שעות בנושא מעונות היום, אני לא אחטא לאמת, את יודעת את זה כמוני.

<גלית יעקובוב: לגבי האמירות שנאמרות כאן על כן מעבר, לא מעבר למשרד החינוך, אמרנו כבר שאין לנו עמדה בנושא.

<גלית יעקובוב: אם רוצים להעביר את הבקשה, בואו נעביר.

<גלית יעקובוב: הדבר היחיד שאני מבקשת וחוזרת ומבקשת כל הזמן זה שלא בשם המעבר הזה תגידו לי: עד שתעברו לחינוך לא נעשה כלום.

אלי אלאלוף: אף אחד לא אמר את זה.

אלי אלאלוף: לא שמעת את זה מהאנשים.

שולי מועלם-רפאלי: להיפך, הבקשה הייתה שתעשו עוד דברים.

<גלית יעקובוב: הטיפול המעמיק צריך להתבצע עכשיו.

<גלית יעקובוב: איפה שהאגף למעונות היום נמצא עכשיו, שם צריך להתבצע הטיפול.

<גלית יעקובוב: הטיפול המעמיק הזה צריך התגייסות של כל הגורמים, אי אפשר לבוא ולהגיד למשרד הכלכלה: בואו תעשו לבד, אנחנו נראה איך אתם עושים את זה.

<גלית יעקובוב: כשבאו ועשו את השינוי במשרד החינוך עם הסייעת הנוספת בגני הילדים, זה לא נעשה לבד על ידי מישהו ספציפי.

<גלית יעקובוב: כשבאו והחליטו שגיל 3 זה גיל שבו המדינה מקבלת אחריות על הילדים, זה לא התבצע על ידי איזה שהוא משרד ספציפי.

<גלית יעקובוב: זו אמירה שיושבים כולם.

קארין אלהרר: ראש הממשלה הוא השר.

קארין אלהרר: יש מישהו שיכול להתנגד לבקשתו של ראש הממשלה - היא בקשה צודקת - לטפל בילדים מ-0 עד 3?

<גלית יעקובוב: ראש הממשלה, כדי לקבל החלטה כזאת, אכן הסכים - -

קארין אלהרר: זה לא הוא שאמר שהוא משיג מה שהוא רוצה?

<גלית יעקובוב: אני לא יכולה לומר בשם ראש הממשלה על דברים שכדאי להפנות אליו.

<גלית יעקובוב: אני יודעת לענות בשם הפעולות שעושה המשרד ומדווח לשר שלו ולמנכ"ל שלו.

<גלית יעקובוב: הניסיון לעשות ביחד זה לשבת עכשיו, מיד אחרי הפסח - גם נקבעו ישיבות על הדבר הזה - עם כל הגורמים הרלוונטיים בממשלה ומחוץ לממשלה על- מנת לקדם את הנושאים האלה.

ישראל אייכלר: ההבדל בין מטפלת שמקבלת 500 שקל פחות במשפחתונים לעומת המעונות, האם זה דבר שאפשר לטפל בו מידית?

ישראל אייכלר: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר.

<גלית יעקובוב: צריך להבין ש-500 השקלים האלה הם 500 שקלים שבאופן אוטומטי נגבים מההורים.

<גלית יעקובוב: האם זאת ההחלטה שאנחנו רוצים לקבל בנושא של יוקר המחיה?

<גלית יעקובוב: זאת אחת הסוגיות שצריך לטפל בהן.

<ליאורה מינקה: אני רוצה להודות על קיום הישיבה הזאת גם בפגרה.

<ליאורה מינקה: אני רוצה להודות לך ולחברי וחברות הכנסת שהגיעו לדיון הזה.

<ליאורה מינקה: בזכות ההתערבות של חברי הכנסת, של הוועדה וקיום הישיבה הזאת היום, התחלנו לקבל מעט מענים קונקרטיים לבעיות ספציפיות שאנחנו העלינו.

<ליאורה מינקה: אנחנו ענף בקריסה.

<ליאורה מינקה: אנחנו התרענו על המצב הזה כבר שנים רבות, אבל לא נעשו דברים רציניים וקונקרטיים.

<ליאורה מינקה: הקריסה היא בכמה היבטים.

<ליאורה מינקה: ההיבט הראשון זה ההיבט של המחסור במעונות יום.

<ליאורה מינקה: ההיבט השני הוא מחסור - אי אפשר בכלל לתאר אותו במילים - במטפלות ובעובדות במעונות היום.

<ליאורה מינקה: אנחנו לא מצליחים לגייס עובדות בגלל תנאי שכר, בגלל תנאי עבודה, בגלל תקינה בלתי סבירה.

<ליאורה מינקה: הדבר השלישי הוא ההיבטים התקציבים.

<ליאורה מינקה: הדבר הרביעי הוא חסמים בירוקרטיים.

<ליאורה מינקה: במכתב שקיבלנו היום ממנהלת האגף אנחנו רואים תנועה קצת לפתור חסמים בירוקרטיים, אבל הבעיות המהותיות שהוצגו פה - מחסור במעונות יום, מחסור במטפלות ובעיית תקציב, לשלושת הדברים האלה טרם קיבלנו איזו שהיא התייחסות רצינית.

איציק שמולי: את יכולה להעשיר את הוועדה במספרים?

<ליאורה מינקה: משרד החינוך העשיר את הוועדה.

<ליאורה מינקה: משרד החינוך אמר שהוא מוכן לקבל אחריות על התחום הזה אם הוא יקבל מיליארד 400 מיליון שקל.

<ליאורה מינקה: כך מגדיר את זה משרד החינוך.

<ליאורה מינקה: אנחנו יכולים לנתח את זה לסעיפים שונים.

יוסף ג'בארין: כמה יש כיום?

איציק שמולי: מה הדרישה מול ההיצע לגבי המחסור במעונות?

איציק שמולי: את אמרת שכר נמוך, קושי לשמר מטפלות.

איציק שמולי: מה השכר של מטפלות?

אלי אלאלוף: כל הנתונים האלה קיימים במשרד הכלכלה ובמשרד האוצר.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני צריך לדעת את הנתונים.

אלי אלאלוף: אני מציע שתקבל אותם מהמשרדים.

אלי אלאלוף: אתה לא תקבל עכשיו נתונים מדויקים.

אלי אלאלוף: המצב הרבה יותר חמור.

<ליאורה מינקה: כדי לסבר את האוזן, רק ל-20% מכחצי מיליון תינוקות וילדים בגיל הזה יש מקום במסגרות המפוקחות.

אלי אלאלוף: יש פה בעיה של ידע וניהול של מערכת.

אלי אלאלוף: זאת מערכת בקריסה, כי היא לא נוהלה שנים רבות.

אלי אלאלוף: הנתונים לא ידועים.

אלי אלאלוף: עשיתי את שיעורי הבית שלי.

אלי אלאלוף: ישבתי עם כולם לפני הישיבה הזאת כדי להבין מה קורה.

אלי אלאלוף: לא מסוגלים לתת את הנתונים.

<ליאורה מינקה: חבר הכנסת שמולי, אני יכולה לומר לך שרק 50% ממטפלות שנכנסות לעבוד בשנה ראשונה בתחום מעונות היום נשארות לעבוד.

<ליאורה מינקה: יש המון נתונים שאני יכולה לספק שאנחנו עומדים מאחוריהם.

יגאל גואטה: מה הסיבה העיקרית שהן לא נשארות?

<ליאורה מינקה: שכר, שכר ושכר.

<ליאורה מינקה: כמובן שגם תקינה.

<ליאורה מינקה: אם נצליח, מה שנכון חינוכית, נכון טיפולית ונכון גם לתנאי עבודה, לצמצם את מספר הילדים שכל מטפלת אחראית עליהם, נצליח להשאיר כוח אדם, הם לא יקרסו.

יגאל גואטה: בישיבה שהייתה לנו בוועדה למעמד האישה הנציגה של ויצו, לא זאת שפה, אמרה שהיא לא יכולה להוסיף מטפלות כי השכר הממוצע של המטפלות הוא 65 שקלים לשעה.

יגאל גואטה: אמרתי לה: את לא דוברת אמת.

שולי מועלם-רפאלי: מאיפה המספר ההזוי הזה הגיע?

<ליאורה מינקה: מכובדי, כל איש חינוך נמצא עכשיו בבית שלו.

<ליאורה מינקה: המטפלות שלנו נמצאות עכשיו במעון, הן עדיין עובדות.

יגאל גואטה: זו בעיה קשה מאוד שהן עובדות עד ערב פסח.

<נורית טננבוים: מה שחשוב לי זה שתבינו את המצוקה היום יומית.

<נורית טננבוים: ברגע שאין לנו מטפלות - אין מעונות.

<נורית טננבוים: אם אין מעונות, ההורים פונים לשירות הפרטי, משלמים הרבה כסף, מעלים את יוקר המחיה.

<נורית טננבוים: הבסיס לכל התהליך הזה זה מטפלות.

<נורית טננבוים: המטפלות עובדות בשכר מאוד נמוך.

<נורית טננבוים: מאז 2011, כשעשו את המהלך המבורך של חינוך חינם לגיל 3, כל המטפלות המוכשרות שלנו שעברו הכשרת סיווג 1 וסיווג 2, רצו למערכת של גני הילדים.

<נורית טננבוים: למה?

<נורית טננבוים: או שהשכר יותר גבוה, או שאם השכר לא יותר גבוה, תנאי העבודה יותר קלים - יותר חופשות, עובדות פחות קשה, זה לא הילדים הקטנים והתינוקות, זה הילדים היותר בוגרים, חלקם כבר לא עם חיתולים.

<נורית טננבוים: המערכת שלנו קרסה, כי כל הבסיס הטוב שהיה לנו הלך לשם.

<נורית טננבוים: כל הזמן יש זליגה במערכת הזאת.

<נורית טננבוים: המטפלות עובדות קשה.

<נורית טננבוים: הן הדור שמחנך את הילדים שלנו, הן צריכות לקבל שכר הולם.

<נורית טננבוים: העצוב הוא שמסתובבים ואומרים: טוב, עוד כמה שנים מי שיחנך את ילדי ישראל יהיו העובדים הזרים.

<נורית טננבוים: זה המצב.

<נורית טננבוים: אין עובדים שמוכנים להגיע ולחנך את הילדים שלנו.

<נורית טננבוים: זה מסר של מדינת ישראל שמחליטה שהחינוך לגיל הרך חשוב, שמי שעובד בעבודת הקודש הזאת צריך לקבל שכר ראוי, תנאי עבודה ראויים.

אלי אלאלוף: למה המערכת שלך, לפי הכותרת שנאמרה, עומדת לקרוס?

אלי אלאלוף: דיברת על מחסור בכוח אדם.

אלי אלאלוף: מה עוד?

<נורית טננבוים: זה הדבר העיקרי.

<נורית טננבוים: צריך לדאוג למטפלות, לשכר שלהן, לתקינה ולאפשרות שלנו לתת את החינוך.

<נורית טננבוים: נעמת מפעילה כבר 90 שנה את מעונות היום, הידע החינוכי הוא אדיר.

<נורית טננבוים: אין לנו למי להעביר אותו.

<נורית טננבוים: אנחנו במצוקה מאוד קשה.

<רבקה לזובסקי: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו.

<רבקה לזובסקי: יש פה ראייה כוללנית.

<רבקה לזובסקי: יש את הצרכים המידיים.

<רבקה לזובסקי: כפי שכל ילד במדינת ישראל מקבל כיתה א' ובית ספר וזה לא פונקציה של שום דבר, זה לא פונקציה של איזה משרד, כך כל ילד בישראל ראוי לקבל מעון החל מהלידה.

<רבקה לזובסקי: החינוך בגיל הרך הוא זה שקובע היום.

<רבקה לזובסקי: מדברים על פער חברתי.

<רבקה לזובסקי: הפער החברתי מתחיל להיווצר מהלידה.

<רבקה לזובסקי: אם הילדים לא מגיעים באותה רמה לכיתה א' או לגן חובה, יש פער.

<רבקה לזובסקי: כל אנשי החינוך יודעים את זה.

<רבקה לזובסקי: ויצו התחילה את דרכה לפני 95, עוד מעט 96 שנה, כאשר בירושלים, בבית הכרם השאירו תינוקות על מפתן הדלת.

<רבקה לזובסקי: ככה פתחה ויצו את בית התינוקות הראשון.

<רבקה לזובסקי: היום יש בבית הכרם 10 כיתות מעון.

<רבקה לזובסקי: אנחנו עומדים לקרוס.

<רבקה לזובסקי: יש לנו ארגון גדול מאוד.

<רבקה לזובסקי: אנחנו עכשיו סוגרים 9 מעונות.

<רבקה לזובסקי: זה במידה לא מובטלת היה המאיץ לכך שכל הארגונים התארגנו.

<רבקה לזובסקי: אנחנו סוגרים בכאב ובדמעות.

<רבקה לזובסקי: הורים צובאים על הדלתות שלנו.

<רבקה לזובסקי: שנים אנחנו מבקשים תקציבים ולא מקבלים.

<רבקה לזובסקי: 1 מתוך 4 ילדים מתקבל למעון.

<יעל שמרגד: באוכלוסייה הכוללת, לא באוכלוסייה החרדית או באוכלוסייה הערבית.

<רבקה לזורבסקי: נכון, באוכלוסייה הכוללת.

<רבקה לזורבסקי: יש 100 אלף ילדים במסגרות המפוקחות שלנו.

<רבקה לזורבסקי: זה מתוך 470 אלף ילדים במחזור.

<רבקה לזורבסקי: אחרים בבית או במסגרת הפרטיות, שזה כפול מכפול, פי שניים או פי 3.

<רבקה לזורבסקי: מדובר במסגרות לא מפוקחות.

<רבקה לזורבסקי: הבת שלי גרה בישוב בפריפריה.

<רבקה לזורבסקי: אין אף ארגון שיכול להחזיק.

<רבקה לזורבסקי: אחד הארגונים סגר, אז יש פרטיים עם 4,5 ילדים.

<רבקה לזורבסקי: ההורים מנהלים את המעון.

<רבקה לזורבסקי: הבקשה שלנו היא כפולה ומכופלת.

<רבקה לזורבסקי: יש לנו צרכים מידיים לפתור כדי שהענף לא יקרוס.

<רבקה לזורבסקי: הצרכים המיידים, אם הם יהיו בגדר מתן אספירין או אקמול הם לא יועילו.

<רבקה לזורבסקי: אנחנו צריכים פתרון כולל לכל הנושא של החינוך לגיל הרך.

<רבקה לזורבסקי: הפתרון הכוללני אומר שהממשלה לוקחת אחריות, מקימה רשות או מה שהיא רוצה לעשות, הכל כמובן עם הארגונים ועם הניסיון העשיר שיש לנו, ואנחנו מקדמים יחד את החינוך הזה בצורה מסודרת ופתוחה לכל תינוק בישראל.

<רבקה לזורבסקי: בלי זה אין לנו תקומה.

אלי אלאלוף: עכשיו אני יותר מבין למה זה נקרא קריסה, למרות שהידע שלי לא מועט בדברים האלה.

מנואל טרכטנברג: אני לא אדבר על הגיל הרך וכו', שמעתם אותי מספיק בהזדמנויות שונות.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להיות מאוד ממוקד.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נמצאים בנקודה קריטית במסע הארוך של להרים את הנושא של הגיל הרך לראש סדר העדיפויות במדינת ישראל, לעשות מהלך כוללני כדי שנמצא את עצמנו במקום אחר לחלוטין.

מנואל טרכטנברג: המשבר הזה לא מקרי, הוא לא צריך להפתיע אף אחד.

מנואל טרכטנברג: זה כמו רעש האדמה ביפן.

מנואל טרכטנברג: השאלה היחידה היא מתי זה בדיוק יקרה, באיזו עוצמה.

מנואל טרכטנברג: רעשי אדמה תמיד יהיו שם, בגלל המצב הרעוע של הקרקע.

מנואל טרכטנברג: אותו דבר כאן.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להצביע על כיווני פעולה מאוד מאוד ספציפיים.

מנואל טרכטנברג: ראשית כל, חבר הכנסת אלאלוף ואנוכי מקדמים את הצעת החוק להקמת המועצה לגיל הרך במשרד החינוך.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם, לא תהיה תקומה לנושא הזה בלי מהלך כוללני כזה.

מנואל טרכטנברג: צריך שאותה אחריות מדינתית תבוא לידי ביטוי בגוף מקצועי, עוצמתי, שלא נמצא בתוך הבירוקרטיה של המשרד אלא לצידה ויש לו גם שליטה תקציבית.

מנואל טרכטנברג: בלי זה נמצא את עצמנו פעם עם המטפלות במעונות, פעם עם טיפות חלב וכך הלאה.

מנואל טרכטנברג: ישבנו מספיק בישיבות כאלו.

מנואל טרכטנברג: לצערי הרב זה ימשיך אם לא ייעשה דבר שכזה.

מנואל טרכטנברג: לטווח הקצר מאוד אכן קיימת בעיה אקוטית, אדוני היושב-ראש.

מנואל טרכטנברג: אני מכיר את הבעיה מקרוב.

מנואל טרכטנברג: האיום לא לפתוח את המעונות הוא איום כלפי עצמנו.

מנואל טרכטנברג: כמה הורים יש לילדים בגיל הרך?

מנואל טרכטנברג: 2 מיליון הורים לגילאים האלה יש במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: זה נוגע לכולנו.

מנואל טרכטנברג: האיום הוא כלפי עצמנו, לאמור: אי אפשר להמשיך כך.

מיכל רוזין: שכחת להגיד שאם הם לא במעונות, סבא וסבתא צריכים לטפל בהם.

מנואל טרכטנברג: ללא ספק.

מנואל טרכטנברג: כסבא לילד בן שנתיים וחצי אני יודע בדיוק במה מדובר.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נמצאים באפריל.

מנואל טרכטנברג: תהליך בניית תקציב המדינה כבר התחיל.

מנואל טרכטנברג: כנראה הולך להיות תקציב דו-שנתי.

מנואל טרכטנברג: אני מצר על כך, אני חושב שזה לא היה צריך לקרות, אבל בואו נשים את זה בצד.

מנואל טרכטנברג: אם אנחנו מפספסים את הנושא של הגיל הרך בתוך תהליך בניית התקציב שקורה עכשיו, לא נצליח להרים את הנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: צריך להתחבר לתהליך בניית תקציב המדינה לגבי הנושא עם פתרונות מידיים בטווח קצר, לא מיליארד 400 מיליון.

מנואל טרכטנברג: מי שאומר את המספר הזה, אני חייב להגיד, לא רוצה את המעונות.

מנואל טרכטנברג: ברור לכולנו שמיליארד 400 מיליון בשנה אחת לא יהיו.

מנואל טרכטנברג: מי שמדבר על תכנית רב שנתית – כן.

מיכל רוזין: כמה צריך לשנה הקרובה?

שולי מועלם-רפאלי: מה התקציב היום של המעונות במשרד הכלכלה?

מנואל טרכטנברג: אני יודע את המספרים.

מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה עכשיו להגיד מספר, כי כל מספר שאני אגיד - -

יוסף ג'בארין: מה התקציב היום?

שולי מועלם-רפאלי: התקציב היום במשרד הכלכלה הוא מיליארד 200.

מיכל רוזין: היא אומרת שלא נכון.

אלי אלאלוף: מיליארד 200 למה?

יוסף ג'בארין: יש הרבה פחות מכך.

מנואל טרכטנברג: לא.

מנואל טרכטנברג: חברים, בואו נעשה סדר.

מנואל טרכטנברג: יש את הכסף שהולך להורים, יש את התפעול עצמו, את הכסף שלכם, של האגף.

מנואל טרכטנברג: התקציב של האגף הוא 200 ומשהו מיליון.

אלי אלאלוף: נבקש מנציגי האוצר לתת לכם את המספרים.

מנואל טרכטנברג: בתהליך בניית התקציב צריך תיקונים מידיים כדי לתת מענים, ולו מהקלים ביותר, כדי שאפשר יהיה לצאת לדרך.

מנואל טרכטנברג: הדבר השלישי זה החלטה על מעבר המעונות למשרד החינוך.

מנואל טרכטנברג: רבותיי, הדבר הזה מתבקש עשרות שנים.

מנואל טרכטנברג: זו אנומליה טוטאלית של מדינת ישראל שזה יושב במשרד הכלכלה.

מנואל טרכטנברג: יש חלון הזדמנות שמתי שהוא בחודשים האחרונים ייסגר.

מנואל טרכטנברג: למה חלון הזדמנות?

מנואל טרכטנברג: כי שר הכלכלה הוא ראש הממשלה.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מבינים מה המשמעות של הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: אין טריטוריה להגן עליה.

מנואל טרכטנברג: זה דבר שלא היה הרבה מאוד שנים.

מנואל טרכטנברג: זה הכשיל כל פעם את התביעה שלנו למעבר.

מיכל רוזין: שר החינוך היה שר הכלכלה, הוא מבין היטב שצריך להעביר את הנושא.

מנואל טרכטנברג: יושבים מסביב לשולחן מספר גורמים שמנהלים במסירות את המאבק הזה: ישראל מוועד ההורים הארצי, יערה מחינוך מלידה ואחרים.

מנואל טרכטנברג: אני יודע על המתחים גם בתוך השולחן הזה, אני לא רוצה לפרט.

מנואל טרכטנברג: אם לא נתאחד כולנו תחת 3 דגלים ברורים, שום דבר לא יקרה, הצד השני ינצל את הפירוד ואת הפילוג הפנימי כדי ששום דבר לא יהיה.

מנואל טרכטנברג: מה הם שלושת הדברים?

מנואל טרכטנברג: תתמכו ותצאו לרחובות על העניין של הקמת המועצה לגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: שנית, על החלטה שצריכה להתקבל על מעבר המעונות למשרד החינוך לא מחר בבוקר, לא בזבנג וגמרנו.

מנואל טרכטנברג: האגף שגלית עומדת בראשו עושה עבודה מדהימה, בהינתן התנאים הבלתי אפשריים שהם נמצאים בהם.

מנואל טרכטנברג: הדבר השלישי, התחברות עם התהליך התקציבי כדי לתת פתרונות לטווח קצר.

מנואל טרכטנברג: אלה שלושת המהלכים.

מנואל טרכטנברג: כל דבר אחר לא יהיה, זה פלסטר.

מנואל טרכטנברג: יום יום נעשה נזק לילדי ישראל, צריך להבין את זה.

מנואל טרכטנברג: זה לא עניין שיכול לחכות עוד דור.

מנואל טרכטנברג: זה כאן, צריך לפעול.

יוסף ג'בארין: אני מצטרף לברכות על קיום הדיון החשוב הזה.

יוסף ג'בארין: אני מזהה את הניגוד הזה, את הסתירה שקיימת בין כמה אנחנו מייחסים חשיבות למעונות היום, למסגרת החינוכית והחברתית בגיל הזה, לבין חוסר ההתעסקות המערכתית של המדינה בנושא הזה, מה גם שהמחקר האקדמי כל הזמן מצביע על חשיבות ההשקעה בגיל הזה.

יוסף ג'בארין: בהחלט אפשר להתכנס להמלצות ששמענו מפרופסור טרכטנברג בעניין הקמת מועצה או רשות שתיקח על אחריותה את הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אז, כמובן, תעלה סוגיית התקציבים שצריך להבטיח לאותה רשות או מועצה, כי אם תקום מועצה בלי שיהיו לה שיניים, לא השגנו הרבה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שבשיח שלנו אנחנו מדברים ממזמן על הצורך של המעבר ממשרד הכלכלה למשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: כאן אני משתף אתכם בהתלבטות ובדילמה שיש לי.

יוסף ג'בארין: בדיון הקודם שהיה לנו באותה ועדה על חוסר שוויון בקרב ילדים, משרד החינוך "מככב" בחוסר השוויון.

יוסף ג'בארין: הוא מוביל את רשימת המדינות בחוסר השוויון בתחום החינוך.

יוסף ג'בארין: ברמה המקצועית אני מתכנס להעביר את זה למשרד החינוך, אבל אם משרד החינוך ייצר שוב את חוסר השוויון, מה עשינו כאן.

יוסף ג'בארין: אי אפשר להתעלם מהעובדה שכיום מעונות היום הם מקור לחוסר שוויון.

יוסף ג'בארין: דיברתם על חמישית מהילדים מגיל 0 עד 3.

יוסף ג'בארין: זה הממוצע הכללי.

יוסף ג'בארין: כשמדברים על האוכלוסייה הערבית ועל האוכלוסייה החרדית, בקושי אפשר להצביע, אולי 2% מהאוכלוסייה הערבית.

אלי אלאלוף: הנתונים, לצערי, ברוב התחומים דומים.

יוסף ג'בארין: במעונות זה אולי חריף יותר.

יוסף ג'בארין: אני רואה שאנשי משרד האוצר גם כאן.

יוסף ג'בארין: המצב הוא בלתי מתקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: אי אפשר לגשר על פערים כשאין לנו תכנית להתמודד עם המצב הזה.

יוסף ג'בארין: אני בעד הטיפול המערכתי באמצעות מועצה או רשות, כי דווקא לאוכלוסיות המוחלשות כדאי לקדם את הנושא בטיפול מערכתי.

יוסף ג'בארין: הבעיה המאוד קריטית ומאוד אקוטית במגזר הערבי בתחום הזה זה שאין קרקע ציבורית כדי לבנות מעונות יום.

יוסף ג'בארין: יש תקציבים מוקצים.

יוסף ג'בארין: מדברים היום על כך ש-20% מהתקציב בתחום הזה אמור להיות מוקצה לחברה הערבית, אבל פשוט אין קרקע ציבורית כדי להקים מעונות יום.

יוסף ג'בארין: כשמדברים על לחכור או לשכור קרקע פרטית, אז אומרים: זה צריך היתרי בנייה וכדומה.

יוסף ג'בארין: גם זאת בעיה שקיימת.

יוסף ג'בארין: גם עניין חוסר השוויון וגם החסמים הבירוקרטיים והממסדיים האלה מגבירים את התביעה שזה יהיה טיפול מערכתי במסגרת אחת שתרכז את הטיפול בכל הנושאים האלה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לקוות שאולי הרעיון הזה של מועצה או רשות ימצא את הפתרון לסוגיות הללו, אחרת זה ימשיך להיות מקור לחוסר שוויון בתוך החברה.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על זה שהסכמת לקיים את הדיון החשוב הזה גם בתקופת הפגרה, על כך שנענית לבקשה של חברי הכנסת בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה לחבר בין כמה דברים שכולם נדונים במהלך השנה, במהלך המושבים בכנסת.

קארין אלהרר: האחד זה פיקוח על המעונות, השני זה התקצוב של המעונות, והשלישי זה טובת הילדים במשרד החינוך או במשרד הכלכלה.

קארין אלהרר: אני מסתכלת תמיד מנקודת מבטו של הילד, של הפעוט, לא מנקודת מבטה של האימא או מנקודת מבטו של המעון.

קארין אלהרר: אני חייבת לדבר על מסר חינוכי, כי אי אפשר לבוא ולהגיד שהחיים מתחילים מגיל 3.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: נולדנו, החיים התחילו.

קארין אלהרר: אם אנחנו מדברים על רצף חינוכי, לא יעלה על הדעת שמשרד הכלכלה, שלא מבין בחינוך, יעסוק בזה.

קארין אלהרר: אני לא באה בטענות, אבל זו לא אמורה להיות העבודה שלכם.

קארין אלהרר: אתם אמורים להבין בכלכלה ובעסקים.

קארין אלהרר: זה נולד בטעות שם.

אלי אלאלוף: זה הועבר בטעות, לא נולד בטעות.

קארין אלהרר: זה עבר בטעות.

קארין אלהרר: את הטעות הזאת היה צריך לתקן ממזמן.

קארין אלהרר: אני וחבריי חברי וחברות הכנסת עסוקים ביום יום בלדאוג איך אנחנו מפקחים על המעונות בצורה טובה יותר כדי שלילדים יהיה טוב.

קארין אלהרר: כשאנחנו מפקחים על המעונות אנחנו מוסיפים עוד דרישות רגולטוריות.

קארין אלהרר: לכל אחד מאיתנו יש הצעת חוק על איך צריך להוסיף עוד פיקוח על המעונות.

קארין אלהרר: מי אמור לתת את הפיקוח הזה?

קארין אלהרר: איך הרגולציה באה לידי ביטוי?

קארין אלהרר: בתקציבים.

קארין אלהרר: אם אנחנו רוצים מטפלות מוכשרות – תקציבים.

קארין אלהרר: אם אנחנו רוצים שיהיו תנאים מסוימים במעון – תקציבים.

קארין אלהרר: אנחנו שמים את מעונות היום במצב בלתי אפשרי.

קארין אלהרר: מצד אחד, תגבירו את הפיקוח, תביאו עוד סייעות ועוד מטפלות כי הילדים, שהם הדבר הכי חשוב לנו, צריכים את זה, ומצד שני, רגע, אם צריך לממן את זה, זה כבר בדלת אחרת, זה לא אצלנו.

קארין אלהרר: זה סוג של אבסורד, זאת גזירה שאי אפשר לעמוד בה.

קארין אלהרר: אם נטיל אותה, כנראה שהתכוונו שלא יהיה הלכה למעשה.

קארין אלהרר: אני אגיד אולי משהו שנשמע אנרכיסטי, אבל אני באמת מאמינה בו.

קארין אלהרר: שנת הלימודים לא צריכה להיפתח עד שאין תקציבים למינימום.

קארין אלהרר: זה עד שתהיה רשות מסודרת.

קארין אלהרר: המינימום צריך להיות כבר עכשיו.

קארין אלהרר: כנראה שבמשרד הכלכלה זה לא הדבר הכי חשוב, יש עוד דברים, יש עסקים שצריך לדאוג להם.

קארין אלהרר: זה לא הדבר בסדר העדיפויות למעלה.

קארין אלהרר: אנחנו נחווה את הדיונים האלה פעם ועוד פעם ועוד פעם, עד שייעשה צעד חריג.

קארין אלהרר: אני אומרת שעכשיו הגיע העת לבוא ולומר: די, עד כאן, עכשיו תיתנו את התקציב המינימאלי כדי שאני אוכל להביא מטפלות מוכשרות, טובות שישרדו יותר מכמה חודשים או יותר משנה.

קארין אלהרר: יש את כל התכניות הגדולות של פרופסור טרכטנברג ידידי.

קארין אלהרר: הוא ישב על המדוכה מספיק זמן, הוא מכיר את הנושא לפני ולפנים.

קארין אלהרר: גם חברי הטוב חבר הכנסת אלי אלאלוף אומר דברים נכונים וטובים, אבל מה עם עכשיו?

קארין אלהרר: העכשיו כבר מאוחר מידי.

קארין אלהרר: אנחנו עוד ועוד ילדים חושפים למצבים שהם לא הגיוניים.

קארין אלהרר: הגיע הזמן להפסיק עם זה.

קארין אלהרר: הזמן הוא עכשיו לטיפול.

קארין אלהרר: אני קוראת לשר הכלכלה לשנס מותניים, להביא את כל צוות המשרד, לטכס עצה איך נותנים מענה אד-הוק ותכנית רחבה להבא.

קארין אלהרר: מענה אד-הוקי היום צריך להינתן.

אלי אלאלוף: היות ורוב החברים ביקשו ואיציק שמולי ידידי היה הראשון, אני מבקש מנציגי האוצר שיושבים פה לתת לנו מספרים.

אלי אלאלוף: לפחות על זה אפשר להסתמך.

<מורן מזור: אני שמח לשבת לדיון בנושא החשוב הזה, מדובר בעתיד של ילדנו.

<מורן מזור: כאבא לילדה בגיל הרלוונטי אני מבין את המשמעות והחשיבות של הנושא הזה.

<מורן מזור: אני אגיב לקצת שאלות שעלו פה, ואני אבוא קצת עם נתונים שאני מקווה שיפריחו חלק מהחששות.

<מורן מזור: אני אתחיל מהעבר עם הפנים לעתיד.

<מורן מזור: בשנים האחרונות תוקצבו כ-1.2 מיליארד שקלים לבינוי מעונות יום, זאת אומרת, לתוספת של מעונות יום.

<יעל שמרגד: שלא נוצלו.

אלי אלאלוף: זה דוח טרכטנברג.

<מורן מזור: לצערי, משרד הכלכלה, הרשויות - אני לא משוכנע שלא הארגונים - לא השכילו לבצע את התקציבים האלה ביעילות הנדרשת.

<יעל שמרגד: לארגונים אין אישור לבנות.

<מורן מזור: עד לפני שנתיים, לצערי, קצב הביצוע היה מחפיר.

<קריאה: 7% בשנה.

<מורן מזור: יש לומר אפסי.

<מורן מזור: לפני שנתיים עשו עבודה להסרת חסמים בירוקרטיים.

<מורן מזור: זאת הייתה עבודה מאוד משמעותית שנעשתה במשרד הכלכלה.

<מורן מזור: התחלנו לראות ב-2015 ניצנים של העבודה הזאת.

<מורן מזור: ב-2015 בוצעו כ-140 מיליון שקלים לבינוי מעונות יום בלבד.

<מורן מזור: ב-2016 הסכום, אני מקווה, יגיע ל-250, אולי אף למעלה מכך.

<מורן מזור: ב-2017 אולי אף יותר מזה.

<מורן מזור: אנחנו מדברים רק על תקציבים שניתנו בעבר.

<מורן מזור: אנחנו רואים בחיוב המשך של הגדלת היצע מעונות היום.

<מורן מזור: זה כלי שהוא חינוכי וגם מעודד תעסוקה.

<מורן מזור: אנחנו מבינים את החשיבות שלו בכל ההיבטים.

אלי אלאלוף: מה לגבי העדיפות לאזורים?

<מורן מזור: להגדלת ההיצע יש גם משמעות בסבסוד.

<מורן מזור: הסבסוד היום עומד על כמיליארד שקלים.

<מורן מזור: רק בשנת 2012 הסבסוד היה באזור ה-700, ה-750 מיליון שקלים, זאת אומרת, היה גידול של בין 25% ל-30% בעלות הסבסוד.

<מורן מזור: זה נובע מהעובדה שהגידול בהיצע מעונות היום מתבצע בעיקר - אנחנו רוצים שזה יהיה המצב בעתיד בחברה הערבית, בחברה החרדית - באשכולות סוציו אקונומיים 1 עד 4.

<מורן מזור: היינו שמחים לראות את זה גדל.

<מורן מזור: רק לאחרונה התקבלה החלטת ממשלה רוחבית בנושא הערבים.

<מורן מזור: שם נקבע שלפחות 25% מכל תקציב להגדלת היצע מעונות היום יוקצה לחברה הערבית.

<מורן מזור: כמובן שהדבר יגרור סבסוד גבוה יותר מסבסוד שהיינו משלמים במקומות אחרים, בערים מבוססות.

<מורן מזור: אנחנו מבינים את הערך של הגדלת היצע מעונות היום במקומות האלה להגדלת שיעורי ההשתתפות ושיעורי התעסוקה, לשיפור היקפי העוני, וכמובן בהיבט החינוכי שיש למעונות במקומות האלה.

אלי אלאלוף: נציגי האוצר ביקשו דיון מקדים איתי, ואכן קיימנו דיון לפני יומיים כדי להתכונן לדיון פה.

אלי אלאלוף: א', הסעיף הזה של הסבסוד הוא לא מוגבל.

אלי אלאלוף: הוא לא מנוצל מלא, אבל הוא לא מוגבל.

אלי אלאלוף: נקודה שנייה שנובעת מהאי ניצול זו הבירוקרטיה והטופסיאדה המטומטמת – אין לי מילה אחרת - לקבלת הסבסוד.

אלי אלאלוף: זה באחריות מלאה וחד משמעית של משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: אם משרד הכלכלה לא יודע להכין טופס שאדם פשוט יוכל למלא אותו, שילך לעשות שיעורי בית, או שאנשים יתפטרו משם.

אלי אלאלוף: תבדקו את המסמך האהבלי הזה.

אלי אלאלוף: אין לי מושג יותר נורא להגיד.

אלי אלאלוף: אי אפשר למלא את הטופס שהכנתם.

אלי אלאלוף: תבדקו את זה.

אלי אלאלוף: הסעיף הזה לא מנוצל במלואו, למרות שהוא קיים.

אלי אלאלוף: יש אפילו המלצה לעשות שינוי כזה או אחר, נדבר על זה אחר כך.

אלי אלאלוף: שתיים, תתמודדו עם הבירוקרטיה האהבלית שהקמתם מסביב לטופסיאדה הזאת.

<מורן מזור: בנוסף למיליארד שקלים שמוקצים לסבסוד ולמיליארד שניים שהוקצו בעבר להגדלת היצע מעונות היום, רק ב-2016 תוקצבו 200 נוספים.

<מורן מזור: אנחנו מקצים כ-85 עד 100 מיליון שקלים לצהרונים, ועוד כ-50 מיליון שקלים לתפעול שהם פחות ניכרים בהיבט הציבורי.

<מורן מזור: אלה המספרים.

<יערה שילה: אני רוצה לתת איזה שהוא מענה אד-הוק.

<יערה שילה: אני חושבת שלגבי בעיית כוח האדם החמורה ביותר כרגע – זה גם מבחינת איכות כוח האדם וגם מבחינת הזמינות - ניתן לפנות למשרד החינוך על-מנת לאפשר לסטז'רים בגיל הרך לעבוד במעונות יום.

<יערה שילה: כשיש סטז'רים שאין להם איפה לעבוד, הם עובדים בקרן קרב, הם עובדים בצהרונים.

<יערה שילה: כשהם מבקשים להיות במעונות יום, אומרים להם: לא, זה לא מוסד חינוכי.

<יערה שילה: אני חושבת שזאת החמצה גדולה ומשמעותית.

אלי אלאלוף: רעיון טוב ומובן.

<יערה שילה: הבסיס הוא השינוי בתפישה.

<יערה שילה: ילד הוא לא מוצר, הוא לא צריך להיות בתוך משרד הכלכלה.

<יערה שילה: צריך להעביר את החשיבה למשרד החינוך.

<יערה שילה: דיברו על הבירוקרטיה.

<יערה שילה: כדי לקבל היום דרגה להיכנס למעון - -

<קריאה: צריך להיות דוקטור.

<יערה שילה: איזה דוקטור, אני עוזרת לאנשים על בסיס יומי לקבל דרגה.

<יערה שילה: זה פשוט סיוט.

<יערה שילה: אנחנו מצליחים לקבל דרגה כשאנחנו פונים למר אייכלר מתלונות הציבור ולמבקר המדינה.

<יערה שילה: רק אז אנחנו מקבלים דרגה.

<יערה שילה: למה זה כל כך קשה?

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני, על קיום הדיון החשוב והדחוף הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רגע רוצה להניח למקרו, להניח לדיון המהותי – יש עליו הסכמה גורפת, בטח בקרב כל חברי הכנסת שיושבים פה - על המעבר המתבקש למשרד החינוך, על הגדלת התקצוב והקמת המועצה.

שולי מועלם-רפאלי: כל הדברים האלה הם כרגע במקרו.

שולי מועלם-רפאלי: הם ידרשו שיתוף פעולה מצידי כאחת שנמצאת במפלגה של שר החינוך, מצד היושב-ראש הוועדה כאחד שנמצא במפלגה של שר האוצר, ומצד חברי כנסת נוספים שפעילים בזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להסתכל על עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: עכשיו אנחנו ב-lose-lose situation בזכות משרד הכלכלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אחזור על מה שאמרתי קודם.

שולי מועלם-רפאלי: מאות שעות של דיונים בכנסת הקודמת על אותם נושאים לא הניבו שום שינוי.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני אמר על הטפסים הבלתי אפשריים.

שולי מועלם-רפאלי: חברי כנסת מקבלים על בסיס יומי אנשים מרחבי הארץ כולה.

שולי מועלם-רפאלי: תקשיבו, חברים, יש לי תואר שני בתעשייה וניהול.

שולי מועלם-רפאלי: אם מיכל צוק לא הייתה יושבת איתי ועוברת איתי סעיף סעיף, גם אני לא הייתי יודעת למלא את הטופס הזה.

שולי מועלם-רפאלי: איך ייתכן דבר כזה?

שולי מועלם-רפאלי: איך ייתכן שראשי רשויות מטלפנים לחברי כנסת ואומרים: הצילו, אנחנו לא מצליחים להביא 1.2 מיליארד שקלים לידי מימוש כי אי אפשר לעבור את החסמים שבניתם שם.

שולי מועלם-רפאלי: אם היינו אומרים שהכסף הזה לא הולך למעונות, הולך למקומות אחרים, אז ברוח הימים האלה – דיינו, אבל הכסף הזה לא מנוצל, הוא נשאר במשרד האוצר כאבן שאין לה הופכין.

שולי מועלם-רפאלי: ילדים רבים לא זוכים לקבל אותו.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמדינת ישראל צריכה להגיד אמירה עקרונית על המקרו ואמירה עקרונית על המיקרו - איך היום בונים לוח זמנים.

שולי מועלם-רפאלי: זה במשרד הכלכלה.

שולי מועלם-רפאלי: רצינו או לא רצינו, זה המקום.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לראות איך משרד הכלכלה בונה לוח זמנים ותקציב שיאפשר פתיחה של הרישום עוד בחול המועד פסח.

שולי מועלם-רפאלי: יש שבוע שלם בחול המועד שבו הארגונים, סליחה שאני מחייבת אתכם ללכת על הדבר הזה, יוכלו להתחיל ברישום.

שולי מועלם-רפאלי: אם לא בחול המועד, אז ב-1 במאי, יום למחרת פסח.

שולי מועלם-רפאלי: איך יוצרים מציאות שבה מקטינים את מספר הילדים על כל מטפלת, איך יוצרים מציאות שבה מגדילים את שכר המטפלות.

שולי מועלם-רפאלי: כל הדיבורים הגבוהים על חינוך ילדנו בכל המגזרים זה מול המטפלות.

שולי מועלם-רפאלי: אם מטפלות הולכות בסוף היום הביתה עם תחושה שהן נשארות במקום הזה רק כי אין להן מקום יותר טוב, נכשלנו.

שולי מועלם-רפאלי: נכשלנו כישלון חרוץ, כי בסוף כמה שהיא לא תהיה מטפלת מצוינת, כמה שהיא לא תקבל - - זה הצחיק אותי הסכום שאמרת קודם, גואטה.

שולי מועלם-רפאלי: הלוואי שמטפלות היו מקבלות 65 שקלים לשעה.

שולי מועלם-רפאלי: אם זה היה כך היינו עומדים בתור.

שולי מועלם-רפאלי: מעבר לחסמים הבירוקרטיים, מעבר למטפלות, הסיפור של מספר הילדים שזוכה להיכנס למעונות היום הוא הסיפור של מדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאי אפשר להגיד שכשזה יעבור למשרד החינוך זה יקיף את כולם.

שולי מועלם-רפאלי: צריך גם לזה לבנות תכנית, חבריי במשרד הכלכלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מצרה על זה שלא המנכ"ל שלכם, לא הסמנכ"לית שאחראית על הנושא לא נמצאים פה, לא כי אני ממעיטה, חלילה, בערכך, את יודעת כמה אני נעזרת בך ובעובדים שלך, אבל אני חושבת שצריכה להיות פה אמירה עקרונית.

שולי מועלם-רפאלי: לפני שאני קוראת לראש הממשלה אני קוראת לאנשי הביצוע.

שולי מועלם-רפאלי: כשמנכ"ל משרד הכלכלה יגיד: מעונות היום הם בראש שמחתי, מעונות היום יהיו בראש שמחתו.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה להניח בצד את המקרו, אבל בעיקר לא את המיקרו שכרגע אם רצינו או לא רצינו הוא נמצא במשרד הכלכלה.

<מהרטה ברוך רון: בהחלט דיון משמעותי וחשוב מאוד.

<מהרטה ברוך רון: אני אתחבר לדברים שאמרת.

<מהרטה ברוך רון: אנחנו בעיר תל אביב מתמודדים עם מחסור עצום במסגרות לגיל הרך.

<מהרטה ברוך רון: אם משרד הכלכלה שם לו למטרה שתהיה לפחות ל-25% מהילדים מסגרת כזו, בפועל זה רק 20%, לפי מה שאני מבינה.

<מהרטה ברוך רון: אצלנו בתל- אביב זה הרבה הרבה פחות.

<מהרטה ברוך רון: כל שנה אנחנו דוחים כ-2000 משפחות שמבקשות להתקבל למעונות האלה, מה שגורם למשפחות, וגם אני כאימא, לחפש מסגרות אחרות שעולות מאוד מאוד יקר.

<מהרטה ברוך רון: מעבר לעלות שלהן, הן מסגרות לא מפוקחות שאנחנו לא יכולים להיות בטוחים שהן שומרות על הבטיחות של הילדים, שלא לומר על החינוך שלהם.

<מהרטה ברוך רון: דובר על כך שגם בחינוך, במערכת החינוך יש פערים.

<מהרטה ברוך רון: יכול להיות שהפערים האלה הם תוצאה של זה שמגיל לידה עד גיל 3 מגיעים עם פער גדול שמתבטא בחינוך.

<מהרטה ברוך רון: אין ספק שנדרשת פה תכנית כוללנית שמתייחסת לחינוך בגיל הזה כזכות בסיסית, כזכות שתצמצם את הפערים בין האוכלוסיות.

<מהרטה ברוך רון: אני יודעת שכרגע המצב הוא שעל העמותות מוטלות רגולציות נוספות ללא תוספת תקציב.

<מהרטה ברוך רון: המסגרות קורסות.

<מהרטה ברוך רון: אנחנו ברשויות המקומיות פוגשים את התושבים מאוד מאוד מתוסכלים.

<מהרטה ברוך רון: כל שנה הם מתוסכלים יותר.

<מהרטה ברוך רון: צריך לפתור את הבעיה הזאת.

מיכל רוזין: אני אנסה להיות מאוד קצרה, כי חבריי פה ביטאו הרבה מהדברים שגם אני חושבת.

מיכל רוזין: אני חושבת שההסכמה פה על כך שזה צריך לעבור למשרד החינוך היא משמחת.

מיכל רוזין: אני רוצה להביע חד משמעית תמיכה במחאת העמותות ומעונות היום על אי פתיחת הרישום.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה חשוב, יש פה אמירה.

מיכל רוזין: עם כל הקושי שזה יוצר להורים, לכספים ולהכל, בסופו של דבר עד שאין החלטה כזאת שום דבר לא קורה, גם לא דיון כזה, לכן טוב ששמתם את זה לפתחנו.

מיכל רוזין: מכיוון שכן ירדו למיקרו, אני רוצה להגיד משהו מאוד בכללי במקרו.

מיכל רוזין: אני מסכימה איתך שהסיפור הוא לא הנשים שעובדות, הסיפור הוא הילדים.

מיכל רוזין: זה המשך ישיר של הדיון שקיימנו פה בבוקר על הפערים.

מיכל רוזין: צודקת מהרטה לחלוטין בכך שילדים מגיעים עם פער משמעותי בגיל 3 למערכת גני הילדים.

מיכל רוזין: אין ספק שמי שמשלם על הגנים הפרטיים 3000, 4000 ו-5000 שקלים - אלה המחירים של גנים פרטיים בארץ – ומי שזוכה להיות במעונות יום ולקבל את החינוך הטוב שם, מגיע עם פתיחה אחרת למערכת החינוך הציבורית.

מיכל רוזין: אני אגיד עכשיו משהו שאולי ארגוני הנשים לא יאהבו עד הסוף.

מיכל רוזין: ארגוני הנשים הצילו את המדינה מעצמה בכך שהם הקימו את מעונות היום, כמו הרבה נושאים אחרים שהקמנו, כמו נושא אלימות כלפי נשים וכדומה.

מיכל רוזין: זה לא האידיאל.

מיכל רוזין: האידיאל הוא שהמדינה צריכה לקחת אחריות על זה.

מיכל רוזין: טוב שהיו עמותות, טוב שהיו ארגוני הנשים, טוב שטיפלו בילדים האלה, אבל האידיאל הוא שצריכה להיות מערכת ציבורית מיום הלידה עד גיל 18.

מיכל רוזין: כמובן שגם היינו רוצים השכלה גבוהה בחינם במדינת ישראל.

מיכל רוזין: זה יעבור ממשרד הכלכלה.

מיכל רוזין: צריך להבין שזה לא רק עניין טכני, יש פה עניין מהותי.

מיכל רוזין: אמרת שהמטרה הייתה לעודד נשים לעבוד.

מיכל רוזין: היום נשים עובדות.

מיכל רוזין: נשים עובדות כמעט באותו אחוז של גברים.

מיכל רוזין: אני בעד בחירה חופשית.

מיכל רוזין: מי שרוצה לשבת ולגדל ילדים – מצוין, אבל לרוב הנשים אין את הבחירה הזאת.

מיכל רוזין: מסיבות כלכליות אין להן את הבחירה.

מיכל רוזין: מי שיש לה את הבחירה הזאת לשבת בבית ולגדל ילדים היא מהשכבות שיש להן יותר כסף.

מיכל רוזין: דווקא אלו שאין להן הן אלו שנאלצות לצאת לעבוד, הן צריכות את מעונות היום יותר מהכל.

מיכל רוזין: אנחנו צריכים לאפשר לשני ההורים, לא רק נשים, לעבוד, ואנחנו צריכים לאפשר לשני ההורים ליהנות משעות הפנאי ומגידול וחינוך הילדים, אבל צריך, אתה צודק, לשנות זווית ראייה, להפסיק להתייחס לנושא כאל נושא של נשים, אלא כאל נושא של ילדים.

מיכל רוזין: אם לא היה מדובר בעמותות נשים, אם לא כל העובדות היו נשים מוחלשות ולא היה מדובר בילדים, המצב לא היה מגיע למצב הזה.

מיכל רוזין: אין ספק שזה בגלל שמדובר בעובדות מוחלשות שאין להן ברירה חוץ מלעבוד בשכר הזה, וזה בגלל שמדובר בעמותות נשים שנחנקות תחת העול.

מיכל רוזין: כמי שניהלה עמותת נשים והייתה מסתכלת כל חודש לשמיים מאיפה לשלם משכורות אני יודעת מה הן עוברות.

מיכל רוזין: זה בדיוק העניין.

מיכל רוזין: האחריות לא צריכה להיות עליהן.

מיכל רוזין: אנחנו יודעות שכאשר נשים מגיעות לתחום מסוים אז רמת השכר יורדת, רמת ההתייחסות של המדינה יורדת.

מיכל רוזין: אני חושבת שהגיע הזמן שהמדינה תיקח אחריות על זה.

מיכל רוזין: חלק מהעניין זה להעביר למשרד החינוך כדי לייצר את הרצף.

מיכל רוזין: אין פה הענשה, יש פה הטבה.

מיכל רוזין: צריך לעשות את זה איתכם, כאשר המטרה היא לייעל את הכל, המטרה היא הילדים.

מיכל רוזין: תודה, אלי, על קיום שני הדיונים הכל כך חשובים האלה.

מיכל רוזין: תודה וחג שמח.

<ישראל אליסף: תודה רבה על הדיון בפגרה, זה לא מובן מאליו.

<ישראל אליסף: אני חושב שנדיר גם בתקופה שהיא לא פגרה לראות כל כך הרבה חברי כנסת מגיעים לדיון.

<ישראל אליסף: זה רק מראה כמה יש קונצנזוס סביב הנושא.

<ישראל אליסף: חברנו ארגונים אקדמיים – מכללת ורד, מכללת אפרת - עם מנהלות מעון וארגונים אזרחיים כדי לצעוק צעקה אזרחית בעקבות הצורך שעולה מהשטח בנושא הזה.

<ישראל אליסף: הקמנו את הקואליציה לחינוך מלידה ששמה לה לטפל בנושא הזה, להביא אותו לסדר היום הציבורי - גם הציבורי מבחינת ציבור, גם הפרלמנטרי.

<ישראל אליסף: ההכרזה של הארגונים לא לפתוח את הרישום חשובה מאוד.

<ישראל אליסף: סוף סוף הארגונים החליטו לפעול.

<ישראל אליסף: עד עכשיו, במשך 7 חודשים מאז שהתחלנו לצעוק, לא שמענו מהארגונים אמירה ברורה וחזקה.

<ישראל אליסף: הם אומרים בריש גלי שהם בקריסה.

<ישראל אליסף: אני חושב שהאמירה הזאת חשובה.

<ישראל אליסף: חשוב מכך - הכרזה ממשלתית של החלטה, לא אי החלטה שזה מה שעשתה הוועדה.

<ישראל אליסף: הוועדה שהוקמה ישבה במשך חודשיים והחליטה שלא להחליט.

<ישראל אליסף: צריכה להיות החלטה של לקיחת אחריות ממשלתית לחינוך מלידה.

<ישראל אליסף: יש 3 נושאים מהותיים שעומדים ותלויים.

<ישראל אליסף: דבר ראשון, איכות.

<ישראל אליסף: מבחינת הנושא האיכותי יש את הנושא של תקינה של ילד על גננת, יש את הנושא של הכשרה של צוותים – זה בעיקר שכר – ואת דימוי המקצוע.

<ישראל אליסף: כיום הדימוי של המקצוע הוא דימוי נמוך.

<ישראל אליסף: הפיקוח הממשלתי מבחינת איכות הוא בלתי אפשרי.

<ישראל אליסף: לא יכול להיות שיש רק 16 מפקחים על כל המעונות, על כל המשפחתונים, על כל הצהרונים של משרד הכלכלה בכל הארץ.

<ישראל אליסף: זה לא הגיוני.

<ישראל אליסף: מבחינת כמות, רק 23% מקבלים מענה ציבורי.

<ישראל אליסף: במגזר החרדי מדובר על 10%, במגזר הערבי מדובר על 2%, כל השאר במקומות פרטיים שאינם מפוקחים.

<ישראל אליסף: עכשיו אני מדבר בכובע שלי כמייצג הורים.

<ישראל אליסף: כל מה שדיברו סביב השולחן הזה זה על 23%.

<ישראל אליסף: שכחתם ש-77% נמצאים במקומות שאף אחד לא יודע מה הם.

<ישראל אליסף: אנחנו כאן מדברים, אבל אנחנו שוכחים שאנחנו מדברים רק על 23%.

<ישראל אליסף: יש לנו אריה שואג שישן עכשיו.

<ישראל אליסף: כשההורים יבינו שיש להם יכולת להשפיע על מה שהולך פה, זאת תהיה המחאה החברתית של 2011 בשידור חוזר.

<ישראל אליסף: אני רוצה שתבינו את זה.

<ישראל אליסף: זה הולך לשם.

<ישראל אליסף: בצד הקיצון של ה-77% יש את "מחסני הילדים" ששמענו עליהם כולנו, בצד שני יש גננות שעושות גנים פרטיים ואקזיט.

<ישראל אליסף: גם על זה עשינו כתבות.

<ישראל אליסף: יש גננות שפותחות גן ועושות סטארט-אפ.

<ישראל אליסף: הן מוכרות אותו עם הילדים.

<ישראל אליסף: יש פורומים שלמים באינטרנט על גננת שמפרסמת למכירה גן עם רישום של 30 ילדים.

<ישראל אליסף: היא עושה אקזיט של חצי מיליון שקל.

<ישראל אליסף: יש את זה בכל הארץ.

<ישראל אליסף: רק שתבינו את ה-77%.

<ישראל אליסף: זו המאסה שהממשלה צריכה לדבר עליה.

<ישראל אליסף: יום אחד ההורים מגיעים ורואים שהבעלות התחלפה.

<ישראל אליסף: אני טיפלתי בכמה מקרים, זה פשוט לא נורמאלי, זו פשוט הפקרות.

<ישראל אליסף: הקושי של לקבל דרגה הוא קושי פשוט פסיכי.

<ישראל אליסף: אתה צריך להיות דוקטור בשביל למלא את הטפסים, זה פשוט לא הגיוני.

<ישראל אליסף: זה גורם להרבה הורים להתייאש מהתהליך.

<ישראל אליסף: אנחנו מוצפים בפניות.

<ישראל אליסף: אנחנו מטפלים דרך חברי כנסת, דרך הוועדה לביקורת המדינה, דרך אלף ואחד דברים.

<ישראל אליסף: דרך אגב, יש מענה גם באגף.

<ישראל אליסף: אם יש 60 אנשים באגף שצריכים לטפל בכל הפניות היוצאות דופן, זה פשוט בלתי אפשרי.

<ישראל אליסף: אני לא בא בטענות לאגף, אני מציג מציאות.

<ישראל אליסף: יש את הנושא של האיכות, אחר כך את הנושא של הכמות, כאשר בסוף יש את הנושא של איפה זה צריך להיות.

<ישראל אליסף: זה לא צריך להיות במשרד הכלכלה, זה צריך להיות במשרד החינוך.

<ישראל אליסף: נוצרה הזדמנות פוליטית וציבורית נדירה.

<ישראל אליסף: הגיל הרך נכנס לסדר היום הציבורי "ביג טיים", הוא נכנס לסדר היום הפרלמנטרי "ביג טיים".

<ישראל אליסף: ראש הממשלה הוא שר הכלכלה, הוא צריך לדחוף למעבר הזה.

<ישראל אליסף: צריך לעשות את זה בצורה איכותית.

<דנה דור: הבת שלי היא אחת מ-4 שזכו לקבל מקום במעון יום של ויצו בתל אביב, אחד מאלה שנסגרים, לצערי, בשנה הבאה.

<דנה דור: מה שעולה זה שהמעון נסגר מאילוצים כלכליים.

<דנה דור: האילוצים הכלכליים הם למעשה שכר המטפלות.

<דנה דור: המוסד בשכונה שלנו מנוהל למעלה מ-30 שנה על ידי מנהלת מדהימה.

אלי אלאלוף: איזו שכונה?

<דנה דור: שכונת נחלת יצחק בתל-אביב.

<קריאה: שכונה טובה.

אלי אלאלוף: מה זו "טובה"?

אלי אלאלוף: תיזהרו מהמילים שלכם.

אלי אלאלוף: אין שכונה רעה, יש טיפול רע בשכונה.

אלי אלאלוף: תדעו לכם, מי שהורס שכונה זה מערכות, לא אזרחים.

<דנה דור: המוסד שלנו בשכונה נוצר כתוצאה מזה שיש מטפלות טובות שהן למעלה מ-20 שנה.

<דנה דור: המנהלת, שהיא אישה מדהימה, במקום לתת לה אות הוקרה, סוגרים לה את המעון.

<דנה דור: אין לי פתרון לויצו.

<דנה דור: אין לי מושג אם זה יעבור לידיים של המדינה זה יעזור.

<דנה דור: כרגע אני יודעת שהילדה שלי היא בידיים טובות, כי יש שם צוות מסור שעובד למעלה מ-20 שנה.

<דנה דור: אם מפטרים אותן כי המשכורות שלהן "כבדות" – גם ככה הן טוענות שהן לא יכולות לסיים את החודש - לעומת מטפלות מתחילות, יש כאן בעיה.

<דנה דור: מחר אנחנו נכנסים לגן בניהול חדש, עם צוות חדש.

אלי אלאלוף: לא מדובר על זה.

אלי אלאלוף: אף אחד לא מתכנן להוציא - -

<דנה דור: הגן שלנו נסגר.

<דנה דור: המטרה שהמעונות יהיו בידיים טובות.

<דנה דור: המטפלות צריכות להיות מטפלות עם ותק, עם ניסיון.

אלי אלאלוף: עם ותק לא, כי הן מתחילות כדי להיות עם ותק.

<דנה דור: אותן נשים עם ותק מפוטרות מחר, כי לא משתלם לויצו להשאיר אותן.

<קריאה: שכר הולם, מעמד הולם.

<דנה דור: צריך לשים את הדגש על כך שאותן מטפלות יישארו מטפלות, אם תחת המדינה או תחת העמותות, לאותם ילדים בני שנתיים חסרי אונים.

עבדאללה אבו מערוף: אני שוב מברך על הדיון הזה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה לקואליציה לחינוך מלידה שעושה עבודה טובה ודוחפת את העניינים.

עבדאללה אבו מערוף: הייתי מסתפק בפתיח של יושב-ראש הוועדה, במה שהוא אמר.

עבדאללה אבו מערוף: הוא פתח את הישיבה בסיכום.

עבדאללה אבו מערוף: זה גם טוב, זה גם מקובל.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים לאבחן אבחנה ברורה, אבל לצערי הטיפול לא נכון, הוא לא טוב בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: עדיף לא לטפל מאשר לטפל בצורה רעה, חס וחלילה.

עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא ברור.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להכריע בעניין הזה.

עבדאללה אבו מערוף: זה עניין חינוכי ממדרגה ראשונה.

עבדאללה אבו מערוף: ברור שעל כל שקל שיושקע בגיל הזה, נרוויח 10 שקלים בהמשך.

עבדאללה אבו מערוף: זאת משוואה ברורה ונכונה.

עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו מדברים על כסף, אז הכסף טמון באיזה שהוא מקום.

עבדאללה אבו מערוף: לא צריך מיליארד 200 מיליון שקל, כי הכסף ישנו, רק צריך להשקיע אותו בחינוך.

עבדאללה אבו מערוף: צריך ללמוד מהניסיון במדינות הלא מפותחות, איך הייתה בהן מערכת החינוך, איך הייתה ההתייחסות לילדים מגיל 0 עד 3.

עבדאללה אבו מערוף: הם הרוויחו ועשו מערכת חינוך.

עבדאללה אבו מערוף: הם בנו חברה מאוד מאוד טובה, ברמה חינוכית ומוסרית מהמדרגה הראשונה.

עבדאללה אבו מערוף: העניין הזה דחוף, הוא צריך טיפול שורש טוב.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להעביר את זה למשרד החינוך.

עבדאללה אבו מערוף: משרד החינוך צריך להתחיל לעשות תכניות בקשר למקצועיות של מי שיעבוד שם.

עבדאללה אבו מערוף: אני רואה ואני יודע שהמקצועיות, לצערי הרב, נמוכה במעונות ובמשפחתונים.

עבדאללה אבו מערוף: אם משרד החינוך ייקח את זה באופן רציני, אני מציע שזה יהיה עניין חינוכי לעתיד של החברה.

עבדאללה אבו מערוף: ככה צריך להיות.

יגאל גואטה: אני רוצה לברך על הישיבה.

יגאל גואטה: היושב-ראש אמר בישיבה שדנה בנושא של עוני של ילדים שהכל מתחיל בחינוך.

יגאל גואטה: אין ספק שזה קשור גם לדיון הזה.

יגאל גואטה: הכל מתחיל בחינוך.

יגאל גואטה: אני חושב שצריך להתייחס לנקודה אחת.

יגאל גואטה: הדיון אם להעביר את זה למשרד החינוך, לא להעביר את זה למשרד החינוך, לפי דעתי הוא קצת סטייה מהדיון, כי בסופו של דבר אם יעבירו את זה, יעבירו את זה עם הצוות הקיים.

יגאל גואטה: זה לא הדיון.

יגאל גואטה: הנושא של הבירוקרטיה הוא עיקר הדיון פה.

יגאל גואטה: צריכים לראות איך עוצרים את זה מיד ועכשיו.

יגאל גואטה: הבירוקרטיה של המשרד מול הארגונים לא יכולה להימשך.

יגאל גואטה: כתוצאה מזה גם הארגונים גורמים לבירוקרטיה מול ההורים.

<יעל שמרגד: ממש לא.

<יעל שמרגד: אין שום בירוקרטיה מול ההורים, זה משרד הכלכלה.

יגאל גואטה: מאיפה הטופס?

<יעל שמרגד: זה משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: זה הסבסוד שהמשרד מחזיר להורים.

יגאל גואטה: זה טופס שמשרד הכלכלה עשה אותו, נכון?

יגאל גואטה: למי הוא מביא אותו?

יגאל גואטה: לכם?

אלי אלאלוף: לא.

יגאל גואטה: זה מגיע בסוף להורים.

אלי אלאלוף: זו התחשבנות בין ההורים למשרד.

יגאל גואטה: ואז הארגון לא יכול לקבל עד שהטופס - -

אלי אלאלוף: אין לו ברירה, הוא יקבל מראש.

אלי אלאלוף: ההחזר הוא לא בהתאם.

יגאל גואטה: ממה שאני שומע, מתלונות שאני מקבל ממעונות וארגונים, להשיג היום סמל למעון יותר קשה מאשר לייצר F-16.

יגאל גואטה: סמל למעון זה משהו מטורף.

<משה סויסה: אנחנו עושים שירות למדינה.

<משה סויסה: אנחנו לא מקבלים הקצאה של שטח.

<משה סויסה: אנחנו באים ביוזמה ברוכה, קונים שטח, בונים מבנה.

<משה סויסה: יש לנו בעיות וקריעת ים סוף.

יגאל גואטה: יותר קל להתקבל לשב"כ מאשר להכניס ילד מעל למכסה למעון.

יגאל גואטה: אלה דברים לא נורמאליים.

יגאל גואטה: צריך לקצר את הבירוקרטיה.

יגאל גואטה: ברור שרגולציה וביקורת של המשרד זה טוב, אבל תקצוב לזה אין.

יגאל גואטה: זה דבר שצריך לפתור אותו.

יגאל גואטה: הדבר האחרון שצריך לפתור אותו והוא הכי חשוב זה שכר המטפלות.

יגאל גואטה: זה לא נורמאלי שנשים את הדבר הכי יקר לכולנו, תינוק שנולד, באיזה שהוא מקום שהמטפלת מקבלת שכר מביש.

יגאל גואטה: כנראה שזה המינימום.

יגאל גואטה: שמעתי שיש כאלו שמקבלות פחות ממינימום.

יגאל גואטה: אף אחד לא היה הולך לעשות ניתוח לב פתוח אצל מטפלת שמקבלת 25 שקלים לשעה, הוא היה רוצה את הרופא הכי טוב.

יגאל גואטה: למה את התינוק, שזה הדבר הכי יקר לנו בעולם, אנחנו מסכימים לשים במקום שהמטפלת כל היום צריכה להתעסק בחובות שלה, בלחצים שלה, בזה שהיא לא רק לא גומרת את החודש, היא לא גומרת את היום?

יגאל גואטה: בירוקרטיה, שכר מטפלות זה הנושא.

יגאל גואטה: זה צריך להיפתר מידית.

אורי מקלב: הייתי צריך לברך אותך שעל אף ציר הזמן הזה של ערב פסח שבו רוב האנשים עסוקים בקניות, בהתחדשות, בהכנות לליל הסדר, אתה עכשיו עוסק ועסוק בביעור חמץ.

אורי מקלב: לא רק בביעור חמץ, אלא בחמץ שעבר עליו כמה וכמה פסחים.

אורי מקלב: הדימוי הוא נכון על ציר הזמן הזה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אני נחשב בין הוותיקים מחברי הכנסת, רובם יותר צעירים ממני.

אורי מקלב: אין נושא שאני זוכר אותו שדנו עליו כל כך הרבה כמו הנושא של המעונות.

אורי מקלב: יכול להיות שהיינו צריכים לחלק היום למשרד הכלכלה מדליות זהב.

אורי מקלב: מגיעה להם מדליית זהב על כך שהנושא המדובר ביותר ברצף בכנסת הזאת זה נושא המעונות, על כל בעיותיו.

אורי מקלב: אין ועדה שלא דנה בנושא המעונות – ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכלכלה, ועדת הכספים, ועדת החינוך, הוועדה לזכויות הילד, הוועדה למעמד האישה, הוועדה לביקורת המדינה, הוועדה לפניות הציבור.

אורי מקלב: אפילו ועדת המדע והטכנולוגיה הצליחה לדון בזה.

אורי מקלב: חוץ מוועדת חוץ וביטחון, כל הוועדות דנו בזה.

אורי מקלב: לא מגיעה מדליה, אדוני היושב-ראש?

אורי מקלב: מגיעה מדליה שחורה על כך שאצל רבים מתושבי מדינת ישראל המעונות זה הסמל לבירוקרטיה, זה הסמל לזלזול ונוקשות כלפי אזרחים.

אורי מקלב: כל מי שיש לו ילדים, לא משנה באיזה היבט, יש לו חוסר במעונות, יש לו קושי בקביעת הדרגה.

אורי מקלב: המפעילים עצמם זה פועל יוצא לשירות שהם צריכים לתת להורים.

אורי מקלב: אין עוד דבר שמסמל את הבירוקרטיה.

אורי מקלב: אין הדבר דומה למתן הנחה בארנונה, שאז המערכת צריכה להיות נוקשה כלפי מי שמבקש, לבדוק אותו טוב.

אורי מקלב: התפישה המרכזית בנושא של המעונות היא לתת אפשרות לאישה לעבוד.

אורי מקלב: המעונות קמו במדינת ישראל מכוח חוק המעונות על-מנת לאפשר לנשים לצאת לעבודה.

אורי מקלב: בכל היעד הזה יש כישלון קולוסאלי.

אורי מקלב: אחד החסמים של נשים לצאת לעבודה זה החוסר במעונות, אי היציבות בדבר, הבירוקרטיה.

אורי מקלב: לא כדאי להן לעבוד בגלל המעונות.

אורי מקלב: יש 3 היבטים מרכזיים.

אורי מקלב: קודם כל, קביעת הדרגות, הרישומים.

אורי מקלב: יש את כל מה שנאמר פה, את כל הבעיות שאנשים סובלים מהן בגלל הטרטורים.

אורי מקלב: 10 פעמים הם צריכים לשלוח פקס.

אורי מקלב: אני לא אאריך בכל הנושא הזה, כי אנחנו לא נגמור עד ליל הסדר.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על הקושי של המפעילים, על הקשיים הבירוקרטיים, על הנהלים הסותרים, הנהלים הדרקוניים כלפיהם.

אורי מקלב: הדבר האחרון הוא החוסר.

אורי מקלב: אין פתרון.

אורי מקלב: לא רק שהטיפול לא נהיה יותר טוב, הוא נהייה הרבה יותר גרוע, אנחנו הולכים כל הזמן צעדים אחורנית.

אורי מקלב: קצה נפשם של ההורים.

אורי מקלב: אתם, משרד הכלכלה, מוציאים את דיבת המדינה בבירוקרטיה, בקשיים, בחוסר התחשבות, בזלזול.

אורי מקלב: זה מה שאתם עושים.

אורי מקלב: מה שיקרה זה שכשהם יצאו מפה - השר עד אחרון הפקידים – הם יגידו: היה קצת לא נעים, נעבור את זה.

אורי מקלב: התפישה שלכם היא שצריך להקשות, לבקש מאישה שחוזרת מלידה כי לא יודעים אם היא כן תחזור, לא תחזור, אולי היא תרוויח יותר.

אורי מקלב: התפישה צריכה להיות: אישה עובדת, תקל עליה, תבוא לקראתה.

אורי מקלב: אם היא חזרה מחופשת לידה, זה חלק מהחיים.

אורי מקלב: זה המניע, זה המזין.

אורי מקלב: הלידות שלה הן שמזינות את המעונות.

אורי מקלב: אנחנו רואים שאל כל אישה שיולדת מתייחסים כאילו עברה איזו עבירה ולכן היא צריכה לסבול בצורה כזאת או בצורה אחרת.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, כדי שלא נהיה צועקים לריק, כדי שאנחנו נעשה משהו מעשי, אני מציע שהוועדה שאתה עומד בראשה תקיים רצף של דיונים במסגרת שימוע.

אורי מקלב: משרד הכלכלה צריך לעבור שימוע בנושא של המעונות.

אורי מקלב: למשרד הכלכלה יש גופים חזקים שעומדים מולו, הוא לא יכול לפעול נגדם.

אורי מקלב: היחידים שמוחלשים, כפי שנאמר פה, זה המעונות, אלה שמייצגים את המעונות.

אורי מקלב: אין להם לוביסטים, כוחות, הסתדרות, משהו חזק.

אורי מקלב: הם באים לפה.

אורי מקלב: אנחנו המשענת היחידה שיש להם.

אורי מקלב: אם תעשה את הדיונים במסגרת שימוע, דהיינו לקחת כל נושא שיש בו בעיה במשרד, אם זה נושא הרישום, לאחר מכן נושא ההפעלה מול אלה שמפעילים, לאחר מכן הנושא של חוסר במבנים, מה נעשה, למה לא נעשה, מי מעכב, אני חושב שאז השר שאחראי, המנכ"ל שאחראי יראו באמת אם הם מצליחים להוציא את המעונות מהקיבעון שהם נמצאים בו, מהקשיים למשהו אחר.

אורי מקלב: צריך שהמעונות בישראל יהיו מעונות ידידותיים כלפי ציבור העובדות, שהם יהיו אלה שנותנים את הדחף, את המניע לנשים לצאת לעבוד, לא הפוך.

<משה סויסה: אנחנו לא באים להחליף את הרגולטור.

<משה סויסה: אנחנו גוף שמפעיל מעונות יום במגזר כללי ובמגזר חרדי.

<משה סויסה: אני אומר ואני זועק שהבעיה הזאת חוצה מגזרים.

<משה סויסה: המדינה מדברת גבוהה גבוהה, ובצדק, על הפעלת מעונות יום, על תקצוב לבינוי מעונות יום שאנחנו שומעים ויודעים שלא כולו מנוצל.

<משה סויסה: בהתחבר לדברים של גברת שולי מועלם, בואו עכשיו, כבר בחול המועד כשאנחנו באים לעבוד על הבעיה הזאת שאין צוות, שאנחנו מתמודדים עם סייעת שלא רוצה לחזור לעבודה, ניקח איזה שהוא תקציב מהבינוי של המעונות, נעביר אותו לשכר למטפלות.

<משה סויסה: אני מעלה הצעה.

<משה סויסה: אני לא מחליף את הרגולטור.

<משה סויסה: מה זה שווה אם אנחנו נבנה מעונות, נפתח מעונות אבל לא יהיה צוות שיקבל את הילדים.

<משה סויסה: אנחנו מדברים על צוות שצריך להיות במשרד החינוך, צוות מנוסה, אבל אין, הוא לא נמצא.

<ורד כרמון: יש חוק במדינת ישראל, הוא לא הוזכר כאן.

<ורד כרמון: מדובר בחוק פעוטות בסיכון, הזכות למעון יום.

<ורד כרמון: יש כ-20 אלף פעוטות מידי שנה שמושמים במעונות היום.

<ורד כרמון: זאת האוכלוסייה המוחלשת ביותר.

<ורד כרמון: זה חוק מאוד מהותי שבא למנוע הוצאה מהבית.

<ורד כרמון: הוא מדבר על מצבים של בעיות בהתפתחות הילד, על מצבים תפקודיים, על פעוטות מוכים, על פעוטות שסובלים מהזנחה.

<ורד כרמון: אלה הראשונים שבוועדת קבלה מקבלים קדימות בקבלה למעון.

<ורד כרמון: אין להם את הקול.

<ורד כרמון: אלה הורים שלא יבואו ויצעקו – זה לעומת הורים עובדים - אם לא יהיה מעון במקום שבו הם גרים.

<ורד כרמון: אני מאוד מודאגת.

<ורד כרמון: אני תומכת במצב שקורה ובקיום הדיון כאן היום, אבל אני מאוד מאוד מודאגת.

<ורד כרמון: אם לא ייפתחו מעונות היום, אם לא תיפתח ההרשמה, מה יהיה עם 20 אלף הפעוטות שאין להם מסגרות אחרות, אין להם הורים שיכולים לשלוח אותם למעונות אחרים, למטפלות הפרטיות, ל"מחסני הילדים" שטיפלנו בנושא הזה?

<ורד כרמון: בג'סר א-זרקא, ששם יש המון פעוטות בסיכון, אין אפילו מעון יום אחד.

<ורד כרמון: זאת סוגיה על סדר היום שצריכה פתרון אד-הוק מעבר לפתרונות הרחבים.

<חלי זלינגר: אני מברכת על הדיון הזה.

<חלי זלינגר: אני מצטרפת לדברים שנאמרו כאן בהקשר של חינוך ילדים.

<חלי זלינגר: עלו כאן הצעות מלומדות.

<חלי זלינגר: לאורך הדיון חשבתי על איזה שהוא פתרון, על איזה שהוא ניסיון לייצר משהו אד-הוק שייתן לטווח הקצר מענה.

<חלי זלינגר: אני חושבת שצריך לקיים איזו שהיא הפרדה בין המנגנון של ההחזרים להורים, לבין המנגנון הפיקוחי שמנהל את השיח עם הארגונים.

<חלי זלינגר: אם אני מסתכלת על אם עובדת שמחנכת את ילדיה במסגרת מפוקחת, יש מנגנונים נוספים ודרכים פרקטיות טכניות לתת לה את הסיוע הזה, ללא כל קשר לשיח ולדיאלוג שמתקיים עם משרד הכלכלה.

<חלי זלינגר: אגב, לתחושתי, מאז שגלית קן נכנסה לאגף, שזה זמן מאוד קצר, יש אוזן קשבת.

<חלי זלינגר: מן הסתם היא לא יכולה לטפל בדברים שבמשך שנים לא טופלו.

<פיני קבלו: אני מכיר מקרוב את כל הנושא של מעונות עוד כשהייתי מזכיר ההסתדרות וראש עיר.

<פיני קבלו: אני יכול לתת דוגמה מבית שאן.

<פיני קבלו: כמזכיר ההסתדרות אני יכול להגיד שהיו כ-8 עד 10 מעונות יום של נעמ"ת בבית שאן, כאשר היום יש 0.

<פיני קבלו: זה הפך להיות מצרך לעשירים.

אלי אלאלוף: ממש 0 מעונות של נעמ"ת בבית שאן?

<פיני קבלו: כן.

אלי אלאלוף: כמה מעונות של נעמ"ת יש בבבלי?

<יעל שמרגד: יש ארגונים אחרים.

<פיני קבלו: יש עמותות אחרות.

<פיני קבלו: אנחנו תומכים במהלך הזה.

<פיני קבלו: צריך שנעשה אותו כמה שיותר מהר.

<פיני קבלו: אני מדבר בכובע של השלטון המקומי, כי אין ספק שתהיה מעורבות גדולה במהלך הזה של ראשי הרשויות המקומיות, של כל מערך החינוך שיש שם, עם כל מערך כוח האדם שניתן להיעזר בו בעירייה.

<פיני קבלו: אני חושב שהנושא הזה מבורך, אנחנו נותנים את ברכתנו.

<פיני קבלו: ככל שנעשה את זה יותר מהר, ככה הגופים המקצועיים יסיימו את העבודה שלהם.

<פיני קבלו: אם זה ייגרר, העבודה המקצועית תיפגע.

<פיני קבלו: אני מצטרף למה שאמרה נציגת משרד הרווחה.

<פיני קבלו: בעניין הזה צריך מאוד מאוד להיזהר, כי בחלק גדול מהמעונות יש את אותם הילדים.

<פיני קבלו: אני ביקרתי לפני כשבוע בחצור.

<פיני קבלו: יש שם מעון רב תכליתי של אמונה.

<פיני קבלו: זה דבר מדהים.

<פיני קבלו: יש שם שילוב יפה של ילדים.

<פיני קבלו: חשוב מאוד שלא נזניח את אותן משפחות.

<פיני קבלו: הילדים מגיעים לאותן מסגרות משותפות מבלי שהילד או ההורה יודע מאין הילד הגיע ועל איזה רקע הוא נמצא באותו מעון.

<פיני קבלו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, וישר כוח על מה שאתה עושה בנושא הזה.

<אחז אגם: יש נקודה אחת שאף אחד לא התייחס אליה, וזה עניין המפעילים.

<אחז אגם: אמרת בציניות את העניין, אבל זו ממש לא סוגיה צינית.

<אחז אגם: מדובר בפתיחה של מעונות רווחיים מול סגירה של מעונות רווחיים פחות.

<אחז אגם: יושבת ראש ויצו דיברה על סגירה של 9 מעונות.

<אחז אגם: מה שלא נאמר זה שנסגרים מעונות לא רווחים ונפתחים מעונות רווחיים יותר.

<אחז אגם: זאת לא הייתה אמורה להיות מטרת המפעילים.

<אחז אגם: לא יעלה על הדעת שייסגר מעון כי הוא לא מביא את הרווח המתאים, לעומת מעון בבבלי שייפתח כי הוא כן מביא.

<יעל שמרגד: כל הארגונים הם מוסדות ללא רווח.

<יעל שמרגד: כל ההכנסות מושקעות במערכת.

אלי אלאלוף: דווקא אני מזדהה עם ההערה הזאת.

<אחז אגם: כששואלים את הסיבה, מסתבר שהמטפלות הוותיקות הן עול כלכלי.

<אחז אגם: כשיש סוף סוף מטפלת שמרוויחה לפי דרג א', אז היא עול כלכלי, מה פתאום להחזיק אותה, בואו ניקח אחת שלא עולה לנו כל כך הרבה.

אלי אלאלוף: גלית, אני יודע שאת רוצה להגיב, אני יודע שקיבלת בשם כל המערכת את כל הקיטור הלא נעים שלא מגיע לך באופן אישי.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה לתת לך מילה אחרונה כדי להתגונן, אין טעם.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה שתביני שזאת הייתה התקפה אישית עלייך או על המערכת שלך, אלא על מערכת שהייתה לקויה הרבה שנים.

אלי אלאלוף: הגשתי בוועדה שטרכטנברג הקים מסמך שנקרא "של מי הילד הזה".

אלי אלאלוף: ההרגשה הייתה שהילדים הוזנחו מגיל לידה.

אלי אלאלוף: המדינה לא לקחה אחריות על הילד הנולד.

אלי אלאלוף: טיפת חלב נתנה שירות פעם ב, אחר כך הארגונים הנפלאים עשו עבודה - אולי עכשיו הם צריכים להתמודד עם תגובות לא קלות - ואחר כך היה את משרד החינוך, שזה כבר תלוי במקום כי יש מקומות שהיה בהם יותר.

אלי אלאלוף: בדרך כלל הילד עד גיל 5 לא היה מטופל באופן ממלכתי.

אלי אלאלוף: את התקופה הזאת צריך לסיים בהקדם.

אלי אלאלוף: בשם ועדת הרווחה אני מודיע: אל"ף, מערכת הגיל הרך צריכה להיות באחריות מוחלטת מגיל לידה במשרד החינוך.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הכל כדי לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו מנהלים מו"מ.

אלי אלאלוף: לצערי הדוח של משרד ראש הממשלה לא רצה לקבל החלטה.

אלי אלאלוף: לפי דבריו, בישיבה האחרונה שהייתה לי, זה כאילו בגלל ההתנגדות של משרד החינוך לקבל.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר משרד שמקבל בתנאים.

אלי אלאלוף: אם המדינה מחליטה באמצעות הממשלה להטיל עליו אחריות, הוא קודם כל ימלא את האחריות.

אלי אלאלוף: אין התניה בקבלת אחריות על הגיל הרך.

אלי אלאלוף: משרד החינוך, הכותרת של הבוקר, אני לא יודע באיזה עיתון, היא שאם הוא יקבל מיליארד שקל הוא יטפל בילדים.

אלי אלאלוף: קודם כל שיטפל בילדים.

אלי אלאלוף: יש לו 52 מיליארד שקל.

אלי אלאלוף: אם הוא לא יודע להתמודד בחיסכון של 2%, סימן שהמערכת שלו לא טובה.

אלי אלאלוף: אין מערכת שלא יודעת להתמודד עם אתגר כזה של מיליארד שקל כאשר יש לה בקופה 52 מיליארד שקל.

אלי אלאלוף: חייבים להעביר את הגיל הרך למשרד החינוך, וזאת מבלי לפגוע במערכת שלא קיבלה אף פעם את התנאים כדי להתמודד עם האתגר הלאומי של הטיפול בגיל הרך.

אלי אלאלוף: לא צריך לבוא בטענות למשרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: הייתי עושה מזה בדיחה אישית.

אלי אלאלוף: כשדיברתי על הגיל הרך, הייתי שואל - איפה אצלנו הגיל הרך.

אלי אלאלוף: זה היה יותר מסובך להגיד במסחר ותעשייה.

אלי אלאלוף: זה נראה הגיוני, לא?

אלי אלאלוף: משרד הכלכלה לא קיבל בחיים את התנאים הנדרשים להתמודדות עם הגיל הרך.

אלי אלאלוף: גם התקציבים הקיימים לא מספיקים.

אלי אלאלוף: אנחנו גאים להגיד שיש מיליארד 200 לבנות, אבל למה לא בונים בצורה שיטתית מעונות בהתאם לגידול האוכלוסייה?

אלי אלאלוף: במשרד החינוך יש כל שנה תקציב שגדל באופן שיטתי.

אלי אלאלוף: אחת הטענות שיש לי למדינה שלנו היא על כך שלא מתקצבים מספיק את הרווחה.

אלי אלאלוף: גם ברווחה אין תקציבי פיתוח נדרשים, לכן גם אין מעונות בהתאם.

אלי אלאלוף: דבר שני, חייבים להתמודד בדחיפות הנדרשת במשבר שנוצר, הכל בתיאום עם המשרדים הרלוונטיים - משרד האוצר, משרד הכלכלה ונציגי הארגונים, אם תרצו, למרות שאני לא רואה כרגע השפעה ישירה של השלטון המקומי.

אלי אלאלוף: צריך להקים צוות שמ-1 במאי עובד בצורה אינטנסיבית ומדווח לוועדה ולי באופן אישי על כל פגישה ותוצאותיה, על מנת לפתור את הבעיה ב-3 שבועות, על מנת להבטיח את פתיחת שנת הלימודים הקרובה.

אלי אלאלוף: בנוסף, הוועדה תיקח אחריות, כפי שהומלץ על ידי מספר רב של חברי כנסת, על מעקב לפי הצורך, בתיאום עם ועדת החינוך או בשיתוף עם ועדת החינוך, כדי שהמהלכים המרכזיים שהתבקשנו פה לעשות על ידי כל חברי הכנסת והציבור יתבצעו: אל"ף, הקמה של מועצה לגיל הרך, שתיים, העברת המערכת למשרד החינוך.

אלי אלאלוף: ההיערכות הזאת לא חייבת להיות מהיום למחר.

אלי אלאלוף: לא לשכוח שצריך לתת זמן לזה.

אלי אלאלוף: אנחנו בוועדה נעשה את המעקב הנדרש לזה.

אלי אלאלוף: אני שוב מודה לכם על כך שמצאתם לנכון לבוא לישיבה בערב פסח, בתקווה שנצליח לעשות רק טוב.

אלי אלאלוף: חג שמח, הישיבה נעולה.