ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 170, 2016-03-28 10:30

דוד אמסלם: בוקר טוב.

דוד אמסלם: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 106 והוראת שעה), התשע"ו-2016.

דוד אמסלם: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: אני שמח שנמצא איתנו חברי הטוב השר יריב לוין.

דוד אמסלם: באמת כבוד גדול בשבילנו.

דוד אמסלם: כבוד השר, תאמר כמה מילים על החוק ואחר-כך נשמע את האחרים.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב ראש, גם לך וגם לצוות של הוועדה, על המאמץ בקביעת הדיון הזה במהירות.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שגם כיף לחזור ולשבת בוועדה לכנסת.

זוהיר בהלול: אל תהיו מנותקים מהעם, אדוני השר.

זוהיר בהלול: המאבקים בשבת הכי מרתקים.

יריב לוין: אתה יודע מה?

יריב לוין: תן לי שלוש נקודות שם, אני מוכן לתת לך לנצח בכמה הצבעות פה, לא אחת.

זוהיר בהלול: אני לא אמכור את נשמתי לעולם.

יריב לוין: אז אתה אומר שנצטרך לנצח בלי זה.

יריב לוין: תיראו, רבותיי.

יריב לוין: אני אומר בגדול שמצב בניית בתי המלון הוא בערך כמצב הפועל תל-אביב והפועל עכו, אם אנחנו כבר רוצים להמשיך באותו קו.

יריב לוין: אני באמת מאמין שהתיירות יכולה להיות עוגן כלכלי מרכזי למדינת ישראל.

יריב לוין: כל מיליון תיירים שמגיעים לכאן משאירים 5.5 מיליארד בקופת המדינה ומייצרים 40,000 מקומות עבודה שפרוסים בכל רחבי הארץ.

יריב לוין: הם מהווים שגרירים של המדינה בחוץ לארץ.

יריב לוין: בוודאי שגם מבחינת תיירות הפנים, יש חשיבות עצומה שאנשים יוכלו לטייל בארץ, להכיר אותה ולחוות את החוויות שיש כאן.

יריב לוין: כדי שנוכל להרים את התיירות למקום אחר אנחנו מוכרחים לעשות שינוי יסודי בכל מה שקשור בהליכי בניית בתי מלון, על-מנת לייצר מגוון הרבה יותר רחב, גם מבחינת כמותית של היצע חדרים וגם מבחינת גיוון סוג החדרים.

יריב לוין: למשל, מלונות עממיים יותר של שלושה כוכבים או אכסניות ודברים מהסוג הזה שחסרים כאן מאוד.

יריב לוין: אנחנו נמצאים במציאות שבה בישראל יש היום כ-400 בתי מלון בסך-הכול.

יריב לוין: כדי לקבל קנה מידה, באוסטריה יש למעלה מ- 1,500 בתי מלון של שלושה כוכבים בלבד.

יריב לוין: זה המקום שאנחנו נמצאים בו.

יריב לוין: התוצאה של הדבר הזה כמובן מורגשת גם בכיס כי היא מביאה לייקור מאוד משמעותי של המחירים, משום שההיצע איננו גדול, לא כמותית ולא מבחינת מגוון סוגי החדרים, בעוד שהביקושים נמצאים כל הזמן בתהליך של גידול ושל עלייה.

יריב לוין: מספר בתי המלון שנבנו בישראל בעשור האחרון עומד על עשרות בודדות וברור שבקצב הזה קשה יהיה לפתח כאן תיירות אמיתית.

יריב לוין: אנחנו נראה המשך עלייה במחירי הנופש וכפועל יוצא, כמובן, גם פגיעה ביכולת להביא לפה תיירות נכנסת וגם במספר ישראלים שמבקשים לטייל.

יריב לוין: יש שתי סיבות עיקריות למצב הנוכחי בנושא בניית המלון.

יריב לוין: הסיבה הראשונה היא הנושא של התמשכות תהליכי התכנון והבנייה.

יריב לוין: ההליכים בארץ הם בכלל ארוכים והם ארוכים פי כמה כשמדובר בהקמת בתי מלון.

יריב לוין: הממוצע להקמת בית מלון הוא קרוב ל-10 שנים.

יריב לוין: צריך להבין שהיכולת להקים רשת בתי מלון בכלל לא קיימת.

יריב לוין: אדם שרוצה להקים חמישה בתי מלון בחמישה מקומות שונים, צריך ללכת לחמש ועדות תכנון ובנייה שונות.

יריב לוין: באחד זה נמשך 12 שנים ובשנייה זה נמשך 8 שנים.

יריב לוין: באחת דורשים ממנו דרישות כאלה ובשנייה דורשים דרישות הפוכות.

יריב לוין: התוצאה היא שהתהליך הוא תהליך ארוך מאוד.

יריב לוין: כמובן זה לא כלכלי ופשוט מייאש ומתיש את היזמים שמוכנים להיכנס ואפילו חושבים להיכנס לנושא הזה.

יריב לוין: הבעיה השנייה היא בעיה קשה מאוד של רווחיות.

יריב לוין: צריך להבין שהקמה של בית מלון, יחסית להשקעות נדל"ניות אחרות, זאת בהחלט השקעה שיש בה רמת סיכון גבוהה יחסית.

יריב לוין: בחלק מהמקרים התשואה עלולה להיות לא גבוהה או להתמשך על פני זמן.

יריב לוין: הביטוי הכי ברור לעניין הזה הוא העובדה שהיום כמעט בלתי ניתן לקבל במדינת ישראל אשראי לצורך הקמת בתי מלון.

יריב לוין: מרבית הבנקים מסרבים בכלל לתת אשראי להקמת מלונות.

יריב לוין: גם מי שמוכן לתת אשראי מוכן לעשות זאת במשורה ובתנאים בעייתיים מאוד.

יריב לוין: לכן, גם כאשר יש כבר יזמים שמוכנים לצלוח את כל המכשולים האלה, הם בעצם נמצאים במקום שיש להם בעיית מימון מאוד קשה.

יריב לוין: הפועל היוצא הוא שיש לנו היום מאות מגרשים ששווקו ושיש לגביהם תב"ע בתוקף, שמאפשרת הקמת בתי מלון והיזמים ובעלי המגרשים האלה פשוט אינם בונים את המלונות האלה והם עומדים ריקים.

יריב לוין: המטרה של הצעת החוק הזאת היא באמת לנסות לטפל בשני הכשלים האלה שתיארתי קודם ולאפשר לשוק הזה להיחלץ מהמקום שהוא נמצא בו.

יריב לוין: להביא לבנייה מואצת של חדרי מלון, להקמה של אלפי חדרי מלון בתוך שנים ספורות, עם דגשים שאנחנו נשים גם במענקים שאנחנו נותנים למלונאות מהסוג שחסר לנו, בעיקר מלונות שלושה כוכבים במרכזי ערים ולאכסניות.

יריב לוין: המטרה היא באמת להביא את היצע בתי המלון למספרים אחרים לחלוטין, למגוון אחר בתוך פרק זמן לא ארוך.

יריב לוין: הצעת החוק נשענת בעצם על שני נדבכים.

יריב לוין: נדבך אחד נוגע סוף סוף להכרה בנושא של הקמת בתי מלון כתשתית לאומית.

יריב לוין: הכרה בחשיבות של התיירות, שבמובן הסמלי היא אפילו רק מעבר להוראות היבשות של החוק.

יריב לוין: הדבר הזה יאפשר לבצע הקמה של בתי מלון בהליכים הרבה יותר מהירים.

יריב לוין: לרכז בוועדה אחת הקמה של בתי מלון בשורה של ערים.

יריב לוין: זה יאפשר לנו להביא לכאן רשתות בינלאומיות ולבצע תהליך של הקמת רשתות של מוטלים, דבר שעד היום לא קיים פה בגלל הבעיה שתיארתי קודם.

יריב לוין: המרכיב השני של ההצעה נועד לטפל בבעיה של התשואה של רמת הסיכון ושל המימון על-ידי כך שאנחנו נאפשר בוועדות מקומיות עצמאיות, לתת תוספת של אחוזי בנייה שבמסגרתה אפשר יהיה להשתמש גם ב-20% - שהוא רק מרכיב התוספת, הוא לא מתוך הבסיס – לצורך בנייה למגורים.

אורי מקלב: איזה ועדות - - -

יריב לוין: אני תכף אתייחס.

יריב לוין: הדבר הזה יאפשר בעצם גם לשפר באופן משמעותי את הכדאיות הכלכלית של הפרויקט.

יריב לוין: דבר נוסף שהוא הרבה יותר חשוב, זה ישפר את תזרים המזומנים שלו ואת היכולת לקבל מימון כדי לבצע אותו.

יריב לוין: בהמשך לשאלה של חבר הכנסת מקלב, אני מודה שעשיתי לא מעט פשרות מול משרדי הממשלה הנוגעים בדבר על-מנת להביא את ההצעה הזאת בנוסח הזה כפי שהיא כאן.

יריב לוין: אני כשלעצמי לא חשבתי שיש צורך להגביל את זה רק לוועדות עצמאיות, אבל כך היתה העמדה הנחרצת של משרד המשפטים בעניין הזה.

יריב לוין: אני בהחלט חושב שככל שאנחנו נקל ונסייע כך ייטב.

יריב לוין: אני לפחות מביא את ההצעה הזאת כפי שהצלחתי לגבש אותה בהסכמה עם משרדי הממשלה השונים.

בצלאל סמוטריץ': תפקידנו לשפר אותה.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: נכון, גם לשמוע הצעות לשיפור, גם מכיוון כזה וגם מכיוון כזה.

אורי מקלב: זה לא הגיוני.

אורי מקלב: אין ועדה עצמאית אז אין?

יריב לוין: אני שוב רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש על הישיבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכבוד השר.

דב חנין: אפשר לשאול שאלות?

דוד אמסלם: אני רוצה להיכנס לדיון ואין לנו הרבה זמן.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאלה קצרה?

דב חנין: מכיוון שהשר לוין הוא שר מאוד רציני והוא מכין שיעורי בית לקראת הדיון, יש לי הרבה מה להגיד בדיון, אבל חשבתי שאולי כדאי קודם לקבל אינפורמציה מהשר, אם יש אותה.

דב חנין: למשל, המשרד אמר שהם עשו בדיקות.

דב חנין: האם נוכל לקבל את החומרים של הבדיקות כדי שנראה איפה החסמים?

דב חנין: איפה בדיוק הבעיה?

דב חנין: איפה זה נתקע בפועל?

דב חנין: מעבר לאמירה הכוללת, איפה הבעיות?

דב חנין: יש פה הרי ויכוח קשה לגבי הצעת החוק.

דב חנין: אבל אם יש דברים נקודתיים - - -

דוד אמסלם: השר בא במבחן התוצאה.

דוד אמסלם: הוא אומר שבמדינת בעשר השנים האחרונות לא נבנה מלון אחד.

דב חנין: השאלה למה?

דוד אמסלם: לכן הוא ישב על המדוכה עם אנשי המקצוע והתחיל לקדם איזה פתרון.

דוד אמסלם: עכשיו ניכנס לסעיפים וכל אחד יגיד מה נראה לו בסעיפים ומה לא נראה לו.

דב חנין: הנטייה למצוא את המטבע מתחת לפנס לא באמת אומר שהמטבע מתחת לפנס.

דוד אמסלם: דב, אתה תמיד מוזמן לכוס קפה לשר.

דוד אמסלם: אם יש לך רעיונות פוריים שיכולים לקדם את הנושא, הוא ישמח לשמוע אותם.

דב חנין: אני אנצל את ההזדמנות, בהחלט.

יריב לוין: אגב, כך גם היה ביחס להצעת החוק הזאת.

דוד אמסלם: יש שתי אופציות.

דוד אמסלם: או שכל ח"כ ידבר או שניכנס לפרטים, או להתייחס לפי סעיפים?

דוד אמסלם: מי רוצה להציג את החוק?

יריב לוין: אני חושב שהצגתי אותו.

<תומר רוזנר: לא, את הפרטים, מה מוצע?

יריב לוין: דורון הוא סמנכ"ל התשתיות של המשרד, שעומד גם בראש מנהלת ההשקעות שאחראית לכל הנושא של השקעות בבתי מלון.

<דורון אהרון: שלום לכולם.

<דורון אהרון: חבר הכנסת דב חנין העלית שאלה, אז אולי נתחיל מהדבר הזה.

<דורון אהרון: כמו שהשר אמר, בעשור האחרון אנחנו מדברים על סדר גודל של 30 בתי מלון.

<דורון אהרון: הגידול במספר בתי המלון בא בתנועת מספריים, תנועה הפוכה, דהיינו, שיעור הגידול מאוד נמוך, ומאידך, שיעור לינות התיירים הוא מאוד גבוה.

<דורון אהרון: התנועה הזאת מורגשת בכיס של כולכם.

<דורון אהרון: כשכולכם מזמינים לילה בבית מלון אז כשההיצע נמוך והביקוש גבוה והמחיר עולה.

<דורון אהרון: שאלת מה הסיבות?

<דורון אהרון: אנחנו בדקנו באמצעות המעניקים שאנחנו נותנים במסגרת חוק עידוד השקעות הון, מה הם הכשלים והחסמים שמובילים את היזם המלונאי להגיע למצב הזה שהוא לא מוכן להכניס את הרגליים לביצה הזאת שנקרא בית מלון.

<דורון אהרון: הקדים אותנו נועז בלניר, שהיה המנכ"ל הקודם של משרד התיירות ועמד בראש הוועדה להוזלת מחיר הנופש התיירות ובעצם הוא הגיע לאותה מסקנה כמו שלנו.

<דורון אהרון: יש שלושה מרכיבים שהם מרכיבים קריטיים בהקמה של בית מלון: הון קרקע ומרכיב הסיכון.

<דורון אהרון: מרכיב הסיכון זה בעצם הלימה בין התשואה שתקבל לבין הסיכון שיהיה לך בצוק איתן, תהיה לך מלחמת לבנון, התפוסות תרדנה בצורה משמעותית - - -

תמר זנדברג: אולי הממשלה תעשה שלום פשוט.

דוד אמסלם: זה דיון אחר, תתקדם.

יריב לוין: נחכה שיהיה שלום ואז נבנה.

תמר זנדברג: לא נחכה, תעשו את זה.

תמר זנדברג: זה בידיים של הממשלה.

דוד אמסלם: הזמן פה עובר בצורה מאוד מהירה.

דוד אמסלם: אני רוצה לקדם את הדיון, זה דיון מורכב.

<דורון אהרון: את העלית נקודה.

<דורון אהרון: לפני חודש פגשנו קבוצת רוכבי אופניים שעשתה מחנה אימונים במצפה רמון.

<דורון אהרון: אנשים שהגיעו מחו"ל עם דעות מדעות שונות.

<דורון אהרון: את צריכה לראות את קירוב הלבבות שעושה תיירות.

<דורון אהרון: אני רוצה להגיד לך - - -

דוד אמסלם: דורון, סיימת?

דוד אמסלם: בגדול, אני מבקש ממך שתי דקות.

דוד אמסלם: אל תחזק את מה שהשר אמר וחידד.

דוד אמסלם: תעבור לפרטים ונתקדם.

<דורון אהרון: אני רק אשלים את שלושת המבנים עליהם אנחנו שמים את האצבע.

<דורון אהרון: אמרנו: הון, קרקע וסיכון.

<דורון אהרון: התאמת הסיכון לתשואה.

<דורון אהרון: לגבי הון.

<דורון אהרון: אין בעיה של קרקעות.

<דורון אהרון: היום יש 7,000 חדרים שאף אחד לא בונה אותם.

<דורון אהרון: יש תב"ע מאושרת, אפשר לגשת ולהוציא היתרי בנייה, אין שום בעיה.

דב חנין: למה לא בונים?

<דורון אהרון: פעם אחת, הבעיה היא שליזם יש סיכון גבוה, כשהסיכון הזה גלום בתפוסות וגלום בהליכים סטטוטוריים.

<דורון אהרון: כשאנחנו נותנים מענקים כל שנה ליזם שכבר החליט לצאת לדרך - - -

דב חנין: למה לא בונים?

<דורון אהרון: דברי חכמים בנחת נשמעים, תן לי להשלים.

דוד אמסלם: דורון, אני מבקש ממך בקצרה ואל תתווכח.

<דורון אהרון: כשאנחנו בודקים למה בתי המלון, שכבר החליטו לבנות ולצאת לדרך וקיבלו מענקים, מה קרה ולמה הם נתקעו?

<דורון אהרון: ההליכים הסטטוטוריים אורכים סדר גודל של 4-5 שנים.

<דורון אהרון: היזם מתייאש ועוצר.

יעל כהן-פארן: אמרת שההליכים כבר אושרו.

<דורון אהרון: היזם מקבל ממני כתב אישור למענק.

<דורון אהרון: הוא מקבל מענק.

<דורון אהרון: יש לו נייר שנותן לו מענק והוא יוצא לדרך.

<דורון אהרון: עכשיו הוא ניגש לוועדה המקומית.

<דורון אהרון: הוא רוצה שינוי מסוים בתב"ע, הוא רוצה להגדיל את הזכויות.

<דורון אהרון: אמרנו שזה עסק מסוכן.

<דורון אהרון: כדי שזה יהיה כלכלי, צריך שמספר החדרים יהיה גבוה, צריך שתהיינה הכנסות גבוהות בשלבים הראשוניים ועל-כן בתיקון לחוק אנחנו מדברים על הוספת מגורים.

<דורון אהרון: מה עושה הוספת המגורים?

<דורון אהרון: הוספת המגורים גורמת לתזרים להיות כזה שכבר בשלבים הראשונים של הפרויקט יש הכנסה כספית.

<דורון אהרון: היזם יכול ללכת לבנק ולבקש גרייס של שלוש שנים עד שיחזיר את ההלוואה.

<דורון אהרון: עוד שלוש שנים אני אמכור את דירות המגורים ותהיה לי הכנסה ואוכל להחזיר לך את הכספים.

<דורון אהרון: מעבר לזה, יחסי הכיסוי משתפרים, אורך ההלוואה מתקצר.

<דורון אהרון: על-כן דיברנו על הוספת מגורים.

<דורון אהרון: לגבי הוות"ל.

<דורון אהרון: עניין הוות"ל הוא עניין קריטי.

<דורון אהרון: בעשרים שנה האחרונות לא נכנסה שום רשת מלונאית חדשה, בטח לא מחו"ל.

<דורון אהרון: יזמים מתדפקים על דלתות משרד התיירות לפחות אחת לחודש.

<דורון אהרון: בא יזם מחו"ל, יש לו כסף והוא רוצה להשקיע.

<דורון אהרון: אבל מה?

<דורון אהרון: הוא אומר: אני לא יודע לעבוד מול הוועדה המחוזית בצפון, מול הוועדה במרכז, מול הוועדה בדרום.

<דורון אהרון: מאיר מאוד רצה מלון באילת.

דוד אמסלם: דורון, השר כבר התייחס לזה.

דוד אמסלם: יש לך עוד משפט וחצי.

<דורון אהרון: לכן הכנסנו את הוות"ל כדי לסייע לרשתות, ובפרט בינלאומיות, להיכנס פנימה.

דוד אמסלם: אורי מקלב, בבקשה.

דוד אמסלם: ברשותכם, דקה כי אנחנו לא נכנסים לפרטים.

דב חנין: גם לגבי העקרונות דקה זה מאוד קצר.

דב חנין: זה חוק מאוד חשוב.

יעל כהן-פארן: נכון, זה חוק קריטי.

דוד אמסלם: אני סומך עליכם.

אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: אני רוצה לברך על היוזמה של השר.

אורי מקלב: זאת לא יוזמה רגילה אלא יוזמה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לעודד אותך על יוזמות שעושות רפורמה בכל החשיבה.

אורי מקלב: אנחנו מעודדים אותך ליזום שינויים בכל התפישה המלונאית והתיירותית בארץ.

בצלאל סמוטריץ': אורי, גם את היוזמה של הקזינו אתה מעודד?

אורי מקלב: זה לא תיירות, הוא הולך על תיירות פנים.

אורי מקלב: לכן אנחנו אומרים לו שיבנה יותר בתי מלון, תפתח את אילת בדברים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אני צחקתי.

אורי מקלב: יש תיירות מדעית ומחקרית והיא גם חשובה.

אורי מקלב: אילת יכולה להיות מקום לזה.

אורי מקלב: ראש העיר נמצא פה, הוא יודע שזה דבר שהוא זמין ויש לעיר אילת מה להציע מלבד קזינו.

אורי מקלב: אני אתחיל עם הנושא של ועדה מקומית ועצמאית.

אורי מקלב: עם כל הכבוד שהם לא הגיעו להסכמה, זה לא יכול להיות שניקח חלק מהארץ, דווקא במקומות של ביקוש ושל צרכים גדולים ושם אין ועדות עצמאיות מסיבות אחרות והן לא יוכלו להיות חלק מהמיזם.

אורי מקלב: זה פוגע בעצם הדבר.

אורי מקלב: דיברת על רשת.

אורי מקלב: אז מה הרשת תעשה?

אורי מקלב: יש מקומות שהרשת לא תוכל לעבוד כי שם לא יהיה לה מענה מקצועי?

דוד אמסלם: בוועדות?

אורי מקלב: כן, כי אין ועדה מקצועית.

אורי מקלב: אני מרחיב את הנימוק למה אנחנו צריכים לתת מענה גם בנושא הזה.

אורי מקלב: הנושא הנוסף הוא ה-20% שאנחנו רוצים לתת תוספת, איך קבעתם את זה?

אורי מקלב: קבעתם את זה לפי היתכנות כלכלית שבאמת היא נותנת את המענה ואת האיזון והכדאיות הכלכלית?

אורי מקלב: קשה לי להאמין ש-20% זה מענה לכולם.

אורי מקלב: אינו דומה 20% באזור רחוק לאזור המרכז.

אורי מקלב: 20% בתל-אביב זה הרבה.

אורי מקלב: לא יכול להיות שאותה מידה אנחנו נותנים למקום אחד בארץ, יהיה באותה שפה לכל המקומות בארץ.

אורי מקלב: התפישה הזאת לא נכונה.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להיות יותר מודולארי, לתת את זה לפי אזורי הכדאיות כדי שיאזנו ולתת מענה.

אורי מקלב: אני מבין שהנושא המרכזי זה הכדאיות הכלכלי או המימון.

אורי מקלב: לכן זה צריך להיות בהתאם לדבר האחרון שדיברתי עליו.

אורי מקלב: החוק צריך לתת מספיק סייגים, שלא יהיה מצב שאת הדירות יבנו ואת בתי המלון לא.

אורי מקלב: הרי הדירות הן כדי לתת את המימון ואותן יבנו ואת בתי המלון לא ייבנו.

דוד אמסלם: אתה רוצה שנגיד שהדירות יהיו בקומות העליונות?

אורי מקלב: זאת אפשרות.

אורי מקלב: הבנייה צריכה להיות בבת אחת.

דוד אמסלם: אתה לא עושה פיצול של ההיתר.

אורי מקלב: אני לא רוצה לדבר על מה שהיה בהרצליה.

אורי מקלב: קיים חשש שבסוף הכול יהיה דירות.

אורי מקלב: צריך להיות כתוב שאנחנו צריכים שתהיה הלימה וקשר בין הדברים.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: אדוני השר, כל הכבוד לך על קידום הדבר שהוא תחת אחריותך - מלונאות.

תמר זנדברג: אני באמת חושבת שזה ערך מאוד ראוי.

תמר זנדברג: הערת הביניים שלי קודם לא היתה רק בציניות.

תמר זנדברג: אנחנו צפים מהממשלה קודם כל לספק את התנאים, שלא עכשיו יש מחסומים בגוש דן וחס וחלילה פיגועי טרור בירושלים ואלה המקומות שאליהם באים התיירים.

תמר זנדברג: כלומר, תפקיד הממשלה לספק את המעטפת שתבטיח כאן סביבה בטוחה וראויה למלונאות.

תמר זנדברג: הבעיה עם הצעת החוק הזאת, שהיא לוקחת את הרעיון הראוי הזה של קידום המלונאות והיא דרכו, תחת המטריה הזאת שבזמן אנחנו רואים כאן - עקיפת הליכי התכנון הפכו לספורט לאומי.

תמר זנדברג: כאן, דרך הרעיון של קידום המלונאות, אנחנו עושים נסיגה עצומה אחורנית בשני ערכים חשובים.

תמר זנדברג: חשבנו שבמדינת ישראל בתחילת המאה העשרים ואחת כבר למדנו לאזן בין הערכים האלה.

תמר זנדברג: האחד זה הריסה, שלא לומר דריסה די אגרסיבית של ערכי טבע בדגש על החופים.

תמר זנדברג: בשנים האחרונות ובעשורים האחרונים התקדמנו התקדמות עצומה בהגנה על החופים, על משאב הטבע הלאומי והנצחי הזה שהתברכנו בו כאן.

תמר זנדברג: פשוט הבנייה עליו הולכת ומחריבה אותו לאט לאט ויותר ויותר מתקרבת אליו.

תמר זנדברג: היו כאן חוקים, היו כאן עקרונות שכבר התקדמו להגנה על זה, וכאן יש לנו נסיגה ממש עצומה וגדולה לאחור.

תמר זנדברג: זה גם ערך תיירות, לא רק לתיירים מחו"ל.

תמר זנדברג: למדינת ישראל יש חופים עם חול שאין כמוהם בשום מקום בעולם, גם לתיירים וגם לישראלים.

תמר זנדברג: זה קודם כל שלנו.

תמר זנדברג: כאן אנחנו הולכים ומחריבים לחלוטין את ההגנה שכבר התקדמנו אליה.

תמר זנדברג: הדבר השני.

תמר זנדברג: בשם אותו מימון שהוסבר כאן, זה הכנסת מגורים - עוד לא דיברנו כאן על האטרקציות למיניהן שעוד לא הגדרתנו מה הן בדיוק.

תמר זנדברג: גם זאת נסיגה עצומה אחורה מעקרונות שכבר נקבעו.

תמר זנדברג: יושבת פה חברת הכנסת גרמן לשעבר ראשת העיר הרצליה.

תמר זנדברג: אנחנו יודעים מה קרה במרינה בהרצליה, בסי אנד סאן, במגדלי חוף הכרמל ובשורה של פרויקטים.

תמר זנדברג: בית המשפט, יחד עם קואליציה של ארגונים, ראו את האינטרס הציבורי ואת הסכנה הזאת שבדריסת הרגל של הכנסת מגורים לתוך מלונאות.

תמר זנדברג: אנחנו רואים מה קורה עם זה.

תמר זנדברג: איזה דירות הופכות להיות הדירות למגורים?

תמר זנדברג: מה יוצר את ההפרדה בין הדיירים של אותן דירות למגורים?

תמר זנדברג: פתאום הם לא רוצים את התיירים.

תמר זנדברג: המלונאות הופכת להיות עיסוק משני למגורים.

תמר זנדברג: אלה הדירות שנמכרות ראשונות ובכלל כל הפרויקט מתהפך וכו'.

תמר זנדברג: זה הכול דברים שהיו כאן במדינת ישראל והיו בשנים האחרונות.

תמר זנדברג: איך זה שהלקח לא נלמד?

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: מדינת ישראל וגם התיירות בה צריכה להתבסס וראוי שתתבסס על הערכים שלנו, שזה אתרי מורשת וטבע ייחודיים שיש כאן והכול במרחק קצר.

תמר זנדברג: במדינה שהיא יחסית קטנה באמת התברכנו בהמון המון דברים שיכולים לשרת גם את ציבור התיירים שבאים מחו"ל.

תמר זנדברג: המחשבה שאנחנו נלך ונבנה את אותן אטרקציות תיירותיות שבסופו של דבר יהפכו ל"פילים לבנים", במקום להתבסס על חדרי מלון, בעיקר עם דגש על מרכזי הערים שיוכלו גם להעצים אותן ולהשאיר את הטבע.

תמר זנדברג: אני מדברת על אתרים כמו ים המלח, מצדה, החופים, הצפון, הדרום, הנגב.

תמר זנדברג: צריך להשאיר אותם חופשיים ונקיים מאותם מיזמים בנויים, שבסופו של דבר הופכים לפילים לבנים ולא מגשימים את מטרתם.

תמר זנדברג: זאת המחשבה שצריכה להוביל אותנו במסגרת הליכי התכנון הקיימים.

תמר זנדברג: אם רוצים לחרוג מהם לוות"ל, צריך לצמצם את זה למלונאות בלבד עם הגבלה והוצאה החוצה של כל שאר השימושים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת רויטל סויד בבקשה.

רויטל סויד: תראה מה קרה לבתי המלון שנבנו בדיוק עם הקונספט הזה, למשל, מלון כרמל.

רויטל סויד: מדובר במבנים מוזנחים.

רויטל סויד: התוצר הסופי הוא בתי מלון הרוסים, שהם יותר דירות מגורים.

רויטל סויד: מי שקנה שם דירה לא יכול להיפטר ממנה.

רויטל סויד: לרוב הם הופכים לעסקים מפוקפקים כדירות שמשכירים לשימוש יומי.

רויטל סויד: יש שם בניינים שאמורים להיות לתפארת, שהולכים ומתכלים עם הזמן בין היתר ובעיקר בגלל שהתחילו.

רויטל סויד: אני חושבת שהדבר הזה מאוד מסוכן.

רויטל סויד: עד שלא מוצאים נקודת איזון נכונה מבחינה עסקית, אסור בכלל ללכת על הקונספט הזה.

רויטל סויד: אני מזמינה לעשות את הסיור הזה כדי לבוא ולראות מה קרה באותם מבנים.

רויטל סויד: מזה צריך להיזהר.

מנחם אליעזר מוזס: יש לי הרבה מה לומר אז אני מבקש את רשות הדיבור גם בסוף.

מנחם אליעזר מוזס: תודה אדוני היושב ראש.

מנחם אליעזר מוזס: תודה אדוני השר שהבאת את התכנית הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: כאיש ממירון, אני לוקח לדוגמא את מרום הגליל וצפת.

מנחם אליעזר מוזס: זה המקום המתוייר מספר 2 במדינה.

מנחם אליעזר מוזס: לפי נתונים של משרד התיירות, מגיעים לשם כשני מיליון איש בשנה.

מנחם אליעזר מוזס: אין אפילו מלון עממי אחד במקומות האלה.

מנחם אליעזר מוזס: יש שני מלונות יוקרתיים ביותר אבל אין מלון עממי.

מנחם אליעזר מוזס: אבל אינו דומה בין אדמה מישורית כמו בתל-אביב או הרצליה ונתניה לבין אדמה סלעית כמו בהר כנען, כמו בצפת או מירון.

מנחם אליעזר מוזס: לומר שלשני המקומות יתנו תוספת דירות רק של 20%?

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שצריך איזו דיפרנציאליות.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב דיבר על זה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מתחבר אליו.

מנחם אליעזר מוזס: אני מדבר על השאלה מתי היזם מקבל את הכסף שלו?

מנחם אליעזר מוזס: בתל-אביב הוא מקבל את זה הרבה יותר מהר, גם בנתניה ובהרצליה, אבל לעומת זאת בגליל, במקומות כאלה, הוא לא מקבל את זה.

מנחם אליעזר מוזס: צריך לעשות משהו דיפרנציאלי.

מנחם אליעזר מוזס: הדבר השני, שגם אורי נגע בו, זה הוועדה המקומית העצמאית.

מנחם אליעזר מוזס: בגליל אין אפילו יישוב אחד שיש לו ועדה מקומית עצמאית.

מנחם אליעזר מוזס: יש לי כאן את הרשימות של משרד הפנים.

דוד אמסלם: יש לי את הרשימה.

דוד אמסלם: כשנגיע לסעיף נדבר על זה.

מנחם אליעזר מוזס: מיוקנעם וצפונה אין שום ועדה מקומית.

דוד אמסלם: נגיע לסעיף.

מנחם אליעזר מוזס: אז תרשום אותי.

מנחם אליעזר מוזס: צריך לדעת שהתעסוקה של המלונות של 100,000 עובדים.

מנחם אליעזר מוזס: זה יזרים גם מקומות עבודה בגליל.

מנחם אליעזר מוזס: דבר שלישי.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שמספיק מכובד 200 חדרים במקומות האלה ולאו דווקא 500.

דוד אמסלם: אנחנו נגיע גם לזה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה.

זוהיר בהלול: יש לי כמה שאלות.

זוהיר בהלול: אני מצטרף לעמדתו של דב חנין.

זוהיר בהלול: כיצד שר רציני, שאני מעריך מאוד את פועלו, השר לוין, שאומר: התפשרתי.

זוהיר בהלול: המילה התפרשתי היא מילה סובלימטיבית מכדי חס וחלילה להשתמש במילה "נכנעתי".

זוהיר בהלול: השאלה: כיצד כאיש רציני וכשר מוערך אתה מוכן להיכנע ולאו דווקא להתפשר?

יריב לוין: הרשימה קיימת.

יריב לוין: זה של משרד הפנים.

זוהיר בהלול: אני שואל מעבר לזה.

זוהיר בהלול: אוקיי, צריך רשימה, אבל מי קבע את הרשימה?

זוהיר בהלול: למה למשל מקומה של עכו נפקד מהרשימה הזאת?

זוהיר בהלול: למה מקומה של נהריה נפקד?

מנחם אליעזר מוזס: גם ירושלים נפקדת לצערנו.

זוהיר בהלול: שאלה מספר 4.

זוהיר בהלול: אם נכנסת בתקופה האחרונה לחיפה והסתכלת על המבואות הדרומיים של חיפה, מצד שמאל לים, ראית את הזדקרותו של בית מלון למפלסים נסיקתיים, בלתי מובנים בעליל, אתה מבין שעוד שני בתי מלון כאלה ימנעו בריזה מהים אל עבר חיפה.

זוהיר בהלול: במילים אחרות, ואני לא מומחה, אני לא בן אדם שמבין יותר מידי בטבע ובאיכות הסביבה, אבל אני חייב לומר לך שזה יעלה את הטמפרטורה בחיפה בדרגה או בשתיים.

זוהיר בהלול: אני מפנה אותך לבדוק את העניין הזה.

זוהיר בהלול: אם יוקמו בניינים כאלה באמתלה, תחת האצטלה של בתי מלון אנכיים, אנחנו נהפוך את עצמנו לא רק למדינת מדבר מבחינת טמפרטורה, אנחנו נהפוך את המקומות האלה על החופים כערים נחנקות וחנוקות.

זוהיר בהלול: לא ייאמן מה שיקרה שם.

זוהיר בהלול: שאלה אחרונה.

זוהיר בהלול: אנחנו מטיבים עם טייקונים.

זוהיר בהלול: הפרויקטים האלה, חברות וחברים, נולדו להטיב עם טייקונים.

זוהיר בהלול: כמה המדינה הזאת יכולה להיות נדיבה עם טייקונים?

זוהיר בהלול: כמה היא מוכרת את נשמתה לטייקונים?

זוהיר בהלול: עד כמה נמכור את משאבי הטבע לטייקונים?

זוהיר בהלול: יש גבול עד כמה הטייקונים האלה יכולים לנגוס מחיינו.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אני רוצה להתחיל ולומר שבדו שיח שהיה לנו בזמן ההצבעה בקריאה ראשונה בכנסת, השר לוין אמר שהוא בהחלט ישקול להוריד את האפשרות לבנות על חוף הים.

יעל גרמן: לא ראיתי ביטוי לכך.

יעל גרמן: לא ראיתי ביטוי לזה.

יריב לוין: היה גם צד שני לסיכום, שאם אני מסכים לזה, את מצביעה בעד החוק.

יעל גרמן: אם אתה מוריד את כל הבנייה למגורים על חוף הים, אז בהחלט אני חושבת.

יעל גרמן: ההתנגדות שלי לחוף נובעת משני טעמים עיקריים.

יעל גרמן: הטעם הראשון, שלהערכתי יש פה ניסיון, דרך המטרה של כולנו לקדם את התיירות, מנסים למעשה להכשיר את מה שבמשך שנים בית המשפט לא מוכן להכשיר וזה בנייה לאורך חוף הים.

יעל גרמן: לכך אני מתנגדת בצורה קטגורית.

יעל גרמן: אני חושבת שמעט חוף הים שנשאר לכל-כך הרבה תושבים, לא ניתן לגזול אותו כדי שבאמת יהיה רק לבודדים.

יעל גרמן: מה המשמעות שיש בנייה על חוף הים?

יעל גרמן: המשמעות היא שאותה פיסת קרקע שיכולים לבוא אליה מאות אלפים וגם עשרות אלפים, תהיה שייכת לאדם בודד.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על הרצועה של ה-100 מטר שלשם באים האנשים.

יעל גרמן: בוודאי שכן.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, ודאי שכן.

יעל גרמן: מדברים על אותה פיסה שבה ניתן לבנות מלונאות.

יעל גרמן: במקום שניתן מלונאות ואסור היום לבנות בניינים למגורים, רוצים להכשיר בניינים למגורים.

יעל גרמן: רוצים לחזור לחטא של המדינה.

דוד אמסלם: אנחנו כרגע לא באים לדון על תכנית אב למלונאות.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה פה דיון בכל הנושא של החופים.

דוד אמסלם: מדובר גם על תב"עות שהן כבר מאושרות.

דוד אמסלם: כרגע אנחנו מדברים על התוספת שהשר הציג.

דוד אמסלם: דרך אגב, לפי החוק, לפחות ממה שאני יודע, הרצועה היא מעבר ל-100 מטר.

דוד אמסלם: עשיתי כבר דיון על הנושא הזה.

מיקי רוזנטל: אבל למלון מותר.

מיקי רוזנטל: אם אתה מוסיף למלון דירות, אז אתה בעצם - - -

לקרוא מהחוק: "ניתן לקבוע לעניין בניין שטרם החלה בנייתו שתוספת השטח כולה או חלקה תשמש למגורים", זה חד וחלק.

לקרוא מהחוק: זאת אומרת, באותה מקום שהיתה מלונאות תהיה למגורים.

לקרוא מהחוק: אני מבינה את דאגתו של ראש העיר הנפלא של אילת שיושב כאן משמאלי, שמאוד רוצה לפתח את אילת, אבל אני חושבת שיש כאן כמעט תמימות דעים שאנחנו לא ניתן שיהיו הימורים באילת כדי לפתח את אילת.

דוד אמסלם: זה לא קשור, הדיון הוא לא קזינו באילת.

תמר זנדברג: הדיון הוא שיש גבול.

יעל גרמן: הנימוק השני הוא, שלהערכתי הדרך הזאת היא לא הדרך הנכונה לקדם את התיירות.

יעל גרמן: אתה בעצמך אומר ואנחנו יודעים, שישנם כל-כך הרבה פרויקטים וכל-כך הרבה תב"עות מאושרות למאות חדרי מלון, שלא יוצאות לדרך.

יעל גרמן: השאלה למה זה לא יוצא לדרך?

יעל גרמן: לא יוצא לדרך, בין השאר, מפני שמדינת ישראל הפסיקה את מה שהיא עשתה וזה תמיכה במלונאות.

יעל גרמן: במקום לעשות היתרים לבעלי הון וממון להשתלט על הים ולעשות כסף, אם במקום זה מדינת ישראל תחליט שהיא רואה במלונאות באמת מטרה ראויה ולשם כך מורידה מיסים, נותנת מענקים, הלוואות נוחות, אני חושבת שזאת תהיה הדרך.

יעל גרמן: אני רוצה להוסיף ולומר שישנה דרך נוספת והיא לעודד את התיירות הכפרית, את מה שנקרא הצימרים והבקתות.

יעל גרמן: זה דבר שהולך בחו"ל בצורה בלתי רגילה.

יעל גרמן: זה הולך גם כאן בארץ.

יעל גרמן: אין מספיק בקתות, אין מספיק צימרים.

יעל גרמן: זאת התיירות לשמה, זאת התיירות העממית ולכן אני מתנגדת.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: כולם תומכים בתיירות ואני מברך אותך על הרצון לקדם בניית בתי מלון, אדוני השר.

מיקי רוזנטל: השאלה היא רק בחינת החלופות.

מיקי רוזנטל: אין פה אף אחד שחושב שלא ראוי מה שאתה עושה.

מיקי רוזנטל: אני לא בטוח שהחלופה שנבחרה היא החלופה הנכונה.

מיקי רוזנטל: קודם כל, יש שינוי דרמטי בכל העולם בתיירות.

מיקי רוזנטל: אנשים עוברים ל-airb

בצלאל סמוטריץ': זה השקעה בנדל"ן.

מיקי רוזנטל: כי היום אנשים לא מדווחים.

מיקי רוזנטל: אני לא אומר שזה הפתרון האידיאלי.

מיקי רוזנטל: אני אומר זאת מבחינת החלופות.

מיקי רוזנטל: השאלה היא מי משלם את המחיר, אדוני השר?

מיקי רוזנטל: מה שבחרתי, לצערי, זאת פרצה שקוראת לגנב.

מיקי רוזנטל: אני מעניין את העניין הזה כבר הרבה מאוד שנים ועקבתי אחר משרד התיירות מהפרויקט הראשון שלו במלון קלאב הוטל באילת, שקיבל מימון מהמדינה, יועד למטרה אחת ושימש בסוף למטרה אחרת, דרך סי.

מיקי רוזנטל: אנד.

מיקי רוזנטל: סאן, ופרויקטים אחרים שתוארו פה.

מיקי רוזנטל: בכל הפרויקטים האלה, שדיברו על דירות למלונאות, מלון דירות וכל מיני שמות כאלה, בסוף בסוף המדינה הפסידה.

מיקי רוזנטל: המלון לא משמש לתיירים ועשינו בתי מגורים לאמידים.

מיקי רוזנטל: זאת היתה התוצאה.

מיקי רוזנטל: הכוונה היתה טובה גם אז.

מיקי רוזנטל: הניסיון מלמד אותנו שמשרד התיירות לא מסוגל לפקח על שעטנז כזה שהוא גם מלון וגם בניין מגורים.

מיקי רוזנטל: התוצאה היא, שבסופו של דבר אנחנו מקימים בתים לעשירים על שפת הים, נקודה.

מיקי רוזנטל: זאת התוצאה.

מיקי רוזנטל: לא בגלל שמישהו התכוון לה, אלא בגלל שזאת פרצה שקוראת לגנב.

מיקי רוזנטל: אני מציע שלושה דברים.

מיקי רוזנטל: אם רוצים לקדם מלונאות וזה חשוב למדינה וזה פרויקט לאומי בעיניי, אז שהמדינה תשקיע בזה.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שהמענקים לא מספיק גדולים.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שצריך לעשות הטבות מס נוספות.

מיקי רוזנטל: יש דרכים לעודד מלונאות, כמו שאנחנו רוצים לעודד דברים אחרים ואנחנו מצליחים.

מיקי רוזנטל: החלופה שנבחרה היא לא טובה, כי המשמעות שלה היא שבסופו של דבר יהיו דירות מגורים לעשירים ולא יהיו חדרי מלון.

מיקי רוזנטל: זאת תהיה התוצאה לצערי.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך אדוני השר, ואני מוקיר אותך ומעריך אותך ואתה יודע את זה.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך מהניסיון של משרד התיירות – יש פה אנשים שיושבים מאחור, אני לא אזכיר שמות, שעברו את כל הפרויקטים שתיארתי.

מיקי רוזנטל: באמת, עקבתי אחר הדבר הזה מקרוב והתוצאה היתה כישלון.

מיקי רוזנטל: לכן אני מציע שלושה דברים.

מיקי רוזנטל: אחד, לנסות לבחון חלופות אחרות באופן רציני.

מיקי רוזנטל: אם אתה רוצה, יש לי גם הצעות.

מיקי רוזנטל: שניים.

מיקי רוזנטל: בכל מקרה, לא לאשר בשפת הים.

מיקי רוזנטל: בניגוד למה שאמר יושב ראש הוועדה שזה לא מתאפשר, המצב דהיום בעקבות חוק החופים הוא שאסור בנייה למגורים בטווח של 300 מטר, אבל מותר מלונאות עד 100 מטר מהחוף.

מיקי רוזנטל: זה המצב.

מיקי רוזנטל: ברגע שאתה אומר שזה מלון עם דירות, אתה מכניס את הדירות לתוך השטח שאסרנו עליו בחוק.

מיקי רוזנטל: טוב שאסרנו עליו וזאת מהנימוקים שנאמרו פה.

מיקי רוזנטל: זה משאב לאומי, אנשים משתמשים בו.

מיקי רוזנטל: חס וחלילה שלא נפגע בחופים כי פגענו בהם יותר מידי.

מיקי רוזנטל: אם כן מאשרים את זה, להוציא את החופים מהסיפור.

מיקי רוזנטל: להוציא את כל העניין של החופים.

מיקי רוזנטל: העניין השלישי.

מיקי רוזנטל: אני חושב שההחלטה על ועדות עצמאיות היא החלטה לא הגיונית.

מיקי רוזנטל: הוועדות העצמאיות נבחרו מסיבות אחרות.

מיקי רוזנטל: זה פרויקט לאומי.

מיקי רוזנטל: צריך לראות איפה צריך מלונות ואיפה צריך לעזור ולא איפה שיש ועדה עצמאית, אחרת אין היגיון ומה עשינו?

דוד אמסלם: בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, אדוני היושב ראש.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה טובה גם בגלל התיירות וגם בגלל שאני באופן אישי חסיד גדול של פישוט הליכי הבירוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': הפכנו למדינה שזה בלתי נסבל להקים בה, לא מפעל, לא מלון, לא שכונה.

בצלאל סמוטריץ': איפה שאפשר להקל ולפשט צריך לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': בהמשך להערה של מיקי ושל מוזס.

בצלאל סמוטריץ': דיברו הרבה על הוועדות העצמאיות.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לוודא שהחוק הזה יחול גם ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאפשר וצריך להקים מלונות גם באריאל וגם במקומות כאלה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא ידוע איך עושים את זה, אני לא יודע איזה מילה צריך להכניס.

זוהיר בהלול: את זה בטוח יעשו.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': את זה צריך לראות אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': אני בטוח שאתה מסכים איתי בעניין, שזה יחול גם באזור.

בצלאל סמוטריץ': הערה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': בהמשך לרצון לעודד את פישוט ההליכים הבירוקרטים, יש כאן בחוק הזה התייחסות למתקני תשתיות מעודדות תיירות רק כמשהו שהוא נלווה היום לבתי מלון.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שצריך להרחיב את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה סעיף שצריך להיות סעיף עצמאי.

בצלאל סמוטריץ': תיירות זה לא רק בתי מלון, זה עוד אתרים שמושכים תיירים.

בצלאל סמוטריץ': בסוף, כשבאים תיירים אז ממילא באים יותר לבתי המלון, זה הופך להיות יותר כלכלי אז יותר מקימים ויש יותר היצע.

בצלאל סמוטריץ': אם יש יותר היצע אז המחירים יורדים.

בצלאל סמוטריץ': את הדבר הזה הייתי מוסיף כסעיף עצמאי.

תמר זנדברג: לא מספיק לנו מצדה, ים המלח, הגליל, צריך אטרקציות?

יריב לוין: זה לא מספיק.

תמר זנדברג: לא מספיק?

יריב לוין: לא, מה לעשות?

תמר זנדברג: אתה רוצה להגיד לי שירושלים, העיר העתיקה, מצדה - - -

יריב לוין: תבוא משפחה עם ילדים, לאן תיקחו את הילדים?

יריב לוין: כמה כנסיות הם יכולים לראות?

יריב לוין: כמה אתרים ארכיאולוגיים?

תמר זנדברג: אדוני שר התיירות, זה מה שאתה אומר על מדינת ישראל?

תמר זנדברג: כמה כנסיות הם יכולים לראות?

תמר זנדברג: כמה מצדה?

תמר זנדברג: כמה כותל?

תמר זנדברג: כמה העיר העתיקה?

יריב לוין: התיירות היום זה לא רק לבוא ולראות אתר וללכת.

יריב לוין: מי שלא מבין שזה עניין חווייתי, לא מבין את כל העניין הזה.

תמר זנדברג: יותר חווייתי מהעיר העתיקה בירושלים?

תמר זנדברג: יותר חווייתי ממצדה?

תמר זנדברג: יותר חווייתי מהמקום הנמוך בעולם?

תמר זנדברג: יותר חווייתי מנופי הגליל המדהימים?

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, אני מבקש לא להפריע לי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש.

דב חנין: זה חוק עם משמעויות מאוד גדולות ולכן הדיון בוועדה צריך להיות דיון ורציני ואני מקווה ובטוח שהוא יהיה כזה.

דב חנין: יש לנו גם בחוק הזה שר רציני.

דב חנין: אני אומר את זה במלוא ההערכה.

דב חנין: השר לוין, גם לקראת החוק הזה, עשה עבודת הכנה.

דב חנין: צוותו ניהל דיאלוג עם חברי הכנסת.

דב חנין: אני מאוד מברך על-כך.

דב חנין: אני חושב שזאת הדרך הנכונה להתנהל ברמה עניינית ופרוצדוראלית.

דב חנין: כך צריך להתנהל גם כשיש ויכוח ויש פה ויכוחים, אבל ראוי לעשות את המאמץ לנהל עליהם דיון רציני עוד לפני שהחוק אפילו מגיע.

דב חנין: כולם וגם אני מצטרפים לצורך לתמוך בתיירות בישראל.

דב חנין: עולם התיירות הוא עולם משתנה.

דב חנין: כשאנחנו חושבים על תיירות אנחנו לא יכולים להמשיך ולחשוב על תיירות רק במונחים של המאה ה-20, אלא צריכים להתחיל לחשוב על תיירים במונחים של המאה ה-21 וזאת חשיבה לגמרי מחוץ לקופסא.

דב חנין: אם אנחנו נמשיך לחשוב על תיירות כפי שחשבו עליה לפני 50 שנה, אנחנו לא נדע לייצר את הפתרונות שצריך לייצר היום.

דב חנין: עולם התיירות היום הוא מאוד מאוד פתוח ומאוד גמיש.

דב חנין: הוא מאוד נשען על יכולות של אנשים להשתמש גם בדירות שלהם ולשווק את הדירות שלהם.

דב חנין: הוזכרו כאן airb

דוד אמסלם: דב, אתה מתכוון באיזה שלב לסיים?

דב חנין: כן, אני מתקדם מאוד.

דב חנין: אני גם רוצה לומר שיש עוד בעיה.

דב חנין: הזכירו את זה נציגי משרד התיירות.

דב חנין: גם תכניות מאושרות לא מקודמות.

דב חנין: זה דבר מאוד מטריד.

דב חנין: יש מקומות שיש בהם כבר אישור לבנייה מלונאית.

דב חנין: למה זה לא מתקדם שם?

דב חנין: אז בואו נטפל במקומות האלה.

דב חנין: בואו נאפשר למי שכבר יש לו אישור תכנוני - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו מדברים על אותן תכניות.

דוד אמסלם: החוק מתייחס לחלק מהתכניות האלה.

דב חנין: לא.

דב חנין: אם יש אישור תכנוני, לא צריך את הוות"ל.

דוד אמסלם: צריך את האינסנטיב שהאדם יכנס לבנות.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: לגופם של דברים, יש פה מקום לכמה אבחנות.

דב חנין: מבחינתי, יש הבדל גדול בין בנייה על החוף בתל-אביב-יפו לבין בנייה על חוף פתוח.

דב חנין: חבר הכנסת מוזס דיבר על מלונות זולים בצפת שישמשו את האנשים שמגיעים למירון.

דב חנין: תנו לאנשים פתרונות איפה שצריך.

דב חנין: פה צריך יותר גמישות אבל זה לא אומר שאני צריך להפקיר את שמורות הטבע, להפקיר את השטחים הפתוחים, להפקיר את חופי הים.

דוד אמסלם: זאת לא הכוונה.

דב חנין: אבל זאת התוצאה.

דב חנין: זאת לא הכוונה אבל זאת התוצאה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מדבר על שמורות טבע ועל שטחים פתוחים.

דב חנין: עם כל הוויכוחים של כולנו בחדר הזה, כולנו מבינים שאין לנו ארץ אחרת.

דב חנין: זאת הארץ שיקרה לנו ואנחנו רוצים לשמור עליה אבל אני גם מדבר מהזווית של התיירות.

דב חנין: אם נהרוס את חופי הים ונהרוס את השטחים הפתוחים, למה שאנשים יבואו לפה?

דב חנין: יש מלונות יפים בכל מיני מקומות אחרים בעולם ולא צריך להגיע לארץ.

דב חנין: אני מסכים עם חבר הכנסת סמוטריץ בהקשר הזה, שתיירות זה לא רק בתי מלון וצריך לחשוב על זה באופן רוחבי.

דב חנין: אבל בדיוק מהזווית הזאת, אנחנו צריכים לייצר את הפתרונות הרוחביים האלה.

דב חנין: עוד שתי הערות נקודתיות וקצרות מאוד.

דב חנין: שילוב מגורים, אדוני היושב ראש, הוא מתכון לאסון.

דב חנין: אני מצטרף לדברי חברת הכנסת סויד.

דב חנין: אני מתחנן אליכם אנשי משרד התיירות.

דב חנין: בואו תראו איך זה נראה.

דב חנין: איך זה נראה כשמבצעים את השילובים האלה, איך זה לא עובד.

דב חנין: הרצון הוא טוב.

דב חנין: אני באמת יודע שהרצון שלכם הוא טוב.

דב חנין: זה לא עובד הדבר הזה.

דב חנין: זה לא עבד אף פעם, אין שום סיבה להאמין שפתאום זה יתחיל לעבוד.

דב חנין: מה שיקרה בפועל הוא, שנייצר דירות פרטיות על חופי ים ונייצר מסלול מהיר לטייקונים שלא באמת צריכים את זה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: אני מצטרפת למרבית הדברים שנאמרו לפני ואני אנסה לא לחזור.

בצלאל סמוטריץ': כולל יו"ש?

יעל כהן-פארן: לא, חוץ ממך.

יעל כהן-פארן: בדברי ההסבר לחוק נאמר שלוקח הרבה זמן לבנות בתי מלון אז צריך לזרז את העניינים.

יעל כהן-פארן: אז יש איזה דימוי של הוות"ל, שזאת ועדה שמאוד מזרזת את העניינים.

יעל כהן-פארן: תבדקו קצת לעומק, משרד התיירות, עד כמה היא מזרזת עניינים.

יעל כהן-פארן: עד כמה שאני יודעת, הרבה תכניות נתקעות שם הרבה מאוד שנים.

יעל כהן-פארן: אבל, לענייננו, התיירות אף פעם לא הוכרה כתשתית לאומית כשהקימו את הוות"ל בתחילת שנות ה-2000.

יעל כהן-פארן: למשרד התיירות אין נציג בוועדה כי אין צורך.

יעל כהן-פארן: אין שם תשתית לאומית.

יעל כהן-פארן: בעצם נוצר כאן רצון לרבע את המעגל ולהעמיס עוד דברים על הוועדה, כי הוועדות האחרות לא מתפקדות.

יעל כהן-פארן: הרי למה לוקח 10 שנים?

יעל כהן-פארן: האם באמת עשיתם בדיקת חסמים?

יעל כהן-פארן: עשיתם עבודה רצינית?

יעל כהן-פארן: אני רוצה לראות אותה.

יעל כהן-פארן: אני מאוד אשמח לראות אותה ולעזור לכם להסיר חסמים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש כאן איזה מיתוס על הוות"ל, ששם הכול ירוץ.

יעל כהן-פארן: הוות"ל הוקמה בעיקר כדי לזרז את תחנת הכוח הפחמית בשנת 2001, כשראו שיהיה מאוד קשה להעביר אותה בוועדות הרגילות.

יעל כהן-פארן: תתפלאו לשמוע, השנה היא בוטלה סופית.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שאולי הוות"ל זה לא המקום.

יעל כהן-פארן: צריך לראות איפה החסמים?

יעל כהן-פארן: איך פותחים אותם?

יעל כהן-פארן: הרבה פעמים תכניות נתקעות בוועדות בכלל חוסר בכוח אדם ואנחנו יודעים את זה.

יעל כהן-פארן: יש פה הגדרות בחוק ואני בוודאי אעיר לכל סעיף.

יעל כהן-פארן: חשוב לי להגיד באופן כללי, שהן מאוד ערטילאיות.

יעל כהן-פארן: מה זה גורם משיכה תיירותי?

יעל כהן-פארן: קניון זה גורם משיכה תיירותי, נהדר.

יעל כהן-פארן: אז נבנה קניון כמבנה משיכה תיירותי?

יעל כהן-פארן: האם החוק הזה הולך לאשר לנו קניונים כגורם משיכה תיירותי, במקומות שלא היו מוקמים בהם קניונים במצבים אחרים?

יעל כהן-פארן: אותו דבר לגבי הגדרה של מתחמי אכסון וכל השירותים שיכולים להיות לידם.

יעל כהן-פארן: גם שם זה מאוד רחב.

דוד אמסלם: תדברי על זה כשנגיע לסעיף.

יעל כהן-פארן: כן, אבל אני חייבת לשים את זה.

יעל כהן-פארן: 25 חדרי מלון וקניון וזה יאושר בוות"ל.

יעל כהן-פארן: למה לדעתי הלכתם לוות"ל?

יעל כהן-פארן: כי הוות"ל בעצם גוברת על תכניות אחרות.

יעל כהן-פארן: תמ"א 13 ותמ"אות אחרות שקשורות לאזורי שטח ערכיים כמו ייעור ושמורות טבע, בעצם הוות"ל זאת הוועדה היחידה שיכולה לגבור עליהם.

יעל כהן-פארן: פה החשש שלי האמיתי, שזה ניצול ציני של הוות"ל כדי להביא לבנייה של מלונות וכמובן 20% מגורים על הדרך, בשטחים הכי ערכיים.

יעל כהן-פארן: להזכירכם, לא נותרו הרבה חופים במדינת ישראל, פחות מסנטימטר לאדם.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים לשמור עליהם.

יעל כהן-פארן: אנחנו לא צריכים לאפשר שם בנייה.

יעל כהן-פארן: אני מזכירה לכם את מגדלי חוף הכרמל.

יעל כהן-פארן: הוא הוקם כמלון דירות והפך להיות בניין מגורים.

יעל כהן-פארן: אם לא היה מאבק מאוד מאוד גדול בסוף שנות ה-90, היו קמים שם שבעה כאלה, שחוסמים לחלוטין את החוף.

יעל כהן-פארן: אפילו מהכביש אתה לא רואה את הים.

יעל כהן-פארן: אני מאוד מבקשת להוציא את החופים, את שמורת הטבע ואת האזורים הרגישים מהתכניות האלה.

יעל כהן-פארן: אני, באופן כללי, מתנגדת להכניס מתחמי תיירות לוות"ל.

יעל כהן-פארן: דודו, אני מבקשת לתת גם זכות דיבור לדוברים נוספים ולא רק לחברי הכנסת ולקיים דיו אמיתי.

יעל כהן-פארן: יש כאן נציגים מהחברה להגנת הטבע, מאדם טבע ודין.

דוד אמסלם: אני יודע בדיוק מי נמצא פה.

דוד אמסלם: את רוצה להחליף אותי?

יעל כהן-פארן: אני רק מבקשת שתיתן להם זכות דיבור.

דוד אמסלם: רבותי, היא ייצגה אתכם כראוי וביקשה בשבילכם זכות דיבור.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם היא היתה מקצרת, היה לי באמת זמן.

דוד אמסלם: ראש עיריית אילת, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מאיר יצחק הלוי: קודם כל, אנחנו לא מוגדרים כוועדה עצמאית.

מאיר יצחק הלוי: למרות זאת, כעיר תיירות מובילה, חשוב מאוד שקולי יישמע כאן.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לפנות, בראש ובראשונה, לחברי הכנסת שכל-כך דואגים כמוני למשאב החופים.

מאיר יצחק הלוי: בעיר אילת יש כ-13 קילומטרים חוף מטאבה לעקבה.

מאיר יצחק הלוי: 8 קילומטר תפוסים על-ידי גורמים מוסדיים.

מאיר יצחק הלוי: הנה אני קורא לכם לסייע לנו לפנות אותם מאותם בוזזים שודדים וליסטים.

דב חנין: אנחנו איתך.

מיקי רוזנטל: תקרא לילד בשמו, תגיד מי.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר.

מאיר יצחק הלוי: אני האחרון שלא יודע להגיד את הדברים.

מאיר יצחק הלוי: בראש ובראשונה משרד הביטחון.

מאיר יצחק הלוי: חיל הים יושב שם על שטחים שהוא לא צריך לשבת.

מאיר יצחק הלוי: קצ"א, חנ"י, חכ"י, פח"י וכדומה.

יעל כהן-פארן: אנחנו איתך.

מאיר יצחק הלוי: אני מודה לכם מאוד, עוד לא שמעתי את קולכם.

מאיר יצחק הלוי: אני מאוד אשמח לשמוע את קולכם בסוגיה של שוד המשאב החופי.

תמר זנדברג: כנראה לא האזנת, כי אנחנו מדברים על זה כל הזמן.

תמר זנדברג: לא כרית אוזנך.

מאיר יצחק הלוי: בכל מה שקשור לאילת, אי-אפשר שאני לא מאזין.

מאיר יצחק הלוי: דבר שני חשוב לי מאוד להגיד.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מאוד מכבדים את תמ"א 13.

מאיר יצחק הלוי: כראש עירייה 13 שנים גם פניתי מהחופים מעל ל-30 פולשים כולל 200 "בסטיונרים".

מאיר יצחק הלוי: זה בסעיף העובדות.

מאיר יצחק הלוי: אלה מה?

מאיר יצחק הלוי: יש היום בתכניות של 10,000 חדרי בתי מלון – דרך אגב, 15 שנים לא נבנה חדר מלון אחד באילת.

מאיר יצחק הלוי: לא נבנה חדר אחד.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול לספר לכם שבתכניות של 10,000 החדרים הנוספים, פחות מ-15% מהם נמצאים במעגל השני של חוף הים.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, אין יותר בנייה על חוף הים, נקודה.

מאיר יצחק הלוי: למשל, בשדרת שדה התעופה המתפנה מדברים על מעל 2000 חדרים.

מאיר יצחק הלוי: האמינו לי, אני אומר את זה לדב חניך, אנחנו מבינים את הצורך האורבני לפחות טוב כמוכם.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו יודעים מה נכון לנו ומה לא נכון לנו.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו ילדים גדולים.

מאיר יצחק הלוי: בחרו בנו כדי שנפתח את העיר.

מאיר יצחק הלוי: אותו דבר לגבי מתחם המלח, שאמורים להיבנות שם עוד 2,000 חדרים.

מאיר יצחק הלוי: אני בעד.

מאיר יצחק הלוי: אני בעד לראות שילוב של חדרים ומגורים בשכונות.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שזה ערך עירוני שהוכיח את עצמו בהרבה מאוד ערים במדינת ישראל ולכן אני ממש לא מודאג מזה.

תמר זנדברג: איפה זה הוכיח את עצמו?

מאיר יצחק הלוי: בברצלונה, למשל.

מאיר יצחק הלוי: יושבים בתוך העיר בתי מלון עם מגורים ומתקיימים חיים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא ממציאים שום דבר.

מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה שבגזרת השדה המתפנה לא נראה גם מלונאות, גם מגורים, גם מלונאות ומגורים.

מאיר יצחק הלוי: אין סיבה שזה לא יקרה.

מאיר יצחק הלוי: זה קיים, זה לא המצאות שלנו.

יעל כהן-פארן: למה האמצעי התכנון הקיימים לא נותנים לך מענה?

בצלאל סמוטריץ': זה לוקח 8 שנים.

יעל כהן-פארן: למה?

מאיר יצחק הלוי: מי שבחר בי זה אזרחים, דרך אגב.

תמר זנדברג: החוק הזה מפקיע ממך את הסמכות.

תמר זנדברג: זה לוקח מהוועדה שלך ומעביר את זה לוות"ל.

תמר זנדברג: אתה מודע לזה?

תמר זנדברג: אנחנו סומכים עליך ולא סומכים על הוות"ל.

מאיר יצחק הלוי: לא נגעתי בהיבטים הסטטוטוריים.

מאיר יצחק הלוי: בהחלט אני סמוך ובטוח שאם כמו שהשר הציע, יתבצע פה מהלך לפרק זמן נתון, כך אני רואה את זה, כדי לפשט את הליך הבנייה, אני אהיה שותף פעיל בכיוון הזה.

מאיר יצחק הלוי: אני לא רואה בזה שום בעיה.

מאיר יצחק הלוי: אני לא מבוהל מזה.

מאיר יצחק הלוי: בסך הכול אנחנו רוצים את אותה מטרה.

דוד אמסלם: עכשיו אנחנו עוברים להקראה.

דוד אמסלם: אני אתן לכם להתייחס על בסיס הסעיפים.

<איתמר בן דוד: אנחנו רוצים להתייחס עקרונית ולא לצלול ישר לסעיפים כי אני חושב שזאת בעיה.

<איתמר בן דוד: אני חושב שיש פה בעיות עקרונית.

<איתמר בן דוד: אני מבקש להציג בקצרה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<איתמר בן דוד: אני מהחברה להגנת הטבע, מנהל תכנון.

<איתמר בן דוד: העמדה שלי היא גם מתוך הניסיון במערכות תכנון בשם ארגוני הסביבה, בוועדות ארציות ובמועצה ארצית.

<איתמר בן דוד: לא שמענו פה נימוקים לסיבות לחוק.

<איתמר בן דוד: אנחנו גם פנינו למשרד התיירות ולא קיבלנו מידע לבקשתנו, בעקבות הערותינו לתזכיר החוק.

<איתמר בן דוד: אנחנו מקבלים מידע מאתר משרד התיירות מידע לגבי למעלה מ-500 תכניות מאושרות לתיירות.

<איתמר בן דוד: יש מאות מגרשים לשיווק ויש לנו גם ידע על מאות נוספים של מגרשים ששווקו ושום דבר לא קרה איתם.

<איתמר בן דוד: הוות"ל הוקם ב-2002 ומאז אנחנו רואים מגמה מתמשכת של דחיקת הציבור מהליכי התכנון.

<איתמר בן דוד: הוועדה הזאת שנקראת הוות"ל, היא ועדה שדוחקת את רגלי הציבור מהליכי התכנון.

<איתמר בן דוד: אם נתקלנו בהתנגדויות ציבוריות לתכניות של מלונאות ותיירות בעבר, אותם מאבקים ציבוריים ייכשלו בתוך המסלול הוות"לי.

<איתמר בן דוד: הציבור התקדם ביחס להגנה על החופים.

<איתמר בן דוד: אני מדבר על שורה של החלטות של בג"צ שהתייחסו למלונות דירות ולמלונאות באזורים חופיים.

<איתמר בן דוד: תמ"א 12 לתיירות מאוגוסט 2010 הוא עדיין עדכני, הוא עם אוריינטציה אורבנית.

<איתמר בן דוד: התמ"א אוסרת מלונות דירות בחופי הים והכנרת ומתירה זאת רק בחופי ים המלח ואילת.

<איתמר בן דוד: צריך להבין שבוות"ל אפשר לגבור על התמ"א הזאת.

<איתמר בן דוד: אני רוצה להגיד שכארגונים ציבוריים שעוסקים בהגנת הסביבה איננו יכולים לקבל את הדבר הזה, את המשך המגמה הזאת מ-2002.

<איתמר בן דוד: אני מדבר על ות"ל, ות"ל מורחב עם כרייה וחציבה, וד"לים, ותמ"לים.

<איתמר בן דוד: הוצג פה משבר שבעינינו הוא מלאכותי וזאת בעצם הסיבה להכניס את התחום הזה לוות"ל.

<איתמר בן דוד: לגבי הוות"ל, אין לו ניסיון בטיפול בתיירות.

<איתמר בן דוד: הוות"ל, לכל היותר, יודעת לטפל בתשתיות.

<איתמר בן דוד: היא ועדה שדוחקת את הציבור ואני רוצה לומר מדוע: אין בה ערכת ערר.

<איתמר בן דוד: בשני דיונים, הפקדת תכנית והתנגדויות מאשרים תכנית בעלת השלכות רבות.

<איתמר בן דוד: אמר את זה חבר הכנסת חנין, היא גוברת על כל התכניות הארציות.

<איתמר בן דוד: רוצים לעשות מלון בשמורת טבע?

<איתמר בן דוד: בבקשה, לא צריכים להיות כפופים לתמ"א 8.

<איתמר בן דוד: היא גוברת על התמ"א של היערות ובייחוד על תמ"א 13.

<איתמר בן דוד: יש שורה של תמ"ות 13 בחופים שאפשר לגבור עליהן ובזה יהיה נזק גדול מאוד.

<איתמר בן דוד: המאבקים הגדולים שאנחנו מקיימים זה על כפרי נופש בים התיכון.

<איתמר בן דוד: מדובר על המאבק בחוף פלמחים, מלון הדירות בחופי חיפה, כפר הים בחדרה.

<איתמר בן דוד: חברת הכנסת גרמן דיברה על הנושא שאנחנו עדיין מטפלים בו וככל הנראה הוא יגיע לבית העליון.

<איתמר בן דוד: מדובר במלון הדירות במרינה בהרצליה, סי אנד סאן ועוד מלונות מהסוג הזה בבת-ים.

<איתמר בן דוד: אנחנו חושבים שגם הנושא של האטרקציות התיירותיות הוא מאוד בעייתי וכבר דובר פה בעניין הזה.

<איתמר בן דוד: ההגדרה פה היא מאוד רחבה.

<איתמר בן דוד: בשורה התחתונה, אדוני היושב ראש, יש פה מעקף של הציבור שרוצה לשמור על שטחים פתוחים.

<איתמר בן דוד: צריך להבין שהתיירות מחפשת את המקומות היפים ביותר ולכן במנגנון הזה של הוות"ל כמעט הכול מאושר.

<איתמר בן דוד: יש חריגים שלא יאושרו כמו התחנה הפחמית, אבל הדבר הזה דוחק את הציבור ואנחנו נקבל בוועדה הזאת תכניות פוגעניות מאוד בשטחים רגישים.

דוד אמסלם: דב קלמנוביץ, ברשותך בקצרה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתחיל בהקראה.

<דב קלמנוביץ: באתי לזעוק את זעקתה של ירושלים.

<דב קלמנוביץ: ירושלים היא עיר בירה, היא עיר גדולה ושני הדברים האלה מקנים לה את הצורך בתיירות.

<דב קלמנוביץ: דיברו פה גם על הערך הלאומי של העיר הזאת.

<דב קלמנוביץ: לצערי רב, החוק הזה לא מתייחס לירושלים, הן בגלל שהוועדה המקומית בירושלים היא נכה, היא לא יכולה להיות ועדה לצורך החלטות וזה דבר מאוד מוזר.

<דב קלמנוביץ: שימו לב, יוקנעם מוכרת, תל-אביב מוכרת, חיפה לא מוכרת.

<דב קלמנוביץ: אילת שהיא עיר תיירותית לא מוכרת וירושלים לא מוכרת.

<דב קלמנוביץ: לא יתכן שעיר בירה, שיש לה תושבים בערך פי שניים מתל-אביב ופי שלוש מחיפה היא תהיה נכה בקטע הזה ולא יתנו לוועדה המקומית להחליט דברים בקטע הזה.

<דב קלמנוביץ: העיר הזאת נמצאת במצוקה תיירותית מאוד רצינית וגם מצוקת בתי מלון שאין להם מספיק בנייה.

<דב קלמנוביץ: לכן באתי לזעוק את זעקת ירושלים.

<דב קלמנוביץ: אני שמח ששר התיירות גם תומך בזה.

<ערן פייטלסון: אני מהאוניברסיטה העברית ומייצג את מרכז השלטון המקומי.

<ערן פייטלסון: השלטון המקומי, קודם כל, אוהב בתי מלון כי הם משלמים ארנונות וראשי ערים אוהבים בעיקרון בתי מלון.

<ערן פייטלסון: יחד עם זאת, בהצעה הזאת יש כמה פגמים יסודיים.

<ערן פייטלסון: פגם יסודי אחד זה עיוות התפקיד של הוות"ל.

<ערן פייטלסון: הוות"ל, כמו ועדות עוקפות אחרות, הוקמו עבור גופים ציבוריים.

<ערן פייטלסון: פה נוצר תקדים, שמאפשרים שימוש בצינור הזה ששמו הוות"ל עבור יזמים פרטיים.

<ערן פייטלסון: זה פגם מהותי שהוא תחילה של מדרון חלקלק, שאפשר עכשיו להכניס עוד כמה דברים.

<ערן פייטלסון: למה לעצור בתיירות, אפשר להכניס עוד הרבה דברים נוספים ברגע שאנחנו פותחים את זה עקרונית ליזמים פרטיים?

<ערן פייטלסון: יתר על כן.

<ערן פייטלסון: יש פה סכנה ואני חס וחלילה לא חושד בשר הנוכחי.

<ערן פייטלסון: צריכים לשים לב שלתכניות לתשתיות תמיד צריכים החלטת ממשלה.

<ערן פייטלסון: צריך החלטות של איזה ציבור.

<ערן פייטלסון: פה השר, ברצותו ייתן וברצותו לא ייתן ליזם קונקרטי.

דוד אמסלם: ערן, אתם בשלטון המקומי מתנגדים לעניין?

<ערן פייטלסון: כן.

דוד אמסלם: זאת העמדה של השלטון המקומי?

<ערן פייטלסון: כן.

יריב לוין: זאת אומרת שכשראש מרכז השלטון המקומי אמר לי אתמול שהוא תומך בהצעה הוא לא אמר אמת?

יריב לוין: אני רוצה להבין.

<ערן פייטלסון: אני יודע מה שסוכם עם יושב ראש השלטון המקומי.

<ערן פייטלסון: אם יושב ראש השלטון המקומי אמר משהו לך, אני לא יודע.

יריב לוין: אני לא יודע, אני חשבתי שהוא בעל הבית.

<ערן פייטלסון: אני יכול להגיד מה שסוכם בדיונים בתוך מרכז השלטון המקומי.

יריב לוין: לא דיברת איתו אתמול?

<ערן פייטלסון: אני יכול להגיד מה שסוכם.

יריב לוין: אני שמעתי מה הוא אמר לך אתמול, מה לעשות?

<ערן פייטלסון: בסדר.

יריב לוין: בסדר וזה מה שאתה אומר פה?

<ערן פייטלסון: אבל הנקודה העניינית שאני מעלה היא נקודה עניינית שחשוב להתייחס אליה אז מן הראוי להתייחס אליה.

<ערן פייטלסון: נקודה שנייה.

<ערן פייטלסון: נאמר פה שיקדמו מגורים.

<ערן פייטלסון: למגורים יש השלכות אורבניות.

<ערן פייטלסון: אנחנו מדברים על-כך שוועדה לתשתיות לאומיות תתערב בתוך המרקם הבנוי.

<ערן פייטלסון: שמעתם את החזון של ראש העיר אילת, שמעתם מירושלים.

<ערן פייטלסון: לערים יש מה להגיד בנושא של התיירות.

<ערן פייטלסון: הם נכנסים כאן לתוך המרקם הבנוי.

<ערן פייטלסון: יש הרבה מאוד תב"עות מאושרות.

<ערן פייטלסון: הבעיה היא הרבה פעמים דברים מינוריים.

<ערן פייטלסון: כמו שאמר סמנכ"ל משרד התיירות, רוצים להוסיף 20% או לשנות משהו, הדברים האלה הם הדברים שהם במיקרו, הם חלק מהמרקם הבנוי.

<ערן פייטלסון: פה מעבירים את זה לוועדה שבה השלטון המקומי לא קיים.

<ערן פייטלסון: ראשי הערים לא קיימים במקום הזה.

<ערן פייטלסון: כמו ששמעתם, דווקא בערים התיירותיות אין להן ועדות מיוחדות.

<ערן פייטלסון: כלומר, אתם בעצם מוחקים את הרובד של השלטון המקומי כשמת

<ערן פייטלסון: ערבים לו בתוך המרקם הבנוי שלו.

<ערן פייטלסון: לכן זאת מהות ההתנגדות.

דוד אמסלם: הבנו.

דוד אמסלם: אבל כל הוותמ"לים והווד"לים - - -

<ערן פייטלסון: הבעיות צפות.

<ערן פייטלסון: בנקודה האחרונה אני אולי אדבר בכובע האקדמי.

<ערן פייטלסון: יש פה שורה של סיבות מדוע התב"עות לא מתממשות.

<ערן פייטלסון: יש לנו הרבה מאוד שטחים מיועדים לתיירות והם לא מתממשים.

<ערן פייטלסון: הם לא מתממשים מכמה סיבות, שאני יכול לפרט אותן אבל אין זמן.

<ערן פייטלסון: הן לא מתממשות כי זה לא כדאי כלכלית.

<ערן פייטלסון: הבעיה היא לא בתכנון ובתוספת, אלא אם כן לוקחים את הוות"ל כדי שיהפוך לרשות רישוי.

<ערן פייטלסון: כלומר, אז ממש נמשכים לנעלי הוועדה המקומית.

<ערן פייטלסון: ברמה הארצית הוא ייכנס בטבריה ויוציא טפסי 4.

<ערן פייטלסון: מבחינת תב"עות ומבחינת ייעודים יש בשפע והם לא מנוצלים.

<ערן פייטלסון: לכן, אלא אם כן מתכוונים להיכנס לנעלי הרישוי, אין פה בעצם שום תועלת.

<ערן פייטלסון: הרישוי זה בטח בליבו של השלטון המקומי.

דוד אמסלם: ברשותכם, עוד שני אנשים בקצרה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתחיל בהקראה.

דוד אמסלם: ציון חסיד ואחריו גבאי אברהם.

<קריאה: סליחה, מה עם התייחסות של הסטודנטים?

<קריאה: ביקשנו זכות דיבור.

<קריאה: אם כולם קיבלו זכות דיבור אז גם לנו.

דוד אמסלם: אני לא נותן לכולם זכות דיבור.

<ציון חסיד: לפני שאני מתחיל אני רוצה להעיר הערה קטנה.

<ציון חסיד: נאמר פה שאנחנו מאשימים את הטייקונים.

<ציון חסיד: אני לא חושב שאנשים - - -

דוד אמסלם: תגיד את השם המלא לפרוטוקול.

<ציון חסיד: אני מחברת האחים חסיד שבונים בירושלים כבר 50 שנה.

<ציון חסיד: זה לא מתאים לקרוא בשם טייקונים לאלה שבונים בירושלים ובארץ, עם כל הקשיים מסביב.

<ציון חסיד: לקרוא להם טייקונים זה לא מתאים.

<ציון חסיד: אנחנו עושים את מיטב יכולתנו לבנות את ירושלים ואת הארץ כמו שצריך.

<ציון חסיד: לכן לקרוא לנו טייקונים זה עוול.

<ציון חסיד: אני קבלן ותיק שבונה בעיקר בירושלים כיובל שנים.

<ציון חסיד: אני רוצה לברך את הוועדה הנכבדה ואת שר התיירות על היוזמה והרצון לחולל שינוי בכדאיות הקמת בתי המלון בארץ.

<ציון חסיד: אנחנו רכשנו באחרונה מספר חלקות קרקע במקומות מרכזיים בירושלים עליהם ניתן להקים בתי מלון במספר מקומות.

<ציון חסיד: במשך שנים רבות בנינו בעיקר מגורים ובשנים האחרונות, מתוך אמונה בעתיד ירושלים, החלטנו להרחיב את השקעתנו גם בתחום המלונאות.

<ציון חסיד: אנחנו מודעים לסיכון הקיים בהשקעה בתחום המלונאות אך באים מתוך גישה אופטימית וחיובית ביחס למצב הכלכלי והביטחוני בישראל ובכלל זה בירושלים.

<ציון חסיד: כאשר הגעתי לדיון מול הבנקים איתם אנחנו עובדים עשרות שונים לקבלת ליווי פיננסי להקמת מלון, נתקלתי בדרישות הון עצומות, בלתי סבירות למשקיעים בתחום הנדל"ן.

<ציון חסיד: למרות המענק הממשלתי אנחנו נדרשים להזרים הון עצמי של מעל 40% מההשקעה וזה לא קיים באף מקום בנדל"ן בארץ, למרות שאנחנו מוגדרים בבנקים כלקוחות ותיקים עם שם טוב בבנקים ויציבות פיננסית.

<ציון חסיד: זה בנוסף לכל הקשיים האחרים שהבנקים מטילים עלינו עבור בתי מלון.

<ציון חסיד: הבנקים רואים בהשקעה בענף המלונאות כהשקעה עתירת סיכונים גדולים ובמיוחד בירושלים, לנוכח הגישה לאירועים ביטחוניים.

<ציון חסיד: החשש גדול בעיקר עקב תופעות הסכינאות בזמן האחרון.

<ציון חסיד: הפתרון המוצע להוספת זכויות בנייה למגורים, בין היתר, כמנוף כלכלי להקמת בתי מלון הוא פתרון נפלא וכולם יוצאים מרווחים ממנו ואיש לא מפסיד מכך.

<ציון חסיד: אוצר המדינה לא צריך לאשר אף פרוטה אחת בנושא זה.

<ציון חסיד: אוצר המדינה זה כסף שלנו, אנחנו צריכים לחסוך עליו.

<ציון חסיד: אולם, להפתעתי, דווקא ירושלים שהיא ללא ספק עיר התיירות החשובה והמסוכנת ביותר ועם הרגישות הגבוה ביותר למשברים, נשארת מחוץ לתיקון לחוק, מכיוון שהוועדה המקומית אינה מוגדרת כוועדה עצמאית.

<ציון חסיד: אני קורא לכם לא להזניח את ירושלים עיר הבירה לכולנו ולמצוא פתרון בתיקון לחוק אשר יאפשר לקדם במהירות האפשרית פרויקטים שישולבו מלונאות ומגורים על קרקעות עם ייעוד למלונאות.

<ציון חסיד: תודה רבה לך על ההקשבה.

זוהיר בהלול: מכיוון שהוא הזכיר, אני מבקש להתנצל.

זוהיר בהלול: אני מתנצל בפניך על השימוש במילה טייקון ואני מצאתי את החלופה.

זוהיר בהלול: מהיום והלאה אני אכנה אתכם מפריחי שממת הארץ לשם שמים.

יריב לוין: זוהיר, זה לא מכובד.

יריב לוין: זה לא מכובד.

יריב לוין: בזכות אנשים כמוהו יש פרנסה כאן, יש תעסוקה.

יריב לוין: מותר לו לרצות גם להרוויח כסף, זה לא פשע.

יריב לוין: השתגענו לגמרי.

זוהיר בהלול: אני יכול להתנצל גם בפני השר.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו.

דוד אמסלם: אני מכיר את ציון 25 שנה.

יריב לוין: לאנשים כאלה צריך להגיד תודה רבה.

דוד אמסלם: איש בונה ירושלים אמיתי, חבל על הזמן.

דוד אמסלם: הוא קבלן נדיר.

דוד אמסלם: אני מכיר אותו ברמה האישית.

דוד אמסלם: עבדתי מולו הרבה שנים בעירייה.

דוד אמסלם: בן אדם נדיר באיכותו וגם באמת אכפתניק.

דוד אמסלם: אכפת לו לא רק מעצמו אלא גם מהמרחב.

דוד אמסלם: באמת בונה ירושלים אמיתי.

<ציון חסיד: תודה רבה.

דוד אמסלם: גבאי אברהם, בבקשה.

<אברהם גבאי: ברשות כבוד השר, חברי כנסת, נציגי ציבור וכל העוסקים במלאכה ובבניין הארץ.

<אברהם גבאי: זה מצוות עשה מהתורה, לפי הרמב"ן ולפי הרמב"ם זה מידי רבנן.

<אברהם גבאי: מצווה לבנות את הארץ וזאת מצווה חשובה.

<אברהם גבאי: אני רוצה לייצג כאן יהודי אמריקאי שקנה כ-4 דונם לפני כ-8 שנים בכניסה לירושלים.

<אברהם גבאי: הוא שילם 10 מיליון דולר.

<אברהם גבאי: נכון להיום הוא שילם 5 מיליון דולר ריביות.

<אברהם גבאי: הוא לקח שלושה משרדי אדריכלים מהגדולים: משרד גיורא גור, משרד עופר קולקר ומשרד הילגה לוי, בתקופות שכל שנתיים הוא שילם 300,000 דולר וכל התכניות ירדו לטמיון, כי כל פעם השתנו המגמות והרצונות של העומדים בראש מחלקת התכנון.

<אברהם גבאי: לכן, היוזמה הזאת של כבוד השר היא יוזמה מבורכת, לסיים הליך של יהודי אמריקאי שבא מתוך ציונות אמיתית לבנות בארץ, זאת המטרה שלו.

<אברהם גבאי: לא חסר לו כסף, יש לו חברה במנהטן, לא חסר לו כלום.

<אברהם גבאי: הוא מרגיש צורך ובגלל זה הוא בא לכאן.

<אברהם גבאי: לכן אנחנו נמצאים כאן ולכן אנחנו צריכים את העזרה הזאת.

<אברהם גבאי: כאדם שמלווה את המגרש הזה עם תכניות של 8 שנים, ששילמו ריביות כמו שאמרתי לכם ושלקחנו את משרדי האדריכלים הכי גדולים בירושלים וכולם נפלו בזה אחר זה.

<אברהם גבאי: אנחנו נמצאים באותו מצב מלפני 8 שנים ועד היום.

<אברהם גבאי: לכן, היוזמה של השר לקצר את התהליכים האלה, להביא לפתרון מעשי, היא מבורכת לכל הכלל עצמו של עם ישראל.

<אברהם גבאי: לגופו של החוק עצמו.

<אברהם גבאי: בכל מקום שכתוב "ועדה מקומית עצמאית" יהיה כתוב "תשתיות לאומיות" כי אין ועדה בירושלים.

<אברהם גבאי: או שכתוב "ועדה מחוזית" אז יהיה או "ועדת תשתית לאומית" בכל הסעיפים.

<אברהם גבאי: דבר נוסף.

<אברהם גבאי: גם מגרש שהוא לא שונה לייעוד למלונאות ואפשר להפוך אותו למלון, כבוד השר צריך - - -

דוד אמסלם: זה כבר בהקראה.

<אברהם גבאי: משפט אחרון.

<אברהם גבאי: כבוד השר עצמו שנותן 500 יחידות חדרים, שיהיה כתוב בפירוש שעל זה אפשר לקבל לפחות 20% למגורים.

<אברהם גבאי: לסיום, בנק הפועלים שאני עובד איתו 25 שנה הודיע לי שאם אין מגורים, אין אישור להקים מלון וזה חד משמעי.

<קריאה: שרי אריסון הודיעה לך?

<קריאה: גם אני צריך איזה 10 מיליון שקלים.

<ציון חסיד: זה מה שאמרו לי בעצם.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להתפרץ.

דוד אמסלם: גברת פולק, בבקשה.

<אסתר פולק: תודה רבה ליו"ר הוועדה.

<אסתר פולק: אני מגיעה מהצפון, מצפת וממירון.

<אסתר פולק: אלו אזורים שלא נוגע להם כל הדיון על החופים ושמורות הטבע.

<אסתר פולק: אלה אזורים שבהם אין בכלל בתי מלון.

תמר זנדברג: מירון זאת לא שמורת טבע?

<אסתר פולק: יש מקום שהוא לא פוגע והוא לא רחוק.

<אסתר פולק: הכוונה היא שאין שם קו חוף.

תמר זנדברג: אנחנו יודעים שאין קו חוף במירון.

<אסתר פולק: במירון ובצפון יש דרישה מאוד גדולה לחדרים כאלה.

<אסתר פולק: יש אלפי כניסות של תיירים למירון ולצפת.

<אסתר פולק: מירון היא מקום שני בתיירות בארץ.

<אסתר פולק: בעצם אנחנו מבקשים, שגם אם יש בעיות בהצעת החוק הזאת, כפי שעלו כאן, צריך לשים לב לגליל ולנגב.

<אסתר פולק: אלה אזורים שחייבים את הצעת החוק הזאת.

<אסתר פולק: אני מייצגת בעל קרקע שיש לו כבר תכניות מאושרות למלון.

תמר זנדברג: אבל החוק הזה לא רלוונטי אליו.

רחל עזריה: תני לי לשמוע אותה.

<אסתר פולק: הוא רלוונטי ל-20% נוספים.

תמר זנדברג: אז אתם רוצים להוסיף מגורים לתכנית שכבר אושרה.

תמר זנדברג: יצא המרצע מן השק.

דוד אמסלם: תמר, אין פה דיאלוג, היא אומרת את שלה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים להבין למה היא מתכוונת.

דוד אמסלם: ברשותך, תסיימי.

דוד אמסלם: תסתכלי עלי.

דוד אמסלם: את לא עונה לשאלות.

דוד אמסלם: תגידי בקצרה מה את רוצה ואנחנו מתקדמים.

<אסתר פולק: לא ניתן היום לבנות חדרים כי הדבר לא כלכלי.

דוד אמסלם: הבנו.

דוד אמסלם: אני מבין את זה כבר מהדובר הראשון שזה השר.

<אסתר פולק: נהדר.

<אסתר פולק: אני רוצה לחדש שבגליל יש מצוקה קשה של חדרים.

<אסתר פולק: צריך את זה שם.

<אסתר פולק: יש קרקעות שמחכות לבנייה והן לא יכולות לעשות את זה.

<אסתר פולק: מה הפתרון המעשי שיכול לפתור כמה בעיות שעלו?

<אסתר פולק: בעצם שיהפכו את הצעת החוק לא לוועדה מקומית עצמאית אלא שזה ילך למסלול של הקלה, כמו שעשה חבר הכנסת כחלון.

<אסתר פולק: נכון שהוא היה יותר קשה למעבר אבל זה יהפוך את זה למשהו יותר מעשי.

<אסתר פולק: היום אפשר להגיש תכנית גם לוועדה המחוזית.

<אסתר פולק: אז בעצם החוק הזה לא שינה הרבה כי הוא אומר לי שבמקום ללכת לוועדה מחוזית, לכי לוועדה מקומית עצמאית.

<אסתר פולק: זה לא שינוי מהותי מבחינת הזמן.

<אסתר פולק: אם המטרה שלנו היא לקדם את הזמן ולקדם את הדברים, אז אנחנו רוצים לעשות את הדברים יותר מהר.

<אסתר פולק: אם אנחנו מגישים תכנית רק לוועדה שונה, אז לא קיצרנו בהרבה את הדברים אלא רק העברנו את הסמכות לסמכות אחרת.

<אסתר פולק: אני מדברת על התוספת של ה-20% ולא על הוות"ל.

<ליאת הלבץ: אני נציגת התאחדות הסטודנטים.

<ליאת הלבץ: מעניין אותי לדעת אם חברי הוועדה או הנוכחים יודעים כמה זמן לוקח לבנות מעונות סטודנטים בישראל.

<ליאת הלבץ: זה לוקח לא פחות מעשר שנים.

<ליאת הלבץ: גם מעונות סטודנטים אמור להיות אינטרס לאומי.

<ליאת הלבץ: חסרים מעונות בכל רחבי הארץ.

<ליאת הלבץ: 6% בלבד מהסטודנטים בישראל גרים במעונות, לעומת 20% במדינות ה-OECD.

<ליאת הלבץ: חבל שבמקרה הזה לא מוצאים פתרונות של קיצורי דרך ועקיפה.

דוד אמסלם: ליאת, אנחנו מדברים על החוק שלנו, יש עוד הרבה דברים בעייתיים בארץ.

דוד אמסלם: אם יש לך הערה לנושא, בבקשה.

<ליאת הלבץ: אנחנו כמובן לא מתנגדים לסיפור של בניית מלונות.

<ליאת הלבץ: זה נושא שהוא חשוב, אין ספק.

<ליאת הלבץ: השר העלה פה נתונים מאוד מטרידים בנוגע לרשתות בינלאומיות וכניסה לארץ.

<ליאת הלבץ: רק תבינו כמה דברים.

<ליאת הלבץ: דבר ראשון, המסר שעובר כאן לדור הצעיר הוא שאם קשה ויש מקום שיש בו בעיות, אנחנו לא נפתור את הבעיות, אנחנו נעקוף את הבעיות.

<ליאת הלבץ: זה המסר שהדור הצעיר מקבל מהדבר הזה.

<ליאת הלבץ: מעבר לכך, קורה פה למעשה מצב שלדור הצעיר לוקחים שלב אחר שלב את כל משאבי הטבע שלנו, אם זה ים המלח, אם זה השיח על הגז ועכשיו זה יהיה החופים.

<ליאת הלבץ: מה יישאר פה לנו ולילדים שלנו?

דוד אמסלם: אלעד הוכמן, בבקשה.

<אלעד הוכמן: אני רכז קשרי ממשל במגמה ירוקה, ארגון סטודנטים ארצי.

<אלעד הוכמן: לידיעת הנוכחים אני גם מורה דרך בעשר השנים האחרונות.

<אלעד הוכמן: את הטיול שלי לפני צבא עשיתי בבית ברל כדי ללמוד על המדינה הזאת ולהוביל תיירים ולייצג את מדינת ישראל.

<אלעד הוכמן: אם אנחנו רוצים להפוך את התיירות לתשתית לאומית, אני חייב להגיד לך שהעסק שלי השנה קרס בגלל גל הטרור.

<אלעד הוכמן: קיבלתי מכתב מביטוח לאומי על חוב מילואים.

<אלעד הוכמן: אנחנו לא יודעים להשקיע אך ורק בתשתיות, להשקיע אך ורק בחדרי מלון, שלצערי, מהניסיון שלי בעשר השנים האחרונות הם לא נחוצים, בטח ובטח לא על החופים ובטח ובטח לא על ערכי התיירות ועל הערכים האקולוגיים שעליהם תיירים מכל העולם מגיעים לפה.

<אלעד הוכמן: מכל העולם מגיעים לפה כדי לראות את מכתש רמון.

<אלעד הוכמן: מכל העולם מגיעים כדי לראות את המדבר ואת ים המלח ולראות את החופים.

<אלעד הוכמן: החדרים האלה הם החדרים הלא מבוקשים.

<אלעד הוכמן: אין תיירים ואני עובד עם תיירות נרחבת.

<אלעד הוכמן: אין תיירים שמגיעים למקומות האלה כי אלה המקומות שהם רוצים לראות ולחוות.

<אלעד הוכמן: הדבר השני.

<אלעד הוכמן: יש פה איזה תפישה.

<אלעד הוכמן: אנחנו מתמודדים היום במגמה ירוקה עם קמפיינים בכל רחבי הארץ של ועדות תכנון עוקפות ציבור.

<אלעד הוכמן: הממשלה הזאת והממשלה הקודמת לקחו וגמרו אומר להילחם בציבור ולהילחם ברשויות המקומיות ולא להפוך אותן לשותפות.

<אלעד הוכמן: אנחנו רואים היום מה קורה בוותמ"ל בהרי ירושלים.

<אלעד הוכמן: רוצים לבנות אלפי יחידות דיור בשמורות טבע והעירייה מתנגדת.

<אלעד הוכמן: רוצים לבנות באזור פלמחים והרשות המקומית מתנגדת.

<אלעד הוכמן: הם מתנגדים כי הם מבינים מה זה יעשה.

דוד אמסלם: אלעד, תתכנס.

<אלעד הוכמן: אני מתכנס.

<אלעד הוכמן: סליחה, היה פה הרבה זמן לאנשים.

<אלעד הוכמן: לצערי, אין לי 10 מיליון דולר בכיס לייצג יהודי אמריקאי עשיר אבל אני מייצג לפחות 50,000 אזרחים שחתומים על הדברים האלה.

דוד אמסלם: אלעד, בוא תתייחס לעניין.

<אלעד הוכמן: העניין הוא ברור.

<אלעד הוכמן: ההצעה הזאת צריכה לרדת מכל וכל.

<אלעד הוכמן: לא יכול להיות שוות"ל, שהיא ועדה לא מקצועית, בטח ובטח לא מקצועית לענייני תיירות, תדון בענייני תיירות מעל ראשו של הציבור ומעל ראשיהם של ראשי הערים.

<אלעד הוכמן: שמענו את ראש עיריית אילת.

דוד אמסלם: תקשיב, קח דקה ותסיים.

דוד אמסלם: אתה חוזר על אותם דברים שכולם אמרו.

<אלעד הוכמן: הדבר האחרון.

<אלעד הוכמן: תוספת דירות זה תוספת לדירות לעשירים.

<אלעד הוכמן: אנחנו כדור צעיר לא יכולים לצאת פה לחופשה.

<אלעד הוכמן: מלון 3 כוכבים עולה למעלה מ- 400 שקלים ללילה לזוג.

יריב לוין: אז תתמוך בהצעה.

<אלעד הוכמן: 400 שקלים ללילה לזוג.

<אלעד הוכמן: בטח ובטח הדירות המלונאות האלה לא יבואו לטובתנו, הדור הצעיר בארץ הזאת.

<אלעד הוכמן: בטח ובטח לא יבואו לטובת הדור הבא, הדור של הילדים שלנו.

<אלעד הוכמן: אנחנו לא יכולים לאשר את זה.

<אלעד הוכמן: אני מבקש ממך, אדוני היושב ראש.

דוד אמסלם: הדוברת האחרונה יעל דורי ואז אני עובר להקראה סופית.

<יעל דורי: אני ראש תחום תכנון באדם טבע ודין.

<יעל דורי: גם אנחנו כמו כולם מודאגים מאוד משני עיקרים עליהם החוק הזה מושתת, גם הנושא של קידום בוועדה לתשתיות לאומיות שהיא ועדה חסרת איזון אינטרסים, כמו שאמור להיות בתכנון.

<יעל דורי: היא חסרת אפשרות למעורבות של ציבור.

<יעל דורי: אין אפשרות ערר.

<יעל דורי: יש לנו ניסיון מאוד רע עם הוועדה הזאת.

<יעל דורי: תכניות גרועות גם שם לא מקודמות.

<יעל דורי: אם יש תכניות גרועות הם גם לא יתקדמו בוועדה המחוזית או בכל מקום אחר וכנראה שזה דינן של הרבה מאוד תכניות תיירות שאינן מיוצגות פה.

<יעל דורי: אנחנו סבורים שיש כר ותשתית נרחבת לקידום תיירות, שמשרד התיירות לפעמים משתמש בה כמו תמ"א 13 או תמ"א 12, שכבר קבעה עקרונות עם קדימות לשטחים העירוניים.

<יעל דורי: זה דברים שלא מקודמים.

<יעל דורי: לצערנו אנחנו עדים בוועדות תכנון על ויתור של משרד התיירות לפעמים על הרבה מאוד תכניות שיכלו לשמש לתיירות והם לא אומרים כלום כשהם הופכות למגורים.

<יעל דורי: לדעתנו, קודם, לפני קידום של תכניות פוגעניות בשטחים רגישים ובחופים, צריך לנצל את המשאבים שכבר קיימים ומאושרים לתיירות.

<יעל דורי: לצערנו משרד התיירות לא עושה בהם שימוש.

<יעל דורי: אנחנו סבורים שהצעת החוק הזאת, במידה ותקודם, חייבת להבדיל בין תכניות חדשות לתכניות שהן כבר מאושרות והן פוגעניות בייחוד בחופים.

מאיר יצחק הלוי: בונים 16,000 יחידות דיור בחופים בשדה דב.

מאיר יצחק הלוי: למה אני לא שומע אתכם?

מאיר יצחק הלוי: 16,000 יחידות על שפת הים.

<אלעד הוכמן: אנחנו מתנגדים לזה.

מאיר יצחק הלוי: תדברו, לא שמענו אתכם.

<יעל דורי: להבדיל בין תכניות קיימות מאושרות - - -

תמר זנדברג: יש לך בעיות שמיעה כנראה.

תמר זנדברג: אתה פספסת את כל ההתנגדות לשדה דב.

דוד אמסלם: משפט אחרון.

<יעל דורי: להבדיל בין תכניות קיימות ומאושרות, שאפשר להכניס אליהן מגורים ולפגוע פגיעה מכופלת, גם בזה שגוזלים מהציבור את החוף, דוגמת חוף הכרמל וגם נותנים את זה לכאלה שידם משגת.

<יעל דורי: צריך להבדיל גם בין עירוני לבין עירוני.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אחרי כמעט שעתיים, נתחיל בהקראה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו נקריא מספר סעיפים ואז נעשה סבב התייחסויות.

דוד אמסלם: אנחנו מקריאים 1 עד 3.

דוד אמסלם: לרשום הערות מי שרוצה.

<קריאה: אין נוסח עם הערות הייעוץ המשפטי של הוועדה?

<תומר רוזנר: הוא עדיין חוכך בדעתו.

<רוני טיסר: אני אקריא את הנוסח שעבר בקריאה ראשונה.

<רוני טיסר: "הצעת חוק התכנון והבנייה )תיקון מס' 106 והוראת שעה), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 1 1.

<רוני טיסר: בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1865 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 1 – 1.

<רוני טיסר: בהגדרה "תשתיות לאומיות", במקום "וחניון" יבוא "חניון" ובסופה יבוא "ותשתית תיירות".

לאומיות" יבוא: "תשתית תיירות" – מיזם ששר התיירות הכריז עליו לפי הוראות סעיף 76ב1.

לאומיות" יבוא: תיקון סעיף 6א 2.

לאומיות" יבוא: בסעיף 6א לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) בדיון בתכנית לתשתית תיירות, יבוא נציג שר התיירות במקום אחד מנציגי השרים המנויים בסעיף קטן (א)(1) עד 05), (7) עד (9) ו-(11), ובלבד שהשר שנציגו מוחלף כאמור הודיע על כך ליושב ראש הוועדה; הודיע השר כאמור, יראו את נציג שר התיירות כחבר הוועדה לתשתיות לעניין התכנית האמורה".

<תומר רוזנר: אני רוצה להסביר וגם להעיר בהקשר הזה.

<תומר רוזנר: ועדת תשתיות לאומיות היא ועדה ארצית שהוקמה בחוק התכנון והבנייה.

<תומר רוזנר: היא ועדה שבכוחה לעשות תכניות מתאר ארציות.

<תומר רוזנר: יש לה הרכב מיוחד שהוא הרכב מצומצם יחסית.

<תומר רוזנר: הוועדה הזאת כיום מוסמכת לטפל בתשתיות לאומיות ברשימה שמפורטת בחוק.

<תומר רוזנר: כאן בעצם מוצע להרחיב את הרשימה הזאת ולכלול בה תשתיות תיירות.

<תומר רוזנר: בסעיף 2 מוצע לקבוע הוראה שמתייחסת להרכב הוועדה ולקבוע הוראה שלפיה נציג שר התיירות יחליף נציג שר אחר, אם אותו נציג שר אחר יסכים לכך.

<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שההוראה הזאת היא הוראה בעייתית בכמה וכמה מובנים.

<תומר רוזנר: ראשית, אם יש צורך בנציג שר התיירות בוועדה לתשתיות לאומיות לצורך תשתיות לאומיות, ואני יוצא מתוך הנחה שיש צורך כזה, אני לא חושב ששר התיירות צריך לחזר כעני בפתח אחרי שרים אחרים ולבקש את הסכמתם שיחליפו את נציגיהם בנציג שלו.

<תומר רוזנר: אם צריך את נציג שר התיירות בוועדה, הוא צריך להיות נציג קבוע לצורך התכניות האלה כנציג נוסף.

<תומר רוזנר: יש תקדמים לזה בחוק התכנון והבניה, שמוסיפים נציג קבוע של משרד שבדרך-כלל לא משתתף בדיונים.

<תומר רוזנר: אני חושב שזה לא נכון.

<תומר רוזנר: המבנה הזה שמוצע כאן, שהוא יחליף נציג שר אחר רק אם אותו שר אחר יסכים לכך, הוא מבנה לא נכון.

דוד אמסלם: אני מקבל את העמדה שלך, בוא נתקדם.

תמר זנדברג: אני רוצה גם להעיר על זה.

תמר זנדברג: בנוסף למה שתומר אמר, יש עוד שתי בעיות למעשה במנגנון ההוספה הזה.

תמר זנדברג: נשאלת השאלה במקום איזה שר?

<תומר רוזנר: הוא קיבל את זה שתהיה תוספת בכל מקרה.

תמר זנדברג: אם כך, נשאלת השלה מה הפרופורציה שנשארת בין הנציגים השונים בוועדה?

תמר זנדברג: כלומר, אנחנו בעצם מוסיפים נציג ממשלה.

תמר זנדברג: לא סתם נציג ממשלה אלא נציג ממשלה שהוא ממשרד יזמי פיתוחי עם אוריינטציה יותר יזמית.

תמר זנדברג: כמה נציגים יש בוועדה.

תמר זנדברג: כמה נציגים יש בוועדה ומה ההרכב שנשאר?

תמר זנדברג: אולי צריך להוסיף נציג של שלטון מקומי.

תמר זנדברג: אולי צריך עוד אחד כי הפרופורציה פה משתנה.

תמר זנדברג: הוות"ל היא גם כך ועדה שהיא מוטת פיתוח ומוטת ממשלה.

<אפרת דון יחיא: אני מהייעוץ המשפטי של מנהל התכנון.

<אפרת דון יחיא: אנחנו מתנגדים.

<אפרת דון יחיא: אנחנו חושבים שהצעת החוק כפי שהובאה על-ידי הממשלה מייצרת מנגנון ברור ופשוט, שמבטיח שבין נציגי הממשלה תהיה אפשרות לשר התיירות להיות נציג בדיונים הרלוונטיים, כאשר אחד מהשרים מודיע - - -

דוד אמסלם: מי זה האחד הזה?

<אפרת דון יחיא: אחד מהשרים.

<אפרת דון יחיא: אנחנו מבקשים לא לגעת בהרכב שנקבע.

דוד אמסלם: תעני על השאלה שלי.

דוד אמסלם: מה יקרה אם נצרף עוד אחד בהקשר לאיזונים?

דוד אמסלם: מה הרכב הוועדה היום?

דוד אמסלם: מה החלוקה?

<אפרת דון יחיא: הרכב הוועדה קובע את מספר נציגי הממשלה.

דוד אמסלם: כמה נציגי ממשלה יש בוועדה?

<אפרת דון יחיא: 11 כשאחד מהם זה רמ"י.

<קריאה: מתוכם 4 או 5 הם ממשרד האוצר.

דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב.

דוד אמסלם: זה עדיין ממשלה.

תמר זנדברג: במקום אוצר.

תמר זנדברג: בואו נוציא אוצר ונכניס תיירות.

<אפרת דון יחיא: 11 פלוס מתכנן הוועדה.

<אפרת דון יחיא: ההצעה שהוצעה כאן היא להוסיף עוד חבר.

<אפרת דון יחיא: אנחנו סברנו שהדרך הנכונה להתגבר על זה, זה באותו מנגנון.

דוד אמסלם: לא שאלתי מה סברתם, את זה הבנתי, אני יודע לקרוא.

<אפרת דון יחיא: אנחנו עדיין בעמדה הזאת.

<תומר רוזנר: 16.

דוד אמסלם: כמה מתוכם נציגי ממשלה על שלוחותיהם השונות?

<קריאה: 13.

דוד אמסלם: מי הם השלושה הנותרים?

<איתמר בן דוד: ארגון הגג של ארגוני הסביבה, ארגונים מקצועיים שלא אוישו בשנים האחרונות ונציג ציבור.

<אפרת דון יחיא: נציג שלטון מקומי.

דוד אמסלם: אפרת, אם לממשלה ממילא יש רוב עצום, אז מה זה משנה להכניס עוד אחד.

<אפרת דון יחיא: אנחנו סברנו שברוב הזה יש מספיק.

דוד אמסלם: כמה נציגים יש שם למשרד האוצר?

<אפרת דון יחיא: שניים.

<איתמר בן דוד: שניים למנהל התכנון שזה אוצר, אחד רשות מקרקעי ישראל, 5 נציגי אוצר.

תמר זנדברג: שיוציאו אוצר אחד.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: מנהל התכנון - - -

<עידית בן בסט: אנחנו מתנגדים בכל תוקף להפרה של האיזון העדין שמתקיים כרגע.

<עידית בן בסט: בואו נשים דברים על השולחן.

<עידית בן בסט: הסיבה היחידה שיש שני נציגים של משרד האוצר היא מכיוון שמנהל התכנון עבר למשרד האוצר.

תמר זנדברג: זה הוסיף עוד שני נציגים מעבר לאלה שהיו.

דוד אמסלם: תמר, לא לעזור לי, אני רוצה להתקדם בעניין הזה.

דוד אמסלם: בעיקרון, אני מקבל את העמדה של היועץ המשפטי.

דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לשאלה מי ייצא ומי ייכנס.

דוד אמסלם: אני חושב שזה יותר נכון להוסיף עוד נציג אחד.

דוד אמסלם: ממילא אין פה שום איזון.

דוד אמסלם: הפרופורציות הן חריגות.

<איתמר בן דוד: למה להרחיב עוד יותר, הוועדה לא דמוקרטית.

תמר זנדברג: אבל עכשיו במקום 16 ש-11 מהם הם ממשלה, יהיה לך 17 שמהם 12 ממשלה.

דוד אמסלם: זה הכיוון שאני מבקש ללכת אליו.

תמר זנדברג: בואו נוסיף עוד נציג לרשות המקומית.

דוד אמסלם: אני עדיין לעניין הזה.

דוד אמסלם: שרה, אני לא רואה את שר התיירות בא לוועדה ושואל מי קם ועונים לו: לא אני ואז הוא מתחיל להסתובב.

דוד אמסלם: זה לא נשמע לי הגיוני.

<שרון מאיר: למנות ממלא מקום קבוע ששר התיירות יחליף אותו.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אם זה הסידור, לי אין בעיה שאתם תחליטו מי זה הבן אדם שבאופן אוטומטי נפלט מהרשימה כשמדובר בתיירות.

תמר זנדברג: אבל מי זה?

דוד אמסלם: הם יחליטו.

תמר זנדברג: שלא יוציאו את נציג הגנת הסביבה.

<קריאה: אמרו ממשלה.

תמר זנדברג: אבל מי?

דוד אמסלם: אני חייב לצאת.

דוד אמסלם: ימשיך את הדיון חבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אמסלם: בגדול, אתם תשבו, תסגרו את הפינה הזאת.

דוד אמסלם: תביאו איזו הצעה.

דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאת אומרת אבל בגדול אנחנו רוצים שברגע שמדובר על תשתית תיירותית, הנציג של משרד התיירות נכנס פנימה ואתם תחליטו מי יוצא ממשרדי הממשלה.

דוד אמסלם: זה לא שהם יסתדרו ביניהם, זה לא מתקבל.

<אפרת דון יחיא: אפשר לקבוע שהדיון בתכנית כאמור לא ייחל עד שלא נקבע הנציג.

דוד אמסלם: זה לא.

דוד אמסלם: אני מניח שכנראה לא ייבנה אף מלון, רק בגלל זה.

דוד אמסלם: אני מצטער, אני חייב לצאת לשנייה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב יחליף אותי.

<ערן פייטלסון: אני מבקש להתייחס להרכב.

<ערן פייטלסון: צריכים לזכות שרוב הפרויקטים של הוות"ל הם במרחב הבינעירוני, בין אם זה על גז ובין בדרכים.

<ערן פייטלסון: צריך לזכור שהוות"ל הוקמה עבור תשתיות שהן כולן במרחב הבינעירוני מחוץ למרקם העירוני, כי מדובר על גז, על כבישים, שדות תעופה, נמלי ים וכדומה.

<ערן פייטלסון: פה אנחנו מדברים על בינוי בתוך המרקם העירוני ולכן מערך האיזונים צריך להיות שונה.

<ערן פייטלסון: במועצה הארצית, למשל, לשלטון המקומי יש שליש.

<ערן פייטלסון: בוות"ל, מאחר והנושא היה מחוץ לערים אז השלטון המקומי בסך הכול מיוצג על-ידי נציג אחד.

<ערן פייטלסון: אם אנחנו עכשיו מכניסים את הוות"ל לעיסוק בתוך המרקם העירוני ברמת המיקרו, אז צריכים ייצוג הולם גם לשלטון המקומי, קרי, שליש מהחברים שיהיו נוכחים בדיון בנושאים הללו של התיירות.

<ערן פייטלסון: צריכים ששליש יהיו מהשלטון המקומי, כמו במועצה הארצית, כי זה מה שסביר כאשר אנחנו נכנסים לדיונים ברמה של מיקרו וכאשר אנחנו מדברים על סוג הנושאים שיידונו בתחום התיירותי.

אורי מקלב: צריך להבין שיש לזה השפעות על הדברים המקומיים.

אורי מקלב: גם אם הוות"לים נמצאים בחוץ, יש לזה השפעות מאוד מאוד מכריעות על השלטון המקומי.

אורי מקלב: עם כל זאת, זה ההרכב שנקבע.

אורי מקלב: ראו את זה כדבר מאוזן וזה לא מייתר את הוועדה המקומית העצמאית שתדון בהמשך בעניין הזה.

<ערן פייטלסון: אבל בחלק גדול מהערים הן לא עצמאיות ודווקא בערים תיירותיות כמו ירושלים ואילת.

אורי מקלב: אתה אומר דבר שהוא הגיוני.

אורי מקלב: נמשיך הלאה.

<תומר רוזנר: אני אציין לנציגת משרד האוצר שאך לפני חודשים אחדים בא משרד האוצר ובקלות רבה הוסיף נציג של משרד האוצר לוות"ל.

<תומר רוזנר: בלי שום ביסוס, בלי שום חרדה להרכב העדין והמאוזן, במקום 15 ל-16, בלי שום בעיה.

<אפרת דון יחיא: במקביל הוסף נציג נוסף.

<תומר רוזנר: לא ידוע לי שהוסף נציג נוסף.

<תומר רוזנר: היה נציג של משרד הפנים והוא נשאר.

אורי מקלב: ההצעה להוסיף עוד אחד בדיונים בנושא תיירות הועלתה כאן כהצעת פשרה?

<תומר רוזנר: לא, הם מתנגדים לזה.

אורי מקלב: אז מה הצעת הפשרה היא שאחד השרים יחליף אותו כשיהיה מדובר בתיירות.

תמר זנדברג: רק שיהיה ברור שאנחנו מצפים לתשובה שלהם לפני שאנחנו - - -

תמר זנדברג: אם כך, אני רוצה להסתייג.

תמר זנדברג: קודם כל שיגידו איזה שר.

אורי מקלב: עכשיו הם צריכים להגיד איזה שר?

<תומר רוזנר: עד סוף הדיון.

<תומר רוזנר: שייקבע מראש את איזה שר הוא מחליף.

תמר זנדברג: אני רק רוצה להסביר למה חשוב איזה שר, לא רק לצורך הוודאות אלא גם לצורך האיזונים.

תמר זנדברג: שלא יהיה במקום השר להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: שיהיה במקום שר התשתיות, משהו מהסוג הזה שזה תשתיתי.

אורי מקלב: את צודקת.

תמר זנדברג: אם הפתרון שילכו עליו יהיה בדמות הוספה, אני רוצה לרשום כהסתייגות, אם זה לא מקובל על הוועדה, להוסיף בנוסף עוד נציג של השלטון המקומי, שיגדיל את ההרכב בעוד אחד כדי לשמור על האיזון.

תמר זנדברג: זה בהמשך להערה של ערן פייטלזון בעניין השלטון המקומי וגם כדי לשמור על האיזון בוועדה.

תמר זנדברג: זאת ועדה שהיא מוטת ממשלה גם כך ואנחנו מוסיפים לה עוד נציג אז כדאי לאזן.

תמר זנדברג: לייעוץ המשפטי, כל ההסתייגויות שלי הן בשם סיעת מר"צ.

<תומר רוזנר: לא לשכוח חתימות.

<איתמר בן דוד: אני מהחברה להגנת הטבע.

<איתמר בן דוד: אני רוצה להתייחס למשהו אחר שהוקרא וזה נושא הכרזת שר התיירות.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על סעיף 2.

איל בן ראובן: מה שהקראתם זה לגבי איך תכנית נכנסת למסלול בהכרזת שר התיירות.

איל בן ראובן: זה היה בסעיף 1.2.

<תומר רוזנר: עוד לא הגענו לזה.

<תומר רוזנר: המקום הוא בסעיף 4, שמגדיר בצורה מפורטת איך השר מכריז ומה הוא עושה.

<רוני טיסר: "תיקון סעיף 76ב.

<רוני טיסר: 3.

<רוני טיסר: בסעיף 76ב(ג) לחוק העיקרי, אחרי "תכנון או הקמה של התשתית הלאומית" יבוא "בעל קרקע או בעל עניין בקרקע שהוסמך בידי שר התיירות לעניין תכנית לתשתית תיירות לפי סעיף 76ב1(ד).

<רוני טיסר: "

<תומר רוזנר: בסעיף הזה יש קושי מסוים.

<תומר רוזנר: הוא לא קושי משמעותי אבל הוא קושי שצריך לעמוד עליו.

<תומר רוזנר: המשמעות היא שאפשר יהיה להסמיך בעלי קרקעות פרטיים להגיש תכניות לוועדה לתשתיות לאומיות.

<תומר רוזנר: כפי שנאמר פה על-ידי אחד המעירים קודם, אכן זה הוא תקדים.

<תומר רוזנר: עד כה לפחות, היתה התנגדות גורפת ועקבית שלמשרד המשפטים לכלול יזמים פרטיים בוועדות התכנון המיוחדות כמו הוות"ל, הוותמ"ל, הווד"ל.

יריב לוין: לשאלתו של זוהיר, נכנעתי בקרבות טקטיים כדי להשיג את הערכים האסטרטגיים.

תמר זנדברג: ויתרת על העניין של היזמים הפרטיים?

<תומר רוזנר: לא, להיפך, הוא רצה את זה.

יריב לוין: הסכמתי לכל מיני דברים שזה לא צודק ואני גם חושב כמוהו שהיו צריכים להישאר.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת, אפשר לראות בהוספה הזאת, הוספה שהיא שונה מהתוספות האחרות ומהמקרים האחרים וזאת משני טעמים.

<תומר רוזנר: ראשית, גם כיום, ממילא, הממשלה יכולה להסמיך כל גוף שהיא רוצה להגיש תכניות, כך שזה לא חידוש גדול.

<תומר רוזנר: שנית, גם לגבי תשתיות אחרות נקבע שבעלי רישיונות, מי שמקבל רישיון לאותה תשתית, יכול להגיש את התכניות.

<תומר רוזנר: לכן יש פה קושי אבל הוא קושי שהוא לא גדול.

<תומר רוזנר: אולי כדאי לשמוע את עמדת משרד המשפטים בעניין הזה כדי להסיר כל חשש לקושי.

אורי מקלב: מגדירים קצת אחרת את הנושא של המלונות.

אורי מקלב: זה כמו אחד שזכה במכרז או ברישיון למשהו.

אורי מקלב: בעצם זה רישיון להקמת מלונות.

אורי מקלב: משרד המשפטים, בבקשה.

<כרמית יוליס: אני ממשרד המשפטים.

<כרמית יוליס: כפי שאדוני הציג, הכוונה בהצעה הזאת היא למעשה לעשות את האנלוגיה להליך כפי שהוא מתקיים בוות"ל.

<כרמית יוליס: כמו שכולנו יודעים, הוות"ל היום מתכננת פרויקטים לתשתיות ואז יש באמת את ההליך של לקבל רישיון מאת שר התשתיות.

<כרמית יוליס: כעת אנחנו מדברים על פונקציה אחרת, על שר התיירות.

<כרמית יוליס: זה גם טעון הליך של הסמכה.

<כרמית יוליס: זה בעצם האישור שמתקבל מאת הממשלה והשר הרלוונטי לעניין הזה כדי שהפרויקט הזה יוכל להיכנס למסלול של הוות"ל.

<כרמית יוליס: אנחנו לא רואים בזה פריצה של אמירות קודמות שלנו ולא של הקונספט של החוק.

<כרמית יוליס: זה למעשה הלימה לרוח החוק וקביעת המסלול האנלוגי ביחס לפרויקט לתשתיות.

<אפרת דון יחיא: הסיוג שזה בעל עניין או בעל קרקע רק מוסיפה על זה.

<אפרת דון יחיא: הסייג מבטיח שלא יינתן אותו רישיון אלא אם כן יש זיקה לאותו בעל רישיון ביחס לקרקע.

<אפרת דון יחיא: זה בא כסייג ולא להוסיף.

דב חנין: למה לקרוא לזה ועדת תשתיות ולא וועדה לעניין כל מיני דברים?

יריב לוין: אל תיתן לנו רעיונות.

<איתמר בן דוד: צריך לזכור שלפני שנה וחצי תשתיות לאומיות לא צריכות יותר הכרזה.

<איתמר בן דוד: פה מכניסים תחום חדש וחוזרים לנושא ההכרזה.

<איתמר בן דוד: אני חושב שמה ששמענו פה על בעל רישיון לא תואם את הנושא הזה של תיירות.

<איתמר בן דוד: איך אפשר להשוות גוף כמו נת"ע, נתיבי ישראל, רכבת ישראל למישהו שזכה במכרז של רשות מקרקעי ישראל ויש לו קרקע לאורך חוף אחד הימים שלנו.

<איתמר בן דוד: אני חושב שבהיבט הזה זה בעייתי.

<איתמר בן דוד: ההערה הכללית שלנו לגבי הסעיף הזה זה שהקריטריונים להכרזת שר החקלאות והחיבור הזה בין החלטה של גורם פוליטי לבין יזמים פרטיים - - -

אורי מקלב: שר החקלאות או שר התיירות?

<איתמר בן דוד: שר התיירות, סליחה.

אורי מקלב: הכרזה זה דבר טוב או לא?

<איתמר בן דוד: כמו שמנוסח החוק, ההכרזה היא כללית מידי ואין פה אמות מידה.

<איתמר בן דוד: החוק צריך לציין אמות מידה איזה סוג תכניות הן בעלות כזה משקל שנכון להכניס אותן.

<איתמר בן דוד: אני מתייחס לזה גם בסעיפים נוספים.

<איתמר בן דוד: 25 יחידות אכסון, זה לא נראה לנו דבר שדורש - - -

אורי מקלב: את זה תשאיר לסעיף 4.

<איתמר בן דוד: אולי ועדת הפנים של הכנסת או אולי חוות דעת מנהלת מנהל התכנון כמו בתכניות ותמ"לים, זה יהיה איזה ניתוח איזה תמ"אות זה גובר עליהן?

<איתמר בן דוד: איזה מערך?

<איתמר בן דוד: צריך איזה מידע כללי כי אנחנו פותחים ועדה עם נושא מסוים עם יזמות מסוג אחר בלי קריטריונים.

אורי מקלב: תרחיב על זה בסעיף 4.

<ערן פייטלסון: את זה אני אגיד על דעת עצמי.

אורי מקלב: ידע אישי.

<ערן פייטלסון: לא.

<ערן פייטלסון: בתור פרופסור באוניברסיטה העברית שעוסק בענייני תכנון.

יריב לוין: מפאת כבודך אני לא אקריא את המסרונים שאני מקבל פה מחיים ביבס.

תמר זנדברג: הוא מן המומחים בעלי שם בארץ בתחום התכנון.

יריב לוין: על דעת עצמו הוא יכול להגיד הכול, אין בעיה.

תמר זנדברג: את זה הוא אומר על דעת עצמו אבל עשה טוב השלטון המקומי ששכר את שירותיו.

<ערן פייטלסון: כרגע אני רוצה לומר אמירה על דעתי כמי שעוסק בנושא.

<ערן פייטלסון: אני מבקש שתשימו לב, מדובר פה על בעל קרקע.

<ערן פייטלסון: בעל קרקע זה לא מי שזכה במכרז, זאת לא חברה שקיבלה הסמכה, זה משהו אחר, משום שסדר הדברים שמתנהל בהרבה מקרים הוא הפוך.

<ערן פייטלסון: זה לא שמשרד התיירות מתוך תכנית אב החליט שבמקום מסוים דרוש, הוציא מכרז וזכה מי שזכה ועכשיו הוא רק נותן לו להיות המתפעל שלו.

<ערן פייטלסון: בעל הקרקע הוא בעל הקרקע כי זאת הקרקע בבעלותו.

<ערן פייטלסון: הוא בא למשרד התיירות והוא יוזם ואז משרד התיירות נכנס בנעליו.

<ערן פייטלסון: עכשיו נותנים לבעל קרקע מסוים נגישות לתוך הוועדה לתשתיות לאומיות, שהיא ועדה עוקפת שנועדה עבור גופים ציבוריים.

רחל עזריה: אבל זה רק אם הוא בונה תשתית למלונאות וכשיש לנו אינטרס.

רחל עזריה: יש לנו אינטרס לבנות מלונאות.

<איתמר בן דוד: למשל, בעל קרקע פרטית בגן לאומי כרמל או במורדות הר מירון.

<איתמר בן דוד: זאת לא הכוונה.

<ערן פייטלסון: הנקודה שהועלתה פה על-ידי איתמר מאוד נכונה משום שיש בעלי קרקעות בגנים לאומיים, בשמורות טבע, על חופי ים וכן הלאה וכן הלאה.

<ערן פייטלסון: הם היו מוגבלים על-ידי תכניות מתאר ארציות.

<ערן פייטלסון: הוות"ל גוברת על זה.

<ערן פייטלסון: לכן בעלי קרקע פרטית יכולים - - -

אורי מקלב: זה בדיוק הנושא ועל זה קיבלת תשובה ממשרד המשפטים.

<ערן פייטלסון: הוא לא התייחס לבעל קרקע, הוא התייחס כאילו זה זכיין מטעם נת"ע שבונה עכשיו את הרכבת התחתית.

אורי מקלב: בעל קרקע יוכל להפוך לזכיין.

<ערן פייטלסון: זה לא זכיין.

תמר זנדברג: השאלה האם ייפתח פה פתח למשהו שאתם לא התכוונתם.

<ערן פייטלסון: אני מזהיר פה שאתם פותחים פתח - - -

תמר זנדברג: אם זה בעל קרקע בגן לאומי?

אורי מקלב: מה ההבדל בין יזם לבין בעל הקרקע.

אורי מקלב: באינטרסים של הרווח מול תכנית מתאר - - - -

<ערן פייטלסון: יש הבדל מהותי בין בעל קרקע לבין זכיין.

<ערן פייטלסון: בעל קרקע יש לו את הרווח משינוי הייעוד והרווח הרנטירי.

<ערן פייטלסון: לזכיין אין את זה, משום שהוא מדבר על קרקע ציבורית והנושא הקרקעי הוסדר.

<ערן פייטלסון: הוא רק בא לקדם את היוזמה.

יריב לוין: נכון, בדיוק.

<ערן פייטלסון: יש הבדל בין בעל קרקע לבין מי שזכה.

אורי מקלב: התשובה היא לכל החוק הזה, שבעצם לא בא בעל הקרקע, אנחנו באים.

<ערן פייטלסון: לא, יש אפשרות לבעל קרקע פרטית וזה שונה במהותו.

אורי מקלב: נכון, אבל היעד הוא מלונאות שבו אנחנו מעוניינים.

אורי מקלב: עכשיו הממשלה ומשרד התיירות הוא זה שהופך להיות אינטרסנט בעניין הזה.

אורי מקלב: הוא צריך גם לשכנע את בעל הקרקע שיסכים.

אורי מקלב: זאת נקודת המוצא בכל העניין הזה.

אורי מקלב: יש לו קרקע וכיום הוא לא רוצה.

אורי מקלב: אנחנו היום מבקשים מאותו בעל קרקע להיות שותף עם היוזמה שלנו.

אורי מקלב: זה ההבדל.

יריב לוין: רבותיי, הכול נכון.

יריב לוין: אנחנו חושבים שבשביל שיהיו במדינת ישראל בתי מלון צריך יזמים פרטיים שיכניסו הון ויקימו את בתי המלון האלה.

יריב לוין: מי שחושב שאפשר שמדינת ישראל תממן הקמת בתי מלון מעבר לקצת מענקים שאנחנו מסוגלים לתת, אני מזכיר לו שבעוד 10 דקות או חצי שעה או שעה, הוא ייכנס לחדר של ועדת העבודה והרווחה ושם הוא יצטרך כסף לנושאים אחרים לא פחות חשובים.

יריב לוין: לכן אני חושב שיש כאן למזלנו המון אנשים שחושבים שיש עתיד לענף הזה, שמוכנים להשקיע בו.

יריב לוין: אנחנו רוצים להקל עליהם את החיים.

יריב לוין: תפקידי כשר התיירות לעזור להם לבנות מלונות ולא לחפש איך אני שם להם חסמים שיבטיחו אני לא יודע מה.

<דרור בוימל: אבל למה בשמורות טבע?

יריב לוין: לכן אני אומר בצורה מפורשת שכל המטרה היא שהשוק הפרטי יניע את הגלגל והשוק הפרטי ידחוף וישקיע.

יריב לוין: התפקיד שלנו הוא לעזור להם לעשות את זה, עם הבקרות ועם השמירה על הדברים שקיימים.

<דרור בוימל: אבל אין בקרה.

יריב לוין: יש בקרות ויש שמירה.

יריב לוין: אין באף עולם מצב כמו שיש אצלנו.

<דרור בוימל: אני מהחברה להגנת הטבע.

<דרור בוימל: מה שלא ברור פה זה מה הן הבקרות?

<דרור בוימל: מה קורה?

<דרור בוימל: המקרה פה הוא בדיוק הפוך מכל התשתיות.

<דרור בוימל: אני חושב שהנקודה לא מספיק הובנה.

<דרור בוימל: המקרה פה הוא בדיוק הפוך.

<דרור בוימל: בא בעל קרקע, שהיום יש לו קרקע שהוא לא יכול לעשות איתה כלום כי היא נמצאת בשמורת טבע או בחוף ים או בשטח מוגן שאמור להיות מוגן מהאינטרס הציבורי.

<דרור בוימל: הממשלה, ועדות התכנון קבעו שזה שטח שצריך להיות מוגן.

<דרור בוימל: היום בא בעל קרקע, שהקרקע הזאת לא שווה כלום כי הוא לא יכול לעשות עליה כלום, החוק הזה מאפשר לבעל קרקע לעשות את התהליך ההפוך.

<דרור בוימל: הוא כאינטרסנט, כבעל קרקע פרטית, כמי שיעשה את ההון, כמי שירוויח מהסיפור הזה, צריך ללכת ולשכנע את שר התיירות לאפשר לו לקבל את המתנה וללכת לוועדה לתשתיות לאומיות.

<דרור בוימל: פה זה בדיוק המקרה ההפוך מכל הסיפור של התשתיות שבה הממשלה אומרת: אני צריכה תחנת כוח, אני יוצאת למכרז.

<דרור בוימל: מגיע היזם, מקבל את הקרקע הציבורית במסגרת המכרז על-פי האינטרס של המדינה.

<דרור בוימל: כאן זה בדיוק הפוך.

<דרור בוימל: המדינה לא בודקת מה האינטרס שלה.

<דרור בוימל: היא אומרת באופן כללי שהיא רוצה מלונות.

<דרור בוימל: בא היזם ואומר: יש לי קרקע מצוינת, בואו נקים פה מלון.

<דרור בוימל: זה בדיוק מקרה הפוך.

יריב לוין: הוועדה היא אוויר?

יריב לוין: מה זאת אומרת אין שום בקרה?

יריב לוין: הרי מה?

יריב לוין: זה לא שהוא מגיע עלי ואני חותם לו.

תמר זנדברג: אבל זאת ועדה למשהו מסוים, אבל היא ועדה שיועדה למשהו אחר.

יריב לוין: זאת ועדה רצינית, מקצועית, דנה בכל התכניות.

יריב לוין: אמר לך ראש עיריית אילת שמלון אחד לא בנו אצלו יותר מעשר שנים.

תמר זנדברג: זה לא בגלל זה.

אורי מקלב: סליחה, אין קריאות ביניים.

אורי מקלב: זה לא ויכוח עם השר.

יריב לוין: זה כמו בעכו - - -

תמר זנדברג: זה לא בגלל זה, שמעת.

תמר זנדברג: יש חדרים - - אדוני השר, אם אתם רוצים לדאוג למימון של הדבר הזה, תגידו.

תמר זנדברג: אם אתם רוצים לדאוג לתכנון, תגידו.

תמר זנדברג: אלה שני דברים שונים.

תמר זנדברג: נאמר כאן במפורש שהם צריכים את הכסף.

תמר זנדברג: אז מדינת ישראל צריכה לדאוג לכסף ולדאוג לאינטרס הציבורי.

זוהיר בהלול: זה אומר שאתה תוסיף את הערים האלה שדיברנו עליהן?

יריב לוין: אני בעד.

יריב לוין: המגבלות האלה הן לא שלי.

יריב לוין: אתה שואל אותי?

יריב לוין: אני הייתי פותח הרבה יותר.

יריב לוין: זה מגבלות שרצו משרד המשפטים ולא אני.

יריב לוין: תשכנע אותי.

<דרור בוימל: יש לי הבהרה שאני חושב שהיא מאוד חשובה.

אורי מקלב: אז בחצי דקה.

אורי מקלב: זה לא ויכוח עם השר פה.

אורי מקלב: דיברת על הבקרות, הבנו.

יריב לוין: כל הבקרות האלה, אין כלום פה.

אורי מקלב: אדוני השר, אני מציע גם בלי קריאות ביניים כי אני רואה שזה רק מלבה את האווירה.

<דרור בוימל: אני יושב מטעם ארגוני הסביבה בוועדה לתשתיות לאומיות.

<דרור בוימל: הוועדה לתשתיות לאומיות מקבלת מהממשלה תכתיבים.

<דרור בוימל: כעיקרון באים ואומרים לה: זאת תשתית לאומית, אנחנו צריכים אותה.

<דרור בוימל: הוועדה הזאת, בדי.

<דרור בוימל: אן.

<דרור בוימל: איי שלה, אין את הרעיון לבחון תכנית ולכן התשובה של השר איננה מדויקת ביחס לוועדה לתשתיות לאומיות.

<דרור בוימל: כל תכנית שמגיעה לוועדה, כמעט ללא יוצא מן הכלל מאושרת.

<דרור בוימל: השאלה היא איך היא מאושרת, אבל היא מאושרת.

תמר זנדברג: זה לא מיועד לזה, זה פתח מסוכן.

אורי מקלב: בסעיף הזה לא דיברנו על הוות"ל ועל הוועדה המתאימה אלא דיברנו על בעל קרקע כן או לא ותתייחסו לזה.

אורי מקלב: בכל סעיף נדון האם יש בקרה?

אורי מקלב: האם הוות"ל מתאים או לא?

אורי מקלב: אני לא אתן לזה, אני מבקש התייחסות ספציפית.

<דרור בוימל: זה מתייחס לסעיף 1.

<דרור בוימל: סעיף 1 מדבר על התכניות שמגיעות לוות"ל.

אורי מקלב: אבל דיברנו איזה סוג של בעלים יכול להגיד לוות"ל.

<ציון חסיד: כולנו מלינים שיש בירוקרטיה ברשויות המקומיות.

<ציון חסיד: האם יש למישהו הצעה אחרת איך אפשר לפשט את התהליך של אישורי בנייה בירושלים אם לא בדרך הזאת?

<ציון חסיד: לכן, אני מאוד מאוד מבקש שתתמכו בהצעה, תנו לירושלים לבנות.

תמר זנדברג: יש לי הצעה בשבילך.

<ציון חסיד: ירושלים היא עיר הבירה של כולנו, של כל אחד שיושב פה לכן כולנו צריכים לעזור לבנות אותה ולקדם אותה.

תמר זנדברג: חבל שלא יושבים פה נציגים של עיריית תל-אביב.

תמר זנדברג: הם היו אומרים איך הם עשו מסלול ירוק למלונאות.

תמר זנדברג: מסלול מזורז בתוך הוועדה המקומית שמעביר מהר לוועדה המחוזית.

תמר זנדברג: בוועדה הזאת אתה לא קיים כי אתה לא ועדה עצמאית.

דוד אמסלם: את מנסה לשכנע את מר חסיד בעניין הזה?

תמר זנדברג: כן, למה לא? בתל-אביב זה מה שעשו, מסלול ירוק.

דוד אמסלם: כרמית, רצית לסכם?

<כרמית יוליס: כן.

<כרמית יוליס: רציתי לסכם את הנקודה הזאת לפחות מבחינתנו ולחזור על מה שאמרנו בעבר.

<כרמית יוליס: המטרה של ההצעה הזאת היתה להכניס לתוך המסלול של הוות"ל גם פרויקטים שמיועדים לתיירות.

<כרמית יוליס: כמובן שבעלי קרקע פרטיים לא יכולים במישרין להגיע לפתחה של הוועדה הזאת ומבחינת הממשלה, המסננת היא בדיוק האישור וההסמכה של שר התיירות.

<כרמית יוליס: זה מה שמעלה את זה מפרויקט, שכל מי שמעוניין בו זה אותו בעל קרקע פרטי, לבין פרויקט שאנחנו רואים בו חשיבות לאומית וציבורית.

<כרמית יוליס: זאת המסננת.

<כרמית יוליס: חזקה על השר שהוא יפעיל את המסננת וייתן את האישור שלו במקרים המתאימים ובמה שנראה לו נכון.

אורי מקלב: סעיף 4.

העיקרי יבוא: הוראות מיוחדות לעניין תשתית תיירות 76ב1.

העיקרי יבוא: א.

העיקרי יבוא: בסעיף זה – "מתקן אכסון מלונאי" – מבנה אחד או כמה מבנים במתחם אחד, הכולל 25 יחידות אירוח לפחות, שכולו בבעלות אדם אחד ומנוהל בידי אדם אחד, המיועד לספק בכל עת לציבור הרחב, בתשלום, לפרקי זמן קצרים וקצובים, שירותי לינה ואירוח וכן שירותים נלווים לרבות שירותי הסעדה ובילוי, למטרות פנאי ונופש; "יחידת אירוח" – יחידה שנועדה לשמש ללינה, אירוח ונופש הכוללת חדר אחד או שניים המיועדים ללינה וכן חדר רחצה ושירותים, ויכול שתכלול נוסף על האמור רק מטבחון אחד, פינת אוכל אחת וחדר רחצה נוסף אחד.

העיקרי יבוא: " ב.

העיקרי יבוא: שר התיירות יכול להכריז על אחד מאלה כתשתית תיירות: 1.

העיקרי יבוא: מיזם להקמת מתקן אכסון מלונאי אחד או יותר הכולל 500 יחידות אירוח לפחות, המוקם במתחם הנמצא באזור גיאוגרפי אחד;"

<תומר רוזנר: כאן מבקש משרד התיירות, למיטב זכרוני, להוריד את המילים "הנמצא באזור גיאוגרפי אחד".

<תומר רוזנר: המילים: "הנמצא באזור גיאוגרפי אחד" יימחקו, לבקשת הממשלה.

תמר זנדברג: מתחם אחד בלי אזור גיאוגרפי אחד?

יריב לוין: אני אסביר לך.

אורי מקלב: אדוני השר, אנחנו באמצע ההקראה.

יריב לוין: כמו עין גדי, למשל.

<רוני טיסר: "2.

<רוני טיסר: מיזם להקמת שני מתקני אכסון מלונאיים לפחות, הכוללים יחד 300 יחידות אירוח לפחות, המוקם במתחם בפריסה אזורית או ארצית; 3.

<רוני טיסר: מיזם להקמת ארבעה מתקני אכסון מלונאיים לפחות, המוקם במתחם בפריסה אזורית או ארצית.

<תומר רוזנר: אני מבקש מנציגי הממשלה לעקוב ואם יש לכם שינויים שאתם מבקשים אז תאמרו אותם בזמן ההקראה.

<רוני טיסר: "ג.

<רוני טיסר: בלי לגרוע מהאמור בסעיף 76ב(ב), תכנית לתשתית לאומית לעניין תשתית תיירות (בסעיף זה – תכנית לתשתית תיירות), תכלול הוראות המאפשרות הקמת מתקני אכסון מלונאיים כאמור בסעיף קטן (ב)(1), (2) או (3), לפי העניין, בהתאם להכרזתה של אותה תשתית תיירות לפי אותו סעיף קטן, וניתן לכלול בה הוראות להקמה של אתר, תשתית או בניין..."

לבקשת הממשלה: אליו" "שיש בהם כדי לשמש גורם משיכה תיירותי ולתרום תרומה של ממש לתיירות באזור, והכול ובלבד שהאתר, התשתית או הבניין כאמור, נכללו במסגרת ההכרזה לפי סעיף קטן (ב). ד.

לבקשת הממשלה: "שר התיירות רשאי, במסגרת הכרזה לפי סעיף קטן (ב), להסמיך בעל קרקע או בעל עניין בקרקע כאמור בסעיף 61א(ב) ו-(ב1), להכין תכנית לתשתית תיירות ולהגישה לוועדה לתשתיות בהתאם להוראות סעיף 76ב(ג)".

לבקשת הממשלה: כאן הבנו שהממשלה רוצה להוסיף סעיפים אבל הם לא נתנו לנו את הנוסח הסופי.

<תומר רוזנר: קודם אני אנסה להסביר מה מוצע כאן בעקבות השינויים.

<תומר רוזנר: ראשית, אנחנו מדברים על שלב ההכרזה.

<תומר רוזנר: זה אפרופו הערתו של מר בן דוד, שפה המקום להתייחס לנושא ההכרזה.

<תומר רוזנר: ההכרזה בעצם מורכבת משלושה מרכיבים.

<תומר רוזנר: מרכיב אחד הוא מרכיב היזם.

<תומר רוזנר: השר צריך לזהות את היזם שיבצע את התכנון ולהכיר בו לצורך ההכרזה.

<תומר רוזנר: זה שונה מהנושא של הגשת התכנית, שזה הסמכה נפרדת.

<תומר רוזנר: השלב השני, השר צריך בעצם לבחון את המיזם שמדובר בו.

<תומר רוזנר: המיזם הזה יש בו שלוש חלופות לגבי חדרי האירוח: מתחם אחד שיש בו מתקן אחד של 500 יחידות או יותר, שני מתקנים שיש בהם 300 יחידות או יותר, או 4 מתקנים שיש בהם 25 יחידות או יותר בפיזור ארצי.

<תומר רוזנר: זה ב-ב (1), (2) או (3).

אורי מקלב: איפה כתוב כאן הגדרה של 25 יחידות?

<תומר רוזנר: זה ב-א'.

אורי מקלב: זאת אומרת שאפשר גם ארבעה של 25 חדרים.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: האופציה הראשונה היא במתחם אחד, זאת אומרת, זה מלון אחד.

<תומר רוזנר: האופציה השנייה זה שניים או יותר שיש בהם 300 ויותר ושלישי זה 4 מתקנים של 25.

<תומר רוזנר: האופציה הרביעית היא לגבי אתר תשתית או בניין נלווים, שנמצאים בסמיכות למתקן אכסון מלונאי או בסמיכות גיאוגרפית אליו.

<תומר רוזנר: אלה בעצם ארבע החלופות שהשר יכול להכריז עליהן.

אורי מקלב: אתה יכול להסביר את החלופה הרביעית?

<תומר רוזנר: החלופה הרביעית זה אתר, בניין או תשתית הנלווים לנושא תיירות, שנמצאים בסמיכות גיאוגרפית ליד בית מלון.

<אפרת דון יחיא: אם אפשר לדייק, זה תמיד יהיה נלווה לאחת משלושת האופציות.

<אפרת דון יחיא: זאת לא חלופה בפני עצמה.

אורי מקלב: לא צריך להיות פעמים 300 - - -

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אני מסביר.

<תומר רוזנר: ישנם שלושה סוגים של מתקנים.

<תומר רוזנר: סוג אחד זה של 500 ויותר.

<תומר רוזנר: סוג שני זה שנים של 300 ויותר, וסוג שלישי זה 4 של 25 או יותר.

<תומר רוזנר: יש אופציה רביעית שזה לא חדרי אירוח.

<תומר רוזנר: אתר בניין או תשתית, הם קוראים לזה, שנלווים לנושא מלונאות, שהם גורמי משיכה תיירותיים ונמצאים בסמיכות למלון או למתקן תיירות אחר.

אורי מקלב: מה שנקרא אטרקציות.

<אפרת דון יחיא: האתר הזה חייב להיות - - -

תמר זנדברג: ספורט מוטורי או קזינו.

תמר זנדברג: אולי כך יכניסו את הקזינו.

<אפרת דון יחיא: זה לא נכון.

<אפרת דון יחיא: זה חייב תמיד להתלוות לתכנית.

תמר זנדברג: למה לא?

אורי מקלב: המתקן הנוסף הוא לא מוגבל, הוא לא מתוחם.

אורי מקלב: האופציה הרביעית לא מתוחמת בגודל?

<תומר רוזנר: לא.

אורי מקלב: העיקר שהיא תהיה מוצמדת למתקן קיים.

<תומר רוזנר: נכון.

<שרון מאיר: יש פה חוסר הבנה.

<שרון מאיר: יש בעצם את שלושת האופציות של תשתית תיירות, שזה בעצם נלווה לאחת מהאופציות.

<שרון מאיר: זאת אומרת, שאם באותן אופציות מצטרפת גם אטרקציה, אז לא יבדילו אותה מיתר הפרויקט ויגידו לה ללכת לוועדה המקומית.

אורי מקלב: ואם יש משהו קיים ורוצים לצרף את המתקן?

<שרון מאיר: זה לא עומד בפני עצמו.

<אפרת דון יחיא: זה חייב להיות חלק מההכרזה של המתקן.

תמר זנדברג: קניון עם מלון.

רחל עזריה: אבל עדיין אין הגדרה של מה זה אותן אטרקציות ואיך אנחנו מוודאים?

רחל עזריה: אחד הדברים שצריך להוסיף זה שזה לא יכול להיות בעיקר מכירות קמעוניות.

רחל עזריה: מה שמטריד את כולם שבסופו של דבר זה יהפוך להיות קניון.

רחל עזריה: השאלה איך אנחנו מוודאים שזה לא נמצא שם.

יריב לוין: אני מסכים.

אורי מקלב: חשוב שהשר אומר שזה מקובל עליו.

אורי מקלב: איך מגדירים שזה לא מדובר במסחר גרידא.

תמר זנדברג: זאת הערה מאוד חשובה אבל יש עוד הערות חוץ מזה.

<שרון מאיר: מאוד קשה להגדיר מה היא אטרקציה.

יריב לוין: הייעוד העיקרי לא יהיה מסחר.

אורי מקלב: אם יש שם החלקה על הקרח ויש שם חנות שמוכרת את האביזרים הנלווים להחלקה אז זה לא נקרא מסחר.

<שרון מאיר: מאוד קשה להגדיר מה היא אטרקציה כי אטרקציה במקום אחד היא לא אטרקציה במקום אחר.

<שרון מאיר: מוסכם על כולנו שקניון זה לא אטרקציה.

<שרון מאיר: עדיין, כדי להגיע להכרזה של תשתית תיירותית, צריך קודם כל להציג את בתי המלון.

<שרון מאיר: צריך להציג לשר התיירות גם את האטרקציה ורק אחרי שהוא בדק וראה שזה באמת עונה לו לאטרקציה ולא לקניון מסחרי - - -

תמר זנדברג: איפה זה כתוב בחוק מה שאמרת עכשיו?

<שרון מאיר: זה תחת אותו סעיף.

יריב לוין: אין בעיה לכתוב.

יריב לוין: אני מסכים שייכתב שייעודו העיקרי אינו מסחר.

אורי מקלב: תומר, בבקשה.

<תומר רוזנר: אני אעיר שלוש הערות, שגם הבאתי לידיעת גורמי הממשלה.

<תומר רוזנר: אחד החששות העיקריים שעלו כאן הוא נושא הסביבה החופית, נושא השטחים הפתוחים וכו'.

<תומר רוזנר: אנחנו רוצים להציע הוראה שבעצם תיתן פתרון ומענה טוב כדי להסיר את מרבית החששות האלה.

<תומר רוזנר: יש תכנית מתאר ארצית שנקראת תמ"א 35, שהיא התכנית שמגדירה את ייעודי הקרקע בכל המדינה.

<תומר רוזנר: זאת תכנית שנעשתה לפני 10 והיא מתעדכנת בימים אלה.

<תומר רוזנר: היא בעצם עשתה את החשיבה איפה נכון למקם מגורים, איפה נכון למקם תיירות, איפה נכון לשמור על חוף הים, איפה לאפשר פיתוח בחופי הים.

<תומר רוזנר: כלומר, יש אזורים שהוגדרו כאזורים לפיתוח, אגב, גם על חופי הים, נגיד בתחומי ערים.

<תומר רוזנר: בתחום תל-אביב או בתחום העיר הרצליה ברור שאפשר לבנות גם בתחום חוף הים, כי זה כבר אזור שהוא אורבני.

<תומר רוזנר: לעומת זאת, אזורים שהם בלתי מפותחים, הוגדר כשטחים פתוחים שבהם אסורה הבנייה בתחום חוף הים ויש הגבלות על הבנייה.

<תומר רוזנר: כל הדברים הללו הוסדרו בתמ"א 35 בצורה מאוד מפורטת ולכן אני מציע שבעצם ההסדר הזה יוגבל לשטחים המיועדים לייעוד בפיתוח בתמ"א 35.

<תומר רוזנר: זה בעצם נותן אפשרות לבנייה באותם אזורים שהוגדרו כבר כאזורים לפיתוח.

<תומר רוזנר: זה לאו דווקא לפיתוח תיירותי.

<תומר רוזנר: כל אזור שהוגדר לפיתוח הוות"ל תוכל להגדיר אותו כפיתוח תיירותי אם היא תמצא לנכון לעשות זאת.

אורי מקלב: בכל אופן, תומר, יש דברים בהגדרה של תמ"א 35 שזה לא מתאים לתיירות.

אורי מקלב: זה לפיתוח משהו אבל – לא ללכת לשטחים שלא הוגדרו בכלל.

<תומר רוזנר: נכון.

דב חנין: אומר היועץ המשפטי שאפשר לשנות את סוג הפיקוח.

אורי מקלב: את סוג הפיקוח אבל לא את סוג ההגדרה.

אורי מקלב: זאת אומרת, מקום שלא הוגדר - - -

<תומר רוזנר: שמורת טבע, למשל.

יריב לוין: זה יעזור לכם לתמוך בחוק?

יריב לוין: אני שואל ברצינות, כי אני חושב שזה חוק שהיה נכון שיתקבל בתמיכה רחבה.

תמר זנדברג: בוא נתקדם.

<תומר רוזנר: אני חושב שזה נותן מענה למרבית החששות שנוגעים לחלק הזה של הצעת החוק.

<תומר רוזנר: זה לא שובר לגמרי את מערכת התכנון הנוכחית.

<תומר רוזנר: הייעודים לפיתוח בעצם מוגדרים למעשה בתכניות המתאר המרכזיות שתמ"א 35 מאמצת אותם.

<תומר רוזנר: לכן כל הייעודים שמאפשרים פיתוח, תוכל הוועדה לתשתיות לאומיות – למשל, אם יש ייעוד לפיתוח שכרגע מוגדר כייעוד לתעסוקה, תוכל הוועדה לתשתיות לאומיות להמיר את הפיתוח הזה לפיתוח בתיירות וכדומה.

<תומר רוזנר: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

<תומר רוזנר: יש גם אזורים לפיתוח שהוגדרו על חוף הים, אבל הם כבר הוגדרו לפיתוח.

<תומר רוזנר: זאת אומרת שתמ"א 35 כבר הגדירה אותם כאזורים לפיתוח לפי התכניות המחוזיות.

<תומר רוזנר: שם ממילא יהיה פיתוח.

<תומר רוזנר: לכן אני לא רואה בעיה באותם אזורים שכבר הוגדרו לפיתוח, לאפשר את הפיתוח שלהם גם למטרות תיירותיות, אפילו אם המטרה שהוגדרה להן בתמ"א 35 היא למטרה אחרת.

<תומר רוזנר: היא לאו דווקא מטרה תיירותית כיוון שכבר ממילא היה שם פיתוח.

<תומר רוזנר: כמובן שיהיה צריך לעשות שיקול תכנוני, אבל בשביל זה יש את הוועדה.

<תומר רוזנר: אנחנו לא מחליפים את הוועדה.

אורי מקלב: אני רוצה להבין.

אורי מקלב: אני לא מכיר את תמ"א 35.

אורי מקלב: נניח שתמ"א 35 מאפשרות אזור מסוים למטרות נופש ופנאי, אבל להכניס מסה של 500 יחידות נופש, זה כן שינוי.

<תומר רוזנר: זה כבר שיקול של מוסד התכנון.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, האזור הזה כבר מיועד לפיתוח - - -

אורי מקלב: אתה יוצא מתוך הנחה שתמ"א 35 לא אפשרה את הדברים הקריטיים והיא שומרת על שטחים.

<תומר רוזנר: השטחים הפתוחים שאנחנו רוצים לשמור עליהם, אז היא שומרת.

דב חנין: אני רוצה לשאול בהקשר לנקודה הזאת.

אורי מקלב: תומר יסיים את הדברים.

<תומר רוזנר: ההערה השנייה מתייחסת לנושא של החלופה השלישית, שהיא הנושא של 4 מתקנים של 25 יחידות.

<תומר רוזנר: הוסבר לנו על-ידי נציגי משרד התיירות שמבחינתם, 25 יחידות מלונאיות זה מלון לכל דבר ועל-כך אני לא מתווכח כמובן, כי זאת הגדרה מקצועית שלהם.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת, יש משהו שהוא לשיקולכם, חברי הכנסת.

<תומר רוזנר: כאשר אנחנו מדברים על משהו שעולה לרמה הארצית, לרמה של ועדת התשתיות הלאומיות, שזה יהיה מספר יחידות מלונאיות משמעותיות.

<תומר רוזנר: כשעשינו את הווד"לים דיברנו על 200 יחידות דיור.

<תומר רוזנר: כשעשינו את הוות"מל דיברנו על 750 או על 500 יחידות דיור.

<תומר רוזנר: כאן מה שמוצע הוא, שגם תכנית של 100 יחידיות מלונאיות תגיע לוועדה לתשתיות לאומיות.

<תומר רוזנר: ראוי לשקול להגדיל את המספר הזה, שהמספר המינימאלי יהיה גדול יותר.

<תומר רוזנר: באופציות האחרות דובר באמת על מסות מאוד גדולות של 500 או 300 יחידות.

<תומר רוזנר: אני חושב שראוי שתשקלו להגדיל את המספר הזה ל-200 או 250.

<תומר רוזנר: זה לשיקול דעתך.

יריב לוין: אני רוצה לענות במשפט לנושא שהעלית עכשיו.

יריב לוין: בעיקרון, זה נכון.

יריב לוין: לכאורה זה היה נראה לי מספר קטן אבל אני אגיד לך מה העניין.

יריב לוין: בסוף, אם אנחנו נעשה הגדלה, אנחנו נפגע באופן אנוש דווקא בפריפריה.

יריב לוין: היכולת בפריפריה, בעיקר במלונאות העממית יותר, לייצר מספרים מאוד גדולים של חדרים הוא קטן.

אורי מקלב: אפשר לעשות פיצול גיאוגרפי?

אורי מקלב: אפשר להגדיר אזורים.

אורי מקלב: אז למה אנחנו לא יכולים להגיד שבפריפריה כן ובשאר האזורים לא.

יריב לוין: היום הרשתות האלה עובדות בשיטה שהיא מזכירה קיטים שאתה קונה באיקאה.

יריב לוין: מה הופך את הבנייה להרבה יותר זולה וכדאית?

יריב לוין: הוא בונה את אותו מבנה בדיוק.

יריב לוין: הוא שם אחד ליד תחנת הדלק הזאת ואחד בצומת ההוא.

יריב לוין: ברגע שאני אומר לו: פה תעשה 25, שם תעשה 50 כל העסק הזה - - -

<תומר רוזנר: אנחנו מדברים על המינימום, אנחנו לא מדברים על המקסימום.

<תומר רוזנר: הוא יכול להגיש גם 20 כאלה.

יריב לוין: חשבתי שההצעה שפה הוא יקים 20 ושם 50.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: במקומות אחרים יהיו יותר.

יריב לוין: לכן הוא יהיה חייב ללכת ל-50 כי הוא לא יעשה כך ובמקום אחר - - -

<תומר רוזנר: אם הוא מגיש ארצי, אז הוא יכול להגיש גם 2,000.

יריב לוין: הוא יכול אבל הוא לא יגיש 2,000.

יריב לוין: בצומת מסוימת בצפון, אין לו עניין לבנות יותר מ-25.

יריב לוין: אז הוא לא יהיה שם.

<תומר רוזנר: אני לא מגביל אותו במספר היחידות במלון.

<תומר רוזנר: אתם דיברתם על 4 כפול 25.

<תומר רוזנר: מבחינתך 25 חדרים זה מלון ועל זה אנחנו לא מתווכחים.

<תומר רוזנר: אנחנו מתווכחים על השאלה, האם 4 זה מספיק כדי שזה יגיע לוות"ל.

<תומר רוזנר: אולי ההצעה של חבר הכנסת מקלב היא הצעה טובה.

יריב לוין: שאולי הוא יעשה רשת יותר גדולה?

אורי מקלב: אם זה בפריפריה, אז נסת

אורי מקלב: פק ב-4 כפול 25.

אורי מקלב: אם זה במקומות אחרים, שם צריך יותר.

יריב לוין: הוא צריך 8 מלונות כאלה?

יריב לוין: תבינו מה זה 4 כפול 25, זה ארבעה בתי מלון שונים.

יריב לוין: בכל אחד מהם יש 25 חדרים.

אורי מקלב: תומר, אני הבנתי שדיברת על 4 כפול 25 באותו מתחם.

<תומר רוזנר: לא.

יריב לוין: אני אומר לכם שלא תשימו מכשול.

תמר זנדברג: אדוני השר, אולי הבעיה היא דווקא ב-25.

תמר זנדברג: 25 גם בסטנדרטים של מדינת ישראל זה מלון קטן, מלון בוטיק.

יריב לוין: נכון, אבל אם את לוקחת 8 מיטות בחדר, תעשי חשבון לאיזה מספר אורחים את מגיעה.

<דורון אהרון: זה לא חייב להיות דווקא המלון שאת מכירה.

יריב לוין: זה לא מלון במובן שאת מכירה אותו.

יריב לוין: זה יכול להיות 8 כפול 25.

תמר זנדברג: אז אפשר לספור מיטות ולאו דווקא חדרים.

יריב לוין: לא, צריך בארבעה, הוא רשת.

תמר זנדברג: אני לא מדברת על הארבעה, אני מדברת על הסעיף הראשון, על א' על ה-25.

יריב לוין: בארבעה מקומות שונים.

תמר זנדברג: מלון אחד עם 25 חדרים, הוא מגיע לוות"ל או לא?

<שרון מאיר: לא, צריך ארבעה כאלה.

תמר זנדברג: אז מה סף המינימום?

<תומר רוזנר: ארבעה מתקנים כאלה.

<תומר רוזנר: האופציות הן ב-ב'

דוד אמסלם: משרד התיירות, בבקשה.

<דורון אהרון: לגבי ההערה של תומר לגבי תמ"א 35.

<דורון אהרון: אנחנו מסכימים לזה ככל שזה יחול בסביבה החופית.

<דורון אהרון: אנחנו לא מסכימים לזה בשאר האזורים מכיוון שעדיין אנחנו לא מכירים את התכנית ברמה כזאת שאנחנו יכולים להגיד איפה יש ביקוש ואיפה אין ביקוש להקמה.

<דורון אהרון: זה הופך את העניין ליותר מורכב.

<ערן פייטלסון: יש לכם - - -

<דורון אהרון: תרשה לי.

<דורון אהרון: אתה דיברת דברים שהתאפקתי לא להגיב.

<דורון אהרון: אז תרשה לי גם אתה.

<דורון אהרון: לגבי העניין של מסחר, יש לנו שני כלים לבדוק שהמסחר לא ישתלט על התיירות.

<דורון אהרון: האחד זה תקנים פיזיים.

<דורון אהרון: יש תקנים של המשרד וכבר ב-1 באפריל עולה נושא של רישוי מקוון.

<דורון אהרון: כל ועדה חייבת לפנות אלינו אינטרנטית.

<דורון אהרון: אין פה משהו שייפול בין הכיסאות.

<דורון אהרון: היא תקבל את חוות דעתנו לאותו מקום.

<דורון אהרון: מי שבודק זה לא השר, זה הצוות המקצועי שלו.

<דורון אהרון: זה אדריכלית, מנהל אגף תכנון.

<דורון אהרון: תאמינו לי, הם לא יוותרו לאף אחד על סנטימטר מלונאות.

תמר זנדברג: אנחנו מבינים בחוקים, אנחנו לא מבינים בטפסים אינטרנטיים.

תמר זנדברג: אנחנו פה מחוקקים חוקים שיהיו להרבה שנים, אז תעגן את מה שאתה אומר.

<דורון אהרון: רישוי מקוון מעוגן עד כמה שאני יודע.

<דורון אהרון: את לא יכולה לעקוף את משרד התיירות.

<דורון אהרון: ברישוי מקוון את מגישה בקשה להיתר בנייה.

<דורון אהרון: את עושה את זה מה-1 באפריל דרך האינטרנט וזה מופנה אליה לחוות דעת.

תמר זנדברג: נו, באמת.

תמר זנדברג: ואם מחר, במקום כרמית, שהיום עושה עבודה נאמנה, יהיה מישהו אחר והוא יגיד שהחוק מאפשר?

<דורון אהרון: יש תקנים פיזיים ולא נאפשר.

תמר זנדברג: אז תרשמו את זה בלשון החוק.

<שרון מאיר: חברת הכנסת זנדברג, אנחנו הולכים לפי כללים ונהלים - - -

תמר זנדברג: אין שום בעיה ואנחנו מחוקקים חוקים, אנחנו לא ממציאים אותם.

מנחם אליעזר מוזס: אני רשום לדבר אחריו.

דוד אמסלם: כבר.

דב חנין: לא, לא.

דוד אמסלם: לי לא אומרים לא.

דב חנין: אני לא התפרצתי.

דב חנין: ביקשתי רשות דיבור.

דב חנין: זה לא בסדר.

דוד אמסלם: אתה תקבל את רשות הדיבור.

דב חנין: אין בעיה.

דב חנין: אם הדרך היא להתפרץ אז אני אתפרץ.

דוד אמסלם: אמרתי שתקבל את רשות הדיבור.

דוד אמסלם: אני עכשיו משתלב בתנועה, אז גם אם עשיתי עוול קטן לא נורא.

דוד אמסלם: אני קיבלתי הנחייה אחת, לתת למשרד התיירות.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מוזס.

תמר זנדברג: לא התחלנו את הדיון בסעיף, רק שמענו את תומר.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבקש בפסקה "שר התיירות רשאי להכריז על אחד מאלה כתשתית תיירות", עוד סעיף: מתחם אכסון מלונאי הכולל לפחות 200 יחידות אירוח ובלבד שנמצא ביישוביי קו העימות או ביישובי הנגב והגליל, קרי פריפריה.

מנחם אליעזר מוזס: במקומות האלה שלא יצטרכו 500 יחידות דיור, יסתפקו ב-200 יחידות דיור.

<תומר רוזנר: יש לך את זה בסעיף 3.

דוד אמסלם: אני מצטער.

דוד אמסלם: לא הייתי כאן ואני רוצה לשאול שאלה.

דוד אמסלם: כמה מלונות בארץ יש עם 500 יחידות דיור?

<דורון אהרון: מעט מאוד.

דוד אמסלם: איך הגענו ל-500 ואיך פעמיים הגענו אחרי זה לשניים שבסך הכול יש להם 300.

<דורון אהרון: 150 ו-150.

דוד אמסלם: אני כרגע רק בלוגיקה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על כך שבעצם שר התיירות יכול להכריז על אחד מאלה כתשתית תיירות.

דוד אמסלם: כתוב: "מיזם להקמת מתקן אחסון מלונאי, אחד או יותר, כולל 500 יחידות אירוח לפחות".

דוד אמסלם: כמה כאלה יש?

<דורון אהרון: אני אתן לך דוגמה.

<דורון אהרון: עכשיו יצא לשיווק ויש זוכה למתחם הרכס בירושלים למעל 500 חדר.

דוד אמסלם: לא אמרתי שאין אחד.

<דורון אהרון: יש לך בירושלים, יש לך במצפה רמון.

מנחם אליעזר מוזס: יש לי את כל הרשימה, שני מלונות בלבד.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הראש.

דוד אמסלם: אני מבין ששר התיירות רוצה לפתח את התיירות בישראל.

דוד אמסלם: הראש הוא שיבנו מלונות.

דוד אמסלם: לדעתי רוב המלונות לא מגיעים ל-200 חדרים.

דוד אמסלם: לא הבנתי למה אתה מצמצם?

דוד אמסלם: נניח שעכשיו רוצים לבנות בירושלים מלון של 100 חדרים.

דוד אמסלם: למה הוא לא יכול להכריז עליו?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הרעיון.

דוד אמסלם: על מה התפשרת?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, פה לא מתפשרים.

דוד אמסלם: פה יש היגיון.

דוד אמסלם: אם אין היגיון אז בוא נוריד את הכול.

דוד אמסלם: אם יש היגיון, אז אנחנו ממשיכים איתו.

דוד אמסלם: תבין, זה לא שהשר נתן פתק לבן-אדם ואמר לו לך תבנה.

דוד אמסלם: אתה מביא אותו לוועדה.

דוד אמסלם: הוא אמור לבוא לשם ולהציג את התכניות.

דוד אמסלם: אם יש ועדה מקומית שהיא מורשית, אז הוא בא לוועדה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את הרעיון.

דוד אמסלם: אם הצעת כבר 500, אז למה שניים של 300?

דוד אמסלם: ההיגיון אמר לי שאם יש אחד של 300, בסדר, אז שניים של 500 במצטבר.

<שרון מאיר: אדוני מציע להוריד את המספר?

דוד אמסלם: בוודאי.

יריב לוין: אני אגיד את האמת.

יריב לוין: אם שואלים אותי, אני בדעתך.

יריב לוין: אני חושב שככל שיהיה יותר פשוט, ככל שנקל וככל שנפתח יותר אפשרויות כך ייטב וכולנו נרוויח מהעניין הזה.

יריב לוין: אני מוכרח להודות שלא בכל הצלחתי לשכנע את כל משרדי הממשלה.

דוד אמסלם: את מי היה צריך לשכנע?

יריב לוין: בעיקרון זה יותר במגרש של מנהל התכנון.

דוד אמסלם: מה הבעיה של מנהל התכנון בעניין הזה?

<עידית בן בסט: הוועדה לתשתיות לאומיות היא ועדה מקצועית, ארצית לתשתיות לאומיות.

<עידית בן בסט: אנחנו בעצם בחנו ממש בפינצטה את אותם פרויקטים מלונאים שהם משמעותיים ושיש להם ראייה ארצית לאומית.

<עידית בן בסט: ביחד, בשיתוף עם משרד התיירות - - -

דוד אמסלם: שמעת את השר.

<עידית בן בסט: שמעתי את השר וביחד אנחנו הגענו לאיזון, עם אנשי המקצוע שייצגו את השר.

דוד אמסלם: איך הגעתם לאיזון?

דוד אמסלם: איזה משקל נתן לכם את האיזון הזה?

<עידית בן בסט: מצד אחד אנחנו מאפשרים רק את הפרויקטים המשמעותיים, שהם רלוונטיים רק - - -

דוד אמסלם: שזה ה-500?

<עידית בן בסט: זה 500.

<עידית בן בסט: או פרויקטים בפריסה ארצית.

דוד אמסלם: זה 500 במקום אחד?

<עידית בן בסט: זה לא חייב להיות מלון אחד, זה יכול להיות מתחם.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אני בא מתחום התכנון ושנים אני עוסק בתכנון.

דוד אמסלם: כשאתה בא כמנהל התכנון אתה בודק את הנקודה הספציפית.

דוד אמסלם: זה שאני בונה היום מלון בירושלים ועוד שניים באילת, זה לא רלוונטי לירושלים.

דוד אמסלם: אני צריך לבחון את הגובה, אני צריך לבדוק את התשתיות, אני רוצה לבדוק את החזיתות.

דוד אמסלם: מה זה קשור עכשיו אם אני בונה עוד אחד או שבע בצפת?

דוד אמסלם: לכן לא הצלחתי להבין את ההקשרים האלה, זה נראה לי מוזר קצת.

<אפרת דון יחיא: הפריסה היא מה שמצדיק גם את הצורך להגיע לוות"ל.

<אפרת דון יחיא: כדי שאותו לא יצטרך ללכת - - -

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: היזם לא מגיע עם חבילת מלונות.

דוד אמסלם: הוא מוציא היתר בכל מקום ומקום - - -

<אפרת דון יחיא: זה המצב היום, רצינו לעזור לו.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שהתכנון הוא מקומי.

דוד אמסלם: הרבה פעמים יש קצב התקדמות שונה בכל מקום ומקום.

דוד אמסלם: לכן גודל הפרויקט הוא בעצם הרלוונטי.

דוד אמסלם: אבל והיות והשר כבר הגדיר שהיעד שלו הוא לדחוף את כל סוגיית המלונות כי אחרת אנחנו לא פה בכלל, לכן לא צריך להגיד.

דוד אמסלם: רבותיי, מה זה מבחינתי מלון?

דוד אמסלם: זאת השאלה שלו.

דוד אמסלם: הייתי שואל אותו: אם מלון זה שני חדרים, הייתי אומר מלון שני חדרים ואם 50 אז 50, אבל למה המסחרה הזאת, קח 500 ואם יש לך שניים של 300 אז על הכיפק.

<עידית בן בסט: זאת לא היתה מסחרה.

<עידית בן בסט: כולם הרי דיברו שיש כאן מערכת תכנון.

<עידית בן בסט: יש את הוועדות המחוזיות שהן מוסמכות ומאשרות תכניות למלונאות.

<עידית בן בסט: יש גם ועדות ארציות.

דוד אמסלם: אני אשאל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: אם היום השר לא היה דוחף את זה, למה אתם לא הקמתם את הוות"ל?

דוד אמסלם: אולי תבטלו את כל המקומיות ותגידו לכל אחד - - -

דב חנין: ואז זה יהיה תקוע בירושלים - - -

דוד אמסלם: אני לא רואה קשר בין הדברים.

דוד אמסלם: אני חוזר.

דוד אמסלם: ההיגיון של השר הוא היגיון בריא ואליו אני מתחבר.

דוד אמסלם: הוא אומר: רבותיי, אנחנו צרכים לשחרר מלונות בארץ, גם של 50 חדרים, גם של 100 חדרים, גם 200, גם 500.

מנחם אליעזר מוזס: וגם בגליל ולא רק בירושלים.

דוד אמסלם: גליל, צפת, נגב, כל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: זה מה שהשר אמר.

דוד אמסלם: הוא אומר שבמדינת ישראל לא נבנה מלון בעשר השנים האחרונות וזה מטריד אותי.

דוד אמסלם: איך זה יכול להיות?

זוהיר בהלול: למה לא בכל הארץ?

דוד אמסלם: עוד מעט אני אגיע לסעיף.

דוד אמסלם: אני משתדל לא לערבב הכול.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את המספרים.

דוד אמסלם: נראה לי שזרקתם קוביות ויצא 300, אז אמרתם 300.

<אפרת דון יחיא: קודם כל, המספרים הם לא המספרים שלנו.

<אפרת דון יחיא: הם נעשו ביחד - - -

דוד אמסלם: של מי?

<אפרת דון יחיא: של משרד התיירות.

<אפרת דון יחיא: שוב, יש פה הצעה - - -

מנחם אליעזר מוזס: משרד התיירות אמר קודם שמנהל התכנון עשה את זה.

<קריאה: הם עשו את זה יחד.

זוהיר בהלול: הם רוקחים מזימות כאן.

<אפרת דון יחיא: יש פה סוג של משוואה.

<אפרת דון יחיא: ככל שמדובר באמת על פרויקטים באמת משמעותיים המקום שלהם להכיר בהם כתשתית תיירותית, כתשתית לאומית מוצדק.

דוד אמסלם: דרך אגב, משמעותי זה לא רק בגודל, זה גם במיקום.

דוד אמסלם: גם האינטרס של המדינה לשים שם מלון.

<אפרת דון יחיא: לכן שר התיירות, בשונה מתשתיות לאומיות אחרות, הוא המרכיב הבסיסי כדי להכריז על התשתית הזאת ככזאת שיכולה להגיע לוות"ל.

דוד אמסלם: אבל אתם הגדרתם לו את המספרים.

<אפרת דון יחיא: ההגדרה היא משותפת, היא של הממשלה.

<אפרת דון יחיא: רק עוד נקודה.

<אפרת דון יחיא: יש את היקף של היחידות המלונאיות ומצד שני יש את הפריסה.

<אפרת דון יחיא: זאת אומרת, הסכמנו לרדת ממספר יחידות.

<אפרת דון יחיא: התפישה אומרת שאפשר לוותר על המספר ועדיין לראות בזה כמשהו משמעותי כי קיבלנו פריסה.

<אפרת דון יחיא: כי הפריסה היא קושי משמעותי והוות"ל יכולה לתת לה מענה.

<אפרת דון יחיא: אבל, כאשר מדובר על מיקום אחד, היתרון של הוות"ל - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דב חנין: אני עדיין רשום לרשות דיבור.

דוד אמסלם: אתה תדבר.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם בקטע הזה.

דוד אמסלם: אני עושה הבחנה בין הנושא של ה-20% לבין הוות"ל.

דוד אמסלם: זה שני דברים שאינם קשורים אחד בשני.

דוד אמסלם: טוב, אם אתם מדברים אז אין צורך, אנחנו נכתיב אחרי זה את המספר ונתקדם.

דוד אמסלם: דב, בבקשה.

דוד אמסלם: אני אמרתי, אתם הרי מדברים בין עצמכם.

דוד אמסלם: אני אחתוך עוד מעט את המספר שאני אחליט עליו וזאת תהיה ההצעה של הוועדה.

דוד אמסלם: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מחזיר את הדיון לשני נושאים קודמים כי פשוט לא קיבלתי רשות דיבור.

דוד אמסלם: איזה סעיף?

דב חנין: כשאדוני יצא לכמה דקות היתה הצעה של היועץ המשפטי של הוועדה לבחון את אפשרות החלת החוק הזה על מקומות שכבר יועדו לפיתוח בתמ"א 35.

דב חנין: אני חושב שההצעה הזאת היא הצעה חשובה במובן הזה, שאם אנחנו ניכנס לעומקה וננסה להתקדם בכיוון - - -

דוד אמסלם: איזה סעיף זה?

<תומר רוזנר: זה לא מופיע.

דב חנין: אם אנחנו נלך בכיוון הזה, אנחנו נוכל, אדוני היושב ראש, להוריד חלק גדול מהמתח בדיון.

דב חנין: הרי מה החשש הגדול?

דב חנין: אם מדובר על בנייה בעיר צפת או באילת או בתל-אביב, אז בסדר, אפשר להתווכח כך או אחרת אבל זה לא הדבר שכולם מפחדים ממנו.

דב חנין: ממה אנחנו מפחדים?

דב חנין: אנחנו מפחדים מבנייה בשטחים פתוחים, בחופי ים וכדומה.

דב חנין: לכן ההצעה של היועץ המשפטי לוועדה, אם היא היתה מתקבלת, היתה יכולה לדעתי לפתור הרבה מהבעיות האחרות, כי לא היינו מתעקשים על ויכוח על כל דבר ודבר אם היינו יודעים שמדובר בסוף בעוד איזה מלון שיקום בתל-אביב.

דב חנין: לכן אדוני, הייתי מציע שכהחלטה עקרונית של הוועדה אנחנו נחליט בסוגיה הזאת לכאן או לכאן.

דב חנין: ההצעה שלי היא לקבוע שהחוק הזה יחול באמת על אותם מקומות שהוגדרו בתמ"א 35 כאזורים מיועדים לפיתוח בתחומים של מרקמים עירוניים.

<תומר רוזנר: זה מחמיר מידי.

דב חנין: אני אומר שאם אנחנו במקום הזה - - -

יריב לוין: אתה הורג את הפריפריה.

יריב לוין: אני רוצה להקים מוטלים בתחנות דלק, את כל זה אתה תוציא החוצה.

<תומר רוזנר: אם זה מרקם כפרי, מה אכפת לך?

דב חנין: מרקם כפרי זה גם פלמחים.

<תומר רוזנר: אבל זה לא מיועד לפיתוח.

דב חנין: זה כן מיועד.

מנחם אליעזר מוזס: מה עם הגושרים?

מנחם אליעזר מוזס: אתה לא מרוצה מהגושרים?

תמר זנדברג: אבל הוות"ל גוברת גם על תכניות - - -

מנחם אליעזר מוזס: דב, אתה לא מרוצה מהגושרים?

דב חנין: הגושרים זה מקום קיים.

דוד אמסלם: יש את מה שנקרא תמ"א חופים, שהיא מגדירה בשימושים בחוף.

דוד אמסלם: אני אביא אותה לדיון בוועדה.

<תומר רוזנר: הוועדה לא כפופה לה, זאת הבעיה.

דוד אמסלם: אני רק אומר, שים את זה בצד.

דוד אמסלם: עכשיו יש כללים מה מותר לבנות בחוף ומה אסור לבנות בחוף.

דוד אמסלם: הרעיון כאן שברגע שכבר מותר לבנות מלון, נגיד מה מותר.

דוד אמסלם: אומר השר: תן לו אינסנטיב של 20% תוספת למגורים.

דוד אמסלם: זה כבר לא קשור עכשיו לפיסת החוף.

דוד אמסלם: אתה יכול להגיד: שמע, בוא נעשה את זה לגובה.

<תומר רוזנר: אתה עכשיו בחלק השני, אתה מערבב.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, שכרגע, לפי ההצעה שלך, אני לא ממליץ לקבוע היום מה בעצם תחולת החוק נכנסת, לאן, כן ולא.

דוד אמסלם: אני חושב שיש לו את כל חטיבת הקרקע של מדינת ישראל.

דב חנין: הבעיה היא שהחוק הזה בכלל גובר.

<תומר רוזנר: הוא צריך לקבל אישור.

דב חנין: זאת הבעיה.

דב חנין: המסלול הזה שאנחנו דנים בו, אדוני היושב ראש, הוא מסלול שעוקף את כל מערכות ההגנה הרגילה, זאת הבעיה.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: לגבי הנושא הזה שאתה העלית, שבעצם הוות"ל הוא בעצם גובר על כל דבר אחר, אז אנחנו נחשוב בהמשך איך אנחנו מעבירים את זה לבקרה של עוד איזו ועדה כדי ששם - - -

<תומר רוזנר: זה לא עוזר.

דוד אמסלם: אז מה נעשה?

<תומר רוזנר: אני אמרתי שיש תכנית שנקראת תמ"א 35, שהיא בעצם התכנית הכללית והמרכזית שמגדירה את האזורים לפיתוח גם בחופי הים.

<תומר רוזנר: היא אומרת שבאזור הזה בחוף הים אפשר לעשות פיתוח כזה או אחר.

<תומר רוזנר: הוות"ל תוכל לקחת אזורים כאלה, שעומדים במסגרת תמ"א 35.

<תומר רוזנר: תיאורטית, נגיד שהתמ"א אמרה שהאזור הזה מיועד לתעסוקה.

<תומר רוזנר: רוצים להקים שם אזור תעסוקה למסחר ולקניונים.

<תומר רוזנר: הוות"ל חושבת שהמקום הזה הוא המקום הכי יפה בארץ וצריך להקים שם מלון.

<תומר רוזנר: את זה אפשר לעשות.

דוד אמסלם: זאת אומרת, שכל עוד מדובר בכל סוג של בינוי אז אין בעיה.

דוד אמסלם: ובמידה ולא?

<תומר רוזנר: במידה ולא, אז היא לא יכולה.

דוד אמסלם: מה העמדה שלכם?

<דורון אהרון: אדוני היושב ראש, אנחנו מוכנים לדבר הזה רק לגבי הסביבה החופית.

דוד אמסלם: בוודאי, אני מדבר רק על הסביבה החופית.

<דורון אהרון: אז אין בעיה.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: אני מוכן ללכת גם על שמורות טבע וגם על סביבה חופית.

דוד אמסלם: יש בעיה עם זה?

<דורון אהרון: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

<קריאה: למה אתה צריך לבנות בשמורת טבע?

תמר זנדברג: מה אתם רוצים, להפקיע שמורת טבע?

<דורון אהרון: מישהו פה חושב שיפקיעו שמורת טבע בשביל מלון?

תמר זנדברג: כן.

<אלעד הוכמן: אתה מכיר את הולילנד?

דוד אמסלם: לא להפריע.

דוד אמסלם: דרך אגב, תמיד אתה יכול ללכת לוועדה הארצית ולקדם את מה שאתה רוצה בה במסלולים הרגילים.

<דורון אהרון: גם הוות"ל מתייעץ עם הוולחוף, שומע אותו.

זוהיר בהלול: רק מילה אחת כדי שהאיש היקר הזה יבין.

זוהיר בהלול: אנחנו יושבים פה בדיון מרתוני רק בשביל להביע את חששותינו ואתה אומר: איזה חשש מלווה אותנו?

זוהיר בהלול: בוודאי שיש חששות.

<דורון אהרון: תראה, יש איזונים.

<דורון אהרון: אפשר לפחד ולא לעשות כלום.

דוד אמסלם: תומר, מה אתה מציע?

<תומר רוזנר: לגבי הסביבה החופית, כמו שאמר מר אהרון, לקבל את העמדה שמדובר באזורים לפיתוח בתמ"א 35, שמורות טבע למשל.

<תומר רוזנר: חשבתי שנגיד את האזורים המיועדים לפיתוח וכן אזורים שהם צמודי-דופן לאזורים מיועדים לפיתוח.

<תומר רוזנר: למשרד התיירות זה נותן סוג של גמישות, שהם לא צמודים לאזורים שבדיוק סומנו באותם מקומות שמיועדים לפיתוח.

<תומר רוזנר: כלומר, אם יש לנו, למשל, תחום של ישוב, שתמ"א 35 הגדירה את תחום היישוב אבל משרד התיירות רוצה לעשות את המלון בשולי היישוב ולחרוג לתוך שטח פתוח.

<תומר רוזנר: זה עדיין צמוד דופן ליישוב - - -

תמר זנדברג: מה פתאום?

תמר זנדברג: צמוד דופן זה כל מדינת ישראל

<שרון מאיר: נהיה מצב שאנחנו נוכל לבנות רק בערים.

<שרון מאיר: זאת לא המטרה של החוק הזה.

תמר זנדברג: למה, פריפריה זה גם סביבה עירונית.

תמר זנדברג: מה הבעיה?

תמר זנדברג: אנחנו רוצים להגן על שמורות טבע.

דוד אמסלם: אני מניח שאין כוונה לבנות בשמורות טבע.

דוד אמסלם: זאת לא הכוונה.

דוד אמסלם: יש מספיק מקום במדינת ישראל לבנות בתי מלון.

דוד אמסלם: דווקא בשמורת טבע כיוונת?

דוד אמסלם: זאת הבעיה שלנו?

<דורון אהרון: חס וחלילה.

דוד אמסלם: אני מקבל את ההצעה הראשונית של תומר.

דוד אמסלם: מה שמאפשרת תמ"א 35 - - -

<תומר רוזנר: ייעודים לפיתוח.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: לא משנה כרגע מה הייעוד הספציפי.

דוד אמסלם: גם אם זה תעשייה והוחלט לעשות שם תיירות, אז אין בעיה.

<דורון אהרון: כולל צמודי הדופן.

דוד אמסלם: כולל צמודי הדופן.

תמר זנדברג: לא, מה פתאום?

<עידית בן בסט: אנחנו מתנגדים לזה.

<עידית בן בסט: בסיטואציה הזאת החוק מתכנן וזה לא נכון.

<תומר רוזנר: החוק לא מתכנן, החוק מגדיר סמכויות הוא לא מתכנן.

<תומר רוזנר: ממש לא.

<עידית בן בסט: רגע.

<עידית בן בסט: בוא נקבע מחוץ לחוק אמות מידה להכרזת מתחם לתשתית לאומית לתיירות, בסדר?

<עידית בן בסט: אמות המידה לא יהיו בחקיקה ראשית ועל בסיסן שר התיירות יקבע אם להכריז מתחם או לא להכריז מתחם?

דוד אמסלם: אבל זאת בדיוק הסמכות שלו היום.

<עידית בן בסט: אבל זה לא נכון שחוק התכנון והבנייה ייכנס לרזולוציה כזאת של איפה כן ואיפה לא.

<תומר רוזנר: החוק לא נכנס לרזולוציה הזאת, החוק מגדיר סמכויות.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אנחנו אומרים שלשר יש סמכות להכריז בכל מה שתמ"א 35 מאפשרת פיתוח כלשהו.

דוד אמסלם: זה בסדר.

<עידית בן בסט: בתחום הסביבה החופית.

<תומר רוזנר: לא רק בתחום הסביבה החופית.

דוד אמסלם: בכל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: במסגרת הסביבה החופית אנחנו מחריגים את זה.

<עידית בן בסט: אבל מה זה מיועד לפיתוח בתמ"א 35, מרקמים עירוניים?

<תומר רוזנר: לא, ממש לא.

<תומר רוזנר: שטח המיועד לפיתוח.

<תומר רוזנר: את מכירה את התמ"א?

<עידית בן בסט: אני מכירה קצת.

<תומר רוזנר: מה כתוב שם שטח מיועד לפיתוח?

<איתמר בן דוד: שטח בתכנית מחוזית המיועד לפיתוח, מגורים, תעסוקה וכדומה.

<תומר רוזנר: כל השטחים שיש בהם בינוי.

<עידית בן בסט: זה לא נכון שבחקיקה ראשית אנחנו נסתמך על תמ"מים.

<עידית בן בסט: זה לא נכון וזה - - -

<תומר רוזנר: את מכירה את התוספת הראשונה לחוק?

<עידית בן בסט: אני יודעת שהיא מסתמכת על זה.

<עידית בן בסט: אני חושבת שבסיטואציה הזאת נכון להשאיר - - -

דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אני רוצה לחדד את העניין שוב פעם.

דוד אמסלם: אני דווקא מתקדם עם מה שאמר דב.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על כל מה שתמ"א 35 מאפשרת, פיתוח כלשהו, לא משנה איזה סוג.

דוד אמסלם: אנחנו מחריגים כרגע את הנושא של החופים – זאת אומרת, מה שהיא מאפשרת בחופים גם אבל - - -

<תומר רוזנר: מחוץ לחופים גם צמוד דופן.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, גם אם היום יש יישוב ולצידו שטח פתוח, יוכל שר התיירות, אם הוא חושב שזה נכון, לעשות באזור שמיועד לפיתוח גם אם הייעוד היה אחר.

<תומר רוזנר: אני נותן לו הקלה באזורים כדי לאפשר בפריפריה וגם באזורים אחרים גם צמוד דופן.

תמר זנדברג: לא, זה בעייתי.

תמר זנדברג: ציינת בתחילת דבריך שהיה עכשיו תיקון לתמ"א 35.

תמר זנדברג: זאת אומרת, גם תמ"א 35 עכשיו התרחבה לצמודי דופן.

תמר זנדברג: אז עכשיו אתה נותן צמוד דופן לצמוד דופן.

תמר זנדברג: אנחנו במדינת ישראל.

תמר זנדברג: יש מלחמה מאוד קשה על השטחים האלה.

תמר זנדברג: זאת מדינה קטנה.

תמר זנדברג: נחזור למה שהצעת בהתחלה.

דוד אמסלם: אני עוצר את הדיון כאן.

דוד אמסלם: אני מבקש עד אז להסדיר את הדבר הבא.

דוד אמסלם: אתם תחליטו כן צמוד דופן או לא צמוד דופן, אבל בעיקרון אני רוצה לסגור את הפינה הזאת.

דוד אמסלם: אני רוצה לסגור את המספרים.

דוד אמסלם: אנחנו נלך על ההגדרה: מיזם להקמת מתקן אחסון יהיה אחד או יותר הכולל 200 יחידות דיור ולא 500 ו-300 לשניים.

דוד אמסלם: זה נשמע לי בהיגיון שלי.

<עידית בן בסט: אולי נסגור את זה אחר-כך?

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: תסגרו את אותם מספרים שאמרתי, אין בעיה.

דוד אמסלם: אנחנו נקיים דיון נוסף.

דוד אמסלם: אני מחפש עכשיו לוחות זמנים איך לעשות את זה.

דוד אמסלם: אני מבקש לסגור עכשיו כדי שלא נתווכח, את כל הנושא של הוועדות העצמאיות.

דוד אמסלם: אין דבר כזה מבחינתי, אין מצב.

דוד אמסלם: זה צריך להיות ועדות מקומיות, מחוזיות.

דוד אמסלם: כולם בארץ אותו דבר.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני מה שקורה פה.

דוד אמסלם: תשבו על זה.

דוד אמסלם: עד הדיון הבא זה מה שאני רוצה.

דוד אמסלם: בעיקרון לא צריכה להיות הבחנה בנושא הזה.

דוד אמסלם: הנושא השני זה גם תכניות שכבר אושרו.

דוד אמסלם: אני חושב שכולם צריכים להיכנס לאותו סט, זה לא חשוב.

<עידית בן בסט: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: מה שתומר אמר.

דוד אמסלם: גם תכניות שכבר מאושרות לבינוי – אני מדבר על ה-20% כרגע – אין שום סיבה שהבן אדם לא יקבל את אותו אינסנטיב.

מנחם אליעזר מוזס: בפריפריה יקבלו עוד 10%.

דוד אמסלם: אם אתם רוצים לעשות דיפרנציאליות, אני לא חושב אבל אם אתם רוצים תחשבו על זה גם.

דוד אמסלם: תודה רבה, הישיבה נעולה.