ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 120, 2016-03-28 10:00

השנייה והשלישית: <1.

השנייה והשלישית: הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016 (מ/841)>

דוד ביטן: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת, בואו נתחיל מסעיף ו': בקשת יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה להקדמת הדיון בהצעות חוק הבאות, לפני הקריאה השנייה והשלישית: 1.

דוד ביטן: הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016.

דוד ביטן: צחי, אתה רוצה להתייחס לזה?

<צחי דוד: כן.

<צחי דוד: הצעת החוק נועדה להקל על מערכת היחסים שבין רמ"י והחוכרים החקלאיים שלה, כך שכעת, לאור משבר הדיור, רמ"י מצד אחד תוכל לשלם לחקלאים שיפנו קרקעות לצורך בנייה, במערכת הסכמית אתה, פיצויים מוגדלים, מיטביים, ומאידך, חקלאים שלא מפנים את הקרקע, לתת לרמ"י אמצעים נוספים לפעול לפינויים המהיר מהקרקע, היה וועדת תכנון החליטה שהמקום מיועד לבנייה ולא לחקלאות יותר.

דוד ביטן: אוקיי, הגעתם להסכמות על החוק הזה?

<צחי דוד: כן, החוק עבר.

דוד ביטן: כולל עם החקלאים או שהם נגד?

<צחי דוד: הרבה מאוד מהערותיהם התקבלו, אני חושב שהם לא קיבלו את כל תאוותם.

<צחי דוד: אני לא חושב שהם מתנגדים לחוק אבל את זה צריך לשאול אותם.

<ארבל אסטרחן: אבל לא הממשלה מבקשת.

דוד ביטן: הוועדה מבקשת, אבל מכיוון שהיו"ר איננו אז אמרתי לצחי שיסביר.

דוד ביטן: מי בעד?

שולי מועלם-רפאלי: על מה אנחנו מצביעים רק?

דוד ביטן: לתת פטור מחובת הנחה, שאפשר יהיה לדון בזה היום.

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: סעיף2 – הצעת חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות, התשע"ו-2016.

דוד ביטן: יש מישהו שמתמצה בזה?

דוד ביטן: אתם רוצים שניתן פטור בלי ההסבר?

<צחי דוד: זה חוק של הגנת הסביבה, אני מוכן להסביר, אני רכז הגנת סביבה גם, לא רק רמ"י.

דוד ביטן: כולם מסכימים.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 105), התשע"ן-2015.

דוד ביטן: תסביר, צחי.

<צחי דוד: הצעת החוק נועדה לאפשר את מעבר מפעל תע"ש לנגב.

<צחי דוד: כדי לעמוד בלוחות הזמנים של המעבר, לתכנן את המפעל, למרות הפרטתו, בהליכים ולמ"ביים, הליכים ביטחוניים, הצעת החוק נועדה לאפשר את זה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: <קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר-היום בנושא: "היטל הרים" - העלאת מחירי המים לישובים הממוקמים בהרים, של חברי הכנסת חמד עמאר, עבדאללה אבו מערוף ויואל חסון>

דוד ביטן: קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר-היום בנושא: "היטל הרים" - העלאת מחירי המים לישובים הממוקמים בהרים, של חברי הכנסת חמד עמאר, עבדאללה אבו מערוף ויואל חסון.

דוד ביטן: לאיזו ועדה אתם רוצים?

עבדאללה אבו מערוף: כספים.

דוד ביטן: הנה, אתה רואה?

עבדאללה אבו מערוף: אתה מסכים, נכון?

משה גפני: לא הבנתי.

דוד ביטן: הם רוצים להעביר אליך הצעה לסדר בנושא "היטל הרים – העלאת מחירי המים לישובים הממוקמים בהרים".

דוד ביטן: כנראה שהעלו את מחיר המים, הם רוצים להפחית, נכון?

עבדאללה אבו מערוף: נכון.

דוד ביטן: הנוסח הוא כאילו שאתם מבקשים העלאה, אתה מבין?

דוד ביטן: אתה מוכן לקבל את זה לוועדת כספים?

משה גפני: כן.

עבדאללה אבו מערוף: ברצון.

דוד ביטן: הנה, אתה רואה, לא כל דבר נגדך, גפני.

<ארבל אסטרחן: את חוק המים רק לאחרונה לא העבירו לכספים אלא לוועדה משותפת של פנים וכלכלה.

עבדאללה אבו מערוף: לא, אבל זה משהו אחר.

דוד ביטן: זה קשור לאותו דבר?

<ארבל אסטרחן: בדרך כלל נושא המים זה כלכלה.

עבדאללה אבו מערוף: אבל שם יש ועדה משותפת, זה משהו אחר.

דוד ביטן: בסדר, הצעות-לסדר אין בעיה, גם יושב-ראש הוועדה הסכים אז אין בעיה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: בקשת יו"ר הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית ובהצעות חוק נוספות, להקדמת הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 218), התשע"ו-2016, לפני הקריאה השנייה והשלישית.

דוד ביטן: אלי, על מה אתה מדבר, על הריט?

אלי כהן: על הריט, קרנות הריט, שישבנו יחד אתך והגענו בנושא הזה להסכמות, נשארו רק שתי הסתייגויות דקלרטיביות.

דוד ביטן: איזה הסתייגויות?

אלי כהן: ביקשו להוריד מ-20% ל-10%, אבל הגענו להסכמה.

אלי כהן: עשינו פשרה בין 10% ל-50% – סיכמנו על 20%.

דוד ביטן: אז מי ביקש בסוף להוריד?

אלי כהן: הם נמנעו אבל הם ביקשו את ההסתייגות הזאת להשאיר.

דוד ביטן: מי?

אלי כהן: אורלי ויוסי, אבל הגענו להסכמה בנושא הזה.

דוד ביטן: שיורידו את ההסתייגות, מה זה הדבר הזה?

אלי כהן: הורדנו, היה שם כ-70 הסתייגויות, סיכמנו את הכול, הכול היה בסדר גמור.

דוד ביטן: אני לא מבין, אם יש הסכם אז צריך להוריד.

דוד ביטן: אני אדבר אתם.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2016 – רביזיה של גפני.

משה גפני: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שצריכה להיות חד-משמעית בוועדת הכספים.

משה גפני: חלק גדול מעבודת הוועדה הוא הנושא של הפיקוח על שוק ההון, הנושאים הללו הם נושאים שבמשך כל השנים נדונים בוועדת הכספים.

משה גפני: זה שיבוש עבודת הכנסת, זה שיבוש העבודה באופן דרמטי של כל מה שנלווה לעניין של הפיקוח של הכנסת, של ועדת הכספים, על שוק ההון, דבר חמור, אני חושב שהוא חסר תקדים בחומרתו.

משה גפני: לכן ביקשתי את הרביזיה, בכדי שהוועדה תקבל החלטה להעביר את זה לוועדת הכספים.

דוד ביטן: אתה רוצה להשיב?

אלי כהן: כן, אני רוצה להשיב.

אלי כהן: ברור שנושאים שמגיעים אלי לוועדה היו צריכים להיות בוועדה כזאת או אחרת.

אלי כהן: במקרה הספציפי הזה, אני לא חולק על מה שאומר חבר הכנסת גפני, שזה היה צריך להיות בוועדת הכספים.

אלי כהן: יחד עם זאת, אנחנו נמצאים היום בהקמה של המפקח הפיננסי, זה חוק שכבר קיים אצלנו, החוקים האלה קשורים אחד בשני.

אלי כהן: אנחנו נמצאים היום במצב שבו אנחנו כבר לאחר הדיונים ומתוך 120 סעיפים אנחנו נמצאים כבר בהקראה של 90 סעיפים.

אלי כהן: ולכן, בגלל השילוב של שני החוקים האלה יחד, על מנת לא ליצור כפל ועל מנת לייעל את הוועדה – אני יודע שגם ממשרד האוצר שוחחו עם הרב גפני וגם אני שוחחתי אתו, וגם במקרים האחרים שהיו התייחסויות של משרד האוצר בעניין של החוק - - -

משה גפני: ממשרד האוצר לא דיבר אתי אף אחד.

אלי כהן: אני דיברתי אתך.

משה גפני: אתה כן, ממשרד האוצר לא דיברו אתי.

אלי כהן: היה את הנושא של חוק קופות הגמל להשקעה, גם עליו היה רצון של משרד האוצר, אני חושב שכאן הגענו להסכמה ולצורך העניין זה היה בוועדת הכספים.

אלי כהן: בנושא הזה, מכיוון ששני החוקים שלובים אחד בשני, קשורים אחד לשני, אני חושב שנכון יהיה לכבד בנושא הזה את בקשת משרד האוצר, ונכון גם מבחינת הכנסת, על מנת שהעבודה תהיה יעילה, מכיוון ששני החוקים האלה הם ביחד, הם משלימים אחד את השני.

דוד ביטן: באופן כללי גפני צודק ואנחנו לא נאפשר יותר זליגה של העניין הזה, או שהוועדה תדבר עם היו"ר כדי לקבוע לכם סמכויות.

דוד ביטן: אי אפשר ככה – לפי זה אפשר להעביר אליך כל הצעת חוק.

שולי מועלם-רפאלי: זה גם ממצב במקום בעייתי את ההתנהלות פה בוועדה.

דוד ביטן: אנחנו נשנה את העניין הזה ונקבע לך סמכויות על מנת שאי אפשר יהיה להעביר כל נושא לדיון אצלך.

דוד ביטן: מי שבעד הרביזיה ירים את ידו?

אחמד טיבי: אני עם גפני, מה הנושא?

דוד ביטן: שלושה.

דוד ביטן: מי נגד הרביזיה?

דוד ביטן: חמישה.

דוד ביטן: בעד הרביזיה – 3

דוד ביטן: הרביזיה של יו"ר ועדת הכספים נדחתה.

דוד ביטן: אני מבקש שתתחיל לעבוד עם היועצת המשפטית לקבוע לך את הסמכויות ואנחנו נשנה את זה.

דוד ביטן: אנחנו לא עשינו את זה בגלל היושב-ראש אבל הדבר הזה עושה יותר נזק מתועלת.

אחמד טיבי: גפני, אתה מתכוון לעבור על זה לסדר-היום?

משה גפני: כן.

אחמד טיבי: להשאיר אותך במיעוט?

אלי כהן: הוא לא במיעוט, אנחנו נגיע להסכמה.

שולי מועלם-רפאלי: תנסו להגיע להסכמות לפני שבאים לוועדה, זה יוצר עבודה בעייתית בתוך הקואליציה.

דוד ביטן: בוא נתחם את זה ונגמור את זה, אחרת כל הצעת חוק אפשר להעביר אליו.

<ארבל אסטרחן: השם של הוועדה ישתנה, יתווסף לו החוק הזה.

דוד ביטן: השם של הוועדה ישתנה בהתאם.

<אריאלה מלכה: כן, אבל נחכה למחר, אחרי שירד "פקודת מס הכנסה".

דוד ביטן: מה זה שייך, פקודת מס הכנסה?

<ארבל אסטרחן: זה חלק מהשם.

<אריאלה מלכה: זה חלק מהשם, ההוא ירד, יעלה חדש.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: עוד מעט אנחנו נגיד שאתם הכנסת.

<אריאלה מלכה: בסדר, כל שם שתתנו.

<קריאה: תשנה מזמנית לקבועה וזהו.

דוד ביטן: היושב-ראש לא רצה אבל זה עושה נזק יותר מתועלת, עדיף לקבוע סמכויות ואז אין ויכוח, יש הסכמה ונגמר הסיפור.

יגאל גואטה: אנחנו לא יכולים כל הזמן לעמוד בתווך.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: זה כל הזמן, פעם אני הולך לקראת זה, פעם לקראת זה.

דוד ביטן: הפעם יש היגיון כי כבר התחילו לטפל בחוק אחר, אז אין היגיון שלא יהיה להם את כל הנושא הזה, אתה מבין למה אני מתכוון?

דוד ביטן: אני כל היום מתמרן.

<ארבל אסטרחן: אתה לא יכול להגיד שפקודת מס הכנסה שייכת אליהם אבל לפעמים כן יש היגיון.

דוד ביטן: לא יודע, בואי נראה אם אפשר להגיע למשהו, אם אי אפשר אז אי אפשר.

דוד ביטן: זו הופכת להיות "ועדת כולבויניק", אז מה?

דוד ביטן: אנחנו לא רוצים שהוועדה תהיה "ועדת כולבויניק".

<ארבל אסטרחן: זה גרוע, ברור.

דוד ביטן: פניית חה"כ רועי פולקמן בדבר עיכוב הדיון בוועדת החוץ והביטחון בהצעה לסדר היום בנושא: "הגברת הביטחון בציר עוקף חוסן בערבות האירועים הביטחוניים האחרונים".

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: הם לא דנים בזה?

רועי פולקמן: תשמע, אנחנו בימים סוערים, אתמול היה שם אירוע, כל שבוע יש שם אירוע, אנחנו צריכים להתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: כל יום יש שם אירוע.

דוד ביטן: אין בעיה, קיבלנו.

דוד ביטן: נעביר את זה לוועדת הכנסת, יש לי סיכום בעניין הזה עם היועץ המשפטי.

<ארבל אסטרחן: בתנאי שיש הסכמה - - -

דוד ביטן: אני אקבל את ההסכמה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

רועי פולקמן: יש לי רק שאלה – האם אפשר אופציה שנייה, שאולי בתקופת הפגרה אפשר יהיה לקיים על זה דיון כי הדבר בוער?

דוד ביטן: זה קורה בפגרה.

רועי פולקמן: אחלה, אז אני בעד.

שולי מועלם-רפאלי: רגע, אבל כשזה יבוא לוועדת הכנסת – יבואו לכאן כל האנשים הרלוונטיים או שהם יגידו שזה סודי ושאפשר לדון על זה רק בחוץ וביטחון?

דוד ביטן: ברור.

דוד ביטן: מה סודי?

דוד ביטן: אם זה היה סודי למה הוא לא עושה?

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה מה שהם יגידו.

דוד ביטן: אם זה יהיה סודי אז זה יהיה בוועדת חוץ וביטחון.

רועי פולקמן: לא, זה לא סודי.

דוד ביטן: עשינו כבר דיונים וקראנו לאנשים.

שולי מועלם-רפאלי: כל דבר שהם לא רוצים לדון הופך לסודי.

דוד ביטן: אני רוצה לעבור לנושא שינוי בתקציב הקשר עם הציבור עבור השרים וסגני השרים.

דוד ביטן: תראו, כמו שאמרתי, התוצאה של ההחלטה הקודמת – כנראה היא קשורה להחלטה מתחילת שנות ה-2000, שהשרים קיבלו פחות הוצאות מהח"כים מכיוון שהם מחזיקים את המשרדים וכו' – שהם גם צריכים פעילות פוליטית, פעילות וקשר עם הציבור, הם לא יכולים לקחת את זה ממשרדי הממשלה, ואז יוצא שלמרות שהם ח"כים והם צריכים את הפעילות הזאת הם נפגעים.

דוד ביטן: לכן ביקשו ממני מספר שרים לדון בעניין הזה, זה לא משנה מי השרים, זה לא רלוונטי, מה שחשוב זה הנושא.

דוד ביטן: גם אי אפשר לגייס תרומות, דרך אגב, לכנסים ולאירועים כאלה, אז אם אי אפשר לגייס תרומות והתקציב לא מספיק זה לא נשמע לי סביר.

דוד ביטן: לנו יש 93,000, מההחלטה הקודמת, ולהם 35,000.

דוד ביטן: רק שתבינו, זה לא סוף פסוק, מפה זה צריך לנוע לכיוון הוועדה הציבורית אבל אנחנו צריכים לגבש עמדה.

דוד ביטן: ביקשתי להפחית קודם כל את הסעיפים שברור מאליו שהם לא רלוונטיים, כמו שכירת משרדים, שזה בתוך העלויות של חברי הכנסת, זה לא קיים מבחינתם, כי לא רק שיש להם משרדים, יש להם גם סניפים שהם יכולים לפתוח בכל מיני מקומות בארץ, בתל-אביב, למשל, על חשבון המשרד, ואת הנושא של הפלאפונים – איזה עוד נושא יש שאצלם הוא לא חל?

<חיים אבידור: אני פירטתי.

<חיים אבידור: בגדול, חבר כנסת שיש לו לשכה פרלמנטרית, גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת, את כל צרכי המשרד הוא לוקח מ"קשר לציבור", גם עבור הלשכה שבכנסת.

<חיים אבידור: שר, שיש לו משרד או לשכה במשרד, מקבל את הכול מהמשרד.

<חיים אבידור: בכל אופן, ישנם כמה שרים שלקחו קצת ציוד משרד, מן הסתם לעבודה בבית או משהו כזה, אז לקחתי את ההפרש בין צרכי המשרד של השרים וצרכי המשרד של חברי הכנסת והורדתי את זה.

דוד ביטן: כמה ההפרש?

<חיים אבידור: 900 שקל.

דוד ביטן: נגיד 1,000.

<חיים אבידור: הוצאות על יועצים פרלמנטריים – יש הוצאות מעבר להעסקת יועצים פרלמנטריים, יש הוצאות שהולכות מקשר לציבור, אם זה החריגה במכסת הטלפון הנייד, או אם זה הנושא של חפיפה בין יועצים פרלמנטריים בזמן פיטורין או התפטרות של יועץ פרלמנטרי.

דוד ביטן: כמה זה?

<חיים אבידור: 3,250, יש לך את זה בצד השני.

דוד ביטן: אני אגיד לכם מה ההצעה שלי: אנחנו, כשאיחדנו את התקציבים, התקציב לשכירת משרדים היה 19,000, הממוצע של השימוש בפלאפון היה - - -

<חיים אבידור: לא, זה 22,000 כי הוועדה הגדילה את הסכום של שכירת משרדים כי היא נתנה לזה הצמדה מהיום האחרון שהיתה לזה הצמדה.

דוד ביטן: אבל הם הלכו פעם לפי מימוש, כמעט לא היה מימוש אצל הח"כים, הם הלכו לפי ממוצע.

<חיים אבידור: הממוצע היה כי היו כאלה שלא לקחו משרד בכלל – אז הממוצע היה נמוך.

דוד ביטן: אוקיי, 22,000 אין בעיה.

דוד ביטן: 22,000 פלוס 6,000, שזה הממוצע של הפלאפון - - -

<חיים אבידור: 7,000.

דוד ביטן: 7,000, אוקיי.

דוד ביטן: פלוס - - -

<חיים אבידור: עוזרים – 3,500.

דוד ביטן: עוזרים 3,000 ועוד 1,000 שקל צרכי משרד.

<חיים אבידור: מחשבים – 3,300.

נאוה בוקר: יש לנו שאלה: אם אנחנו לא משתמשים בלשכה פרלמנטרית חיצונית, כפי שלא עשינו בשנה האחרונה - - -

דוד ביטן: היום זה מאוחד, אין בעיה.

<חיים אבידור: היום זה מאוחד.

שולי מועלם-רפאלי: זו בחירה שלך.

נאוה בוקר: אז אנחנו יכולים להשתמש בזה לצרכים אחרים?

<חיים אבידור: כן, היום יש תקציב אחד לכול.

דוד ביטן: איחדנו את הכול.

נאוה בוקר: אמרו לי שלא.

<חיים אבידור: זה היה פעם.

דוד ביטן: תלוי את מי שאלת, שאלת חבר כנסת לשעבר?

נאוה בוקר: שהיה פעם, כן.

דוד ביטן: עשינו רפורמה בעניין הזה.

נאוה בוקר: אני שמחה לדעת, חבל שלא ידעתי קודם.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה נאמר כבר לפני המון זמן.

דוד ביטן: טוב, אני מציע דבר כזה: אנחנו בזמנו לקחנו את כל הסכום, זה היה 122,000, ולאחר שהוועדה הציבורית דנה הצענו הפחתה של 15%, אחר כך עשינו הפחתה של 22%, יצא 93,000.

דוד ביטן: לקחתי את כל הסכומים שאתה מתייחס אליהם, זה 33,000 שקל - - -

<חיים אבידור: לא, זה 40,000.

דוד ביטן: איך?

<חיים אבידור: תסתכל בדוח שלי.

דוד ביטן: בוא נלך ביחד: 22,000 ועוד 7,000 – זה 29,000.

<חיים אבידור: 500 – ציוד ללשכה הפרלמנטרית, 3,300 – מחשבים.

דוד ביטן: זה 33,000.

דוד ביטן: לא, תסתכל, יש לך דוח מלא.

דוד ביטן: איזה מחשבים?

<חיים אבידור: תקרא את הדוח.

דוד ביטן: כמה זה יצא, 40,000?

<חיים אבידור: 40,000, כן.

דוד ביטן: אבל זה לא בתחשיב, ה-22,000 לא בתחשיב מכיוון שאף אחד לא לקח משרדים.

<חיים אבידור: זה מה שהם מצאו לנכון להגדיל אותו, מי שלוקח לשכה פרלמנטרית משלם יותר מ-20,000 שקל.

דוד ביטן: כמה זה 78% מ-40,000?

יגאל גואטה: פחות 16,000 ומשהו.

דוד ביטן: לא, מה פתאום.

<חיים אבידור: 31.

דוד ביטן: 62,000, אוקיי.

דוד ביטן: אנחנו אז הפחתנו 22% מכול דבר, אני מציע להגדיל את זה ל-62,000 שקל.

דוד ביטן: אני אסביר: ההחלטה הקודמת שלנו היתה 35,000 לשרים.

דוד ביטן: אנחנו איחדנו את התקציבים ואישרנו 93,000 לח"כים ו-35,000 לשרים.

דוד ביטן: ברור בעליל שהיתה טעות בסכום הזה של השרים מכיוון שהוא נסמך על איזה תקדים היסטורי שבו השרים קיבלו הרבה פחות כסף, מכול מיני שיקולים – שמרביתם לא נכונים, דרך אגב, מכיוון לשרים יש הוצאות, לא כמו הח"כים, אבל יש להם.

דוד ביטן: הם טוענים שזה לא מספיק, בדקנו וזה נכון שזה לא מספיק, אבל לקחנו סעיפים שלא צריכים להיות בתחשיב שלהם, כמו: שכירת משרד, ציוד משרדי, גידול בהוצאות מחשבים – שדרך אגב, זה חד פעמי, אני לא יודע מה זה הגידול אבל לא משנה – ציוד ללשכה פרלמנטרית, גידול בייעוץ מקצועי, כל הדברים האלה מגיעים ל-40,000 שקל וזה לא צריך לחול עליהם.

דוד ביטן: מזה הפחתתי 22%, שעשינו הקטנת תקציבים, הגעתי למצב - - -

<חיים אבידור: אתה צריך להוריד עוד 5,000 אם אתה הולך על ה-93,000 כי יש להם גם 5,000 שקל דואר שאתה צריך להוריד אותו, בדואר לא התחשבתי כי יש גם לזה וגם לזה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הם צריכים לשלוח דואר.

<חיים אבידור: אוקיי, אבל אם אתה הולך על הסכום של ה-93,000 אז כולל.

דוד ביטן: אז זה 35,000?

דוד ביטן: אז הגענו למה שאמרתי בהתחלה.

<חיים אבידור: לא, 45,000.

דוד ביטן: לא, זה לא 45,000.

<חיים אבידור: אתה צריך להוריד 45,000.

דוד ביטן: לא, לא נכון.

<חיים אבידור: טוב, איך שאתה רוצה.

דוד ביטן: יש להם דואר גם כן, מה זה רלוונטי?

דוד ביטן: דואר פוליטי.

<חיים אבידור: אבל אם אתה לוקח מלמעלה את הדואר אתה צריך להוריד אותו כי אני לא הכללתי אותו ב-40,000.

דוד ביטן: לא, לא, זה לא נכון, לגבי הדואר אתה טועה, דואר הם צריכים.

<חיים אבידור: אני לא טועה.

דוד ביטן: אני אמרתי לך שדואר הם צריכים, מה זה שייך?

<חיים אבידור: אבל אני אומר שיש להם את הדואר, אתה רק לא מתחשב בו, דוד.

דוד ביטן: במה לא מתחשב?

דוד ביטן: יש לי ויכוח אתך אבל אני מוכן לקבל את ההמלצה איך שהיא, אלא מה?

דוד ביטן: אני עושה מזה 78% – 78% נותן לי 62,000 שקל.

<ארבל אסטרחן: אני לא הבנתי איך הגעת ל-78%.

<ארבל אסטרחן: הבנתי את החישוב עד שהגעת לזה.

דוד ביטן: ה-122,000 שקל שבזמנו היו בתקציב, ה-19 היה בתוך ה-122,000, הפחתנו מזה 22%, ולכן אני מוריד גם מזה 22%.

דוד ביטן: אני מוריד מה-93,000 סכום ואז יוצא לי 62,000.

דוד ביטן: זה הסכום שלדעתי ראוי שהם יקבלו אחרי כל הבדיקה שעשינו, שהפחתנו את המספרים שלא רלוונטיים.

יגאל גואטה: כמה אתה רוצה?

דוד ביטן: 62,000.

יגאל גואטה: במקום?

דוד ביטן: במקום 35,000.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: אני רוצה להסביר שוב פעם את העניין: מהבחינה הזאת מצאנו שהטענה שלהם סבירה, מעבר לזה, הפחתנו את כל הסכומים שבתחשיב של הח"כים נמצאים ואצלם הם לא צריכים להימצא, כמו למשל שכירת משרדים, ציוד ללשכה פרלמנטרית, הוצאות על גידול יועצים מכיוון שיש להם יועצים במשרד, גידול בצרכי משרד, טלפון נייד שהם מקבלים מהממשלה, את הכול הפחתנו.

דוד ביטן: אני חושב שההחלטה הזאת היא ראויה, היא נותנת מענה למה שמבקשים מבלי לפגוע בסבירות ההחלטה ובהוצאות הכנסת.

דוד ביטן: אני מבין שהתוספת הזאת תהיה מתקציב הכנסת, נכון?

דוד ביטן: איך זה הולך?

<חיים אבידור: בטח.

דוד ביטן: אוקיי, מתקציב הכנסת.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: <1.

דוד ביטן: הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (דרכי ענישה - הוראת שעה), התשע"ו-2016, (מ/1038)>

דוד ביטן: אני אעבור לפטורים.

דוד ביטן: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות לפני הקריאה ראשונה – יש לכם את נוסח הצעות החוק – 1.

דוד ביטן: הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (דרכי ענישה - הוראת שעה), התשע"ו-2016, (מ/1038).

דוד ביטן: מי מסביר?

דוד ביטן: תסביר גם למה הדחיפות בעניין הזה.

<גיל ברינגר: בוקר טוב.

<גיל ברינגר: החוק מתקן את חוק הנוער כך שיתאפשר לשפוט גם קטין בין גיל 12 לגיל 14 לעונש מאסר, כאשר עונש המאסר ירוצה בפועל רק אחרי שימלאו לקטין הזה 14 שנים אבל גזר הדין יכול להינתן לפני גיל 14, עד אז הוא יהיה במעון לנוער.

דוד ביטן: זה לגבי כל העבירות?

<גיל ברינגר: גם בעבירות של טרור, גם בעבירות פליליות רגילות, ובלבד שמדובר בעבירות החמורות ביותר של רצח או ניסיון רצח, ללא הבחנה בין טרור לפלילי.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: כיוון שאנחנו נכנסים לפגרה אז אנחנו צריכים להעביר את זה השבוע על מנת שהוועדות יוכלו לדון בזה בפגרה ולקדם את החוק.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיה ברור – לא מדובר בנערים שעושים איזו הפגנה.

<גיל ברינגר: לא, רק ברצח או ניסיון לרצח.

ישראל אייכלר: אני רוצה שזה יהיה ברור לפרוטוקול.

<גיל ברינגר: כן.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: מקובל?

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: <2.

דוד ביטן: הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016, (מ/1039)>

דוד ביטן: הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016, (מ/1039).

דוד ביטן: בבקשה, תסבירי גם מה הדחיפות.

<טליה אגמון: מדובר בחוק שנחקק במקור כחוק זמני שמתחדש כל כמה שנים, הוא כבר הוארך פעמיים.

<טליה אגמון: תוקפו הנוכחי פג ב-23 במאי, שזה בדיוק כשהכנסת חוזרת מפגרה, ולכן, אם לא נאריך את תוקפו שוב אז הוא יפקע והאיסור על שיבוט בישראל יבוטל למעשה, מה שיציב אותנו גם בעמדה בעייתית מבחינת החקיקה וגם בעמדה בעייתית מבחינה בינלאומית, זה נושא מאוד רגיש בעולם מבחינה מוסרית.

שולי מועלם-רפאלי: מבחינה מוסרית וערכית.

דוד ביטן: אז למה לא הבאתם את זה לפני שבועיים-שלושה?

<טליה אגמון: היה לנו הליך התייעצות שארך קצת יותר מהרגיל והוועדה המייעצת, לפי החוק, הגישה את ההמלצות שלה ואת הדוח שלה, הוא נדון לפני שבוע וחצי בוועדת המדע ולכן זה קצת התעכב.

<טליה אגמון: אכן, היינו רוצים להביא את זה קודם אבל כרגע הגענו לנקודה שחייבים.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אפשר להחריג את ההיתר לשבט חברי כנסת וראשי ממשלה?

רועי פולקמן: זה כן אפשר.

רועי פולקמן: לא כל אחד.

דוד ביטן: אני אסביר לך, אם יש ח"כ מצטיין נעשה אותו 120 פעם ואז כולנו נהיה מצטיינים, מה הבעיה עם זה?

רועי פולקמן: זה מה שאני אומר.

שולי מועלם-רפאלי: רעיונות מדהימים, אין מילים עליכם.

דוד ביטן: רעיון טוב, אה?

דוד ביטן: בשביל שהוא לא יהיה ממפלגה אחת ניקח מצטיין מכול מפלגה ואותו נשבט לפי מספר המנדטים של המפלגה.

ישראל אייכלר: יש מקומות שזה כבר נעשה – למשל, בבית המשפט העליון, זו מאותו זרם, מאותה קבוצה, מאותה אוניברסיטה, אותם אנשים כל השנים.

דוד ביטן: שם לא צריך שיבוט, שם זה באופן טבעי.

ישראל אייכלר: כן, זה נעשה באופן טבעי.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: הצעת חוק נציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות, התשע"ו-2016.

<גיל ברינגר: זו האפשרות להקים מערך ביקורת גם על הפרקליטות וגם על התביעות המשטרתיות ולמעשה על כל מי שמייצג את המדינה, גם הגנת הסביבה, גם רווחה, גם משרדים נוספים, ביקורת גם מערכתית וגם פרטנית למשך שנה וכעבור שנה איזשהו פיצול בין הביקורת המערכתית לפרטנית, כאשר הפרטנית תישאר במודל שלה היום והמערכתית תהפוך להיות תחת הביקורת הפנימית במשרד המשפטים.

דוד ביטן: אז מה הדחיפות?

דוד ביטן: זה חיכה כבר הרבה זמן.

<גיל ברינגר: אנחנו כרגע הגענו למיצוי של הליכים פה, גם של משא ומתן בין הגופים השונים, אנחנו רוצים להמשיך להתקדם בזה לפני הפגרה ובמהלך הפגרה, אנחנו רוצים כרגע להתקדם לקריאה ראשונה עם זה.

דוד ביטן: אתה יודע שלוועדת חוקה, חוק ומשפט אין הרבה ימים שהיא יכולה לדון בפגרה, קחו בחשבון, אתם צריכים לקבוע מה סדרי העדיפויות שלכם, זה לא שכל יום היא יכולה לדון.

שולי מועלם-רפאלי: למה היא לא יכולה כל יום?

דוד ביטן: בגלל שאנחנו עושים מסגרת, כי גם מנהלי הוועדות ועובדי הכנסת צריכים חופש.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

החוק הבאות: <1.

החוק הבאות: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רישיון לישיבת ביקור של אמן-במה), התשע"ו–2015, פ/2240/20, הצעת ח"כ איתן ברושי וקבוצת חברי כנסת>

דוד ביטן: קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רישיון לישיבת ביקור של אמן-במה), התשע"ו–2015, פ/2240/20, הצעת ח"כ איתן ברושי וקבוצת חברי כנסת.

דוד ביטן: קביעת ועדה – פה אני לא צריך קוורום יותר, נכון?

דוד ביטן: המלצת הלשכה המשפטית היא להעביר את ההצעה לוועדת הפנים ונשמעה הצעה להעביר את ההצעה לוועדת חינוך, מישהו יכול להסביר את החוק הזה?

דוד ביטן: כן, ארבל.

<ארבל אסטרחן: זו הצעת חוק של חבר הכנסת ברושי שכותב:

<ארבל אסטרחן: שילוב אמנים ממדינות שונות הוא חלק מאופיו של עולם התרבות, חוק הכניסה לישראל קובע מגבלת זמן לשהייה של עובד זר לתקופה מירבית של חמש שנים - - -

שולי מועלם-רפאלי: זו לא ועדת הפנים?

שולי מועלם-רפאלי: זה נראה כתכתיבי לוועדת הפנים.

<ארבל אסטרחן: זו ועדת הפנים, ברור.

דוד ביטן: חוק כניסה לישראל זו ועדת הפנים אבל יש לזה הקשר לחינוך ותרבות.

אמיר אוחנה: לא, זה עדיין צריך להיות לדעתי בוועדת הפנים.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי ועדת הפנים.

<ארבל אסטרחן: מדובר על תזמורות, להקות מחול, תיאטרון, אמנים.

דוד ביטן: אוקיי, ועדת הפנים.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: <2.

דוד ביטן: הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראת שעה) (תיקון - חובת מתן הקלה לתוספת דירות מגורים), התשע"ו-2016, הצעת חברי הכנסת אלי כהן ודוד ביטן>

דוד ביטן: הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראת שעה) (תיקון – חובת מתן הקלה לתוספת דירות מגורים), התשע"ו-2016.

דוד ביטן: את זה אנחנו מבקשים להעביר לוועדת הרפורמות, מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: פה אחד.

<ארבל אסטרחן: ולשנות את שמה בהתאם.

דוד ביטן: אנחנו נשנה את זה, אנחנו מתכוונים לשנות את זה.

דוד ביטן: ההתנגדות של היו"ר פה היתה התנגדות עקרונית אמיתית אבל היא יצרה לנו בעיה – אז אני יכול להעביר להם כל חוק, מה עשינו בזה?

דוד ביטן: לא עשינו בזה כלום, ההפך, בסופו של דבר זה פוגע בכנסת.

<ארבל אסטרחן: מצד שני, אתה לא רוצה שחוק התכנון והבנייה יהיה בסמכות הוועדה הזו, אז השאלה איפה שמים את הקו.

דוד ביטן: אז בואי נראה, אם אפשר נעשה את זה, אם לא אז לא.

דוד ביטן: תשבי על זה, תחשבי אם אפשר לעשות את זה.

דוד ביטן: בקשת יושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט להעברת הצעה לסדר-היום בנושא: "השבת הרכוש היהודי הגזול ממדינות ערב והאסלאם", מוועדת החינוך, התרבות והספורט לדיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דוד ביטן: יש הסכמה בין היו"רים.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: בחירת ממלא-מקום יושב-ראש הכנסת בעת היעדרו מהכנסת.

דוד ביטן: גברתי מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר הורוביץ: בוקר טוב, אני פניתי ליושב-ראש הוועדה כדי שיביא את הנושא בפניכם, למנות ממלא-מקום ליושב-ראש הכנסת כשהוא יוצא את גבולות המדינה.

ירדנה מלר הורוביץ: היושב-ראש עומד בראש משלחת פרלמנטרית שיוצאת לסין בשבוע הבא, צריך למנות ממלא-מקום בין ה-9 באפריל, מוצאי שבת, עד ה-17 באפריל, יום ראשון.

ירדנה מלר הורוביץ: מבקש היושב-ראש וממליץ שאת מקומו סגנית היושב-ראש חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

דוד ביטן: אוקיי, מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: פה אחד.

אמיר אוחנה: אגב, זה קורה כל פעם כשהוא יוצא לחו"ל?

דוד ביטן: כן.

ירדנה מלר הורוביץ: חייב, התקנון מחייב.

אמיר אוחנה: מישהו ספציפי?

דוד ביטן: יש תשעה סגנים.

שולי מועלם-רפאלי: עושים סבב.

דוד ביטן: בואו נדבר על עבודת הוועדה בפגרת הפסח, בבקשה.

דוד ביטן: קודם כל, כל פעם כשיוצאים לפגרה אנחנו קובעים כמה ישיבות יכולות ועדות הכנסת לקיים במהלך הפגרה, כאשר ניתן יותר אם הן מקבלות את אישור יושב-ראש הכנסת.

דוד ביטן: מה הבקשה שלכם בעצם?

<ארבל אסטרחן: צריך לדעת שהכלל הוא שבפגרה הוועדות לא יושבות אלא את מה שקובעת כאן ועדת הכנסת או היו"ר.

דוד ביטן: כמה אתם מבקשים שהם יישבו בפגרה?

ירדנה מלר הורוביץ: אנחנו לא מבקשים, אנחנו רק מבקשים לתת תשומת לב לכך שכשיש ישיבה בשבוע, זאת אומרת שהוועדה כל אותו שבוע קודם ובאותו שבוע עסוקה.

ירדנה מלר הורוביץ: מטבע הדברים, אנחנו בכנסת מכוונים את העובדים ומעודדים את העובדים לנצל את החופשות שלהם בפגרות, אם זה פגרת הפסח, אם זה פגרת הקיץ.

ירדנה מלר הורוביץ: בכל אופן, אי אפשר להשבית לגמרי אם יש נושאים חשובים, אם יש נושאים שדורשים דיון, לכן אנחנו מבקשים לקחת בחשבון.

ירדנה מלר הורוביץ: יש את שבוע חול-המועד, בו בוודאי שלא יישבו, יש את יום השואה, ערב יום הזיכרון, יום העצמאות – לקחת בחשבון.

ירדנה מלר הורוביץ: תקבעו אתם, אני רק ממליצה ואתם תקבעו כמה ישיבות.

ירדנה מלר הורוביץ: כמובן שאת ועדת כספים וועדת חוץ וביטחון בדרך כלל לא מגבילים.

דוד ביטן: לא מגבילים?

ירדנה מלר הורוביץ: לא.

דוד ביטן: ולמה ועדת חוקה מגבילים?

דוד ביטן: לוועדת חוקה יש הרבה מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: יש איזה היגיון פנימי, אני חושבת, גם של היו"רים וגם של הח"כים, להתנהלות הזאת.

ירדנה מלר הורוביץ: נכון, בדרך כלל.

<ארבל אסטרחן: אנחנו לא מחייבים אותם כמובן.

דוד ביטן: נעשה חמישה, לא שישה, כי מדובר בפגרה שיש בה המון חגים.

ירדנה מלר הורוביץ: חמישה זה יפה, גם לא חייבים למצות את כל החמישה.

דוד ביטן: אבל זה לא כולל את ועדת הכספים, לא כולל את ועדת חוץ וביטחון, לא כולל את ועדת הכנסת כמובן, כי אם אנחנו צריכים להתכנס אנחנו מתכנסים ואין לנו ברירה.

דוד ביטן: אני מציע שלגבי ועדת חוקה נאפשר עשרה, ראינו, יש להם כל מיני חוקים.

שולי מועלם-רפאלי: עד, עד עשרה.

דוד ביטן: עד עשרה.

דוד ביטן: יש חוקים שאנחנו רוצים לקדם, איך נקדם אותם אם הם לא יוכלו לשבת?

שולי מועלם-רפאלי: עד חמישה ועד עשרה.

דוד ביטן: גם יש לו עומס רב, שיקטין קצת את העומס שלו.

ירדנה מלר הורוביץ: אז בעצם אנחנו אומרים שלעובדי ועדת חוקה אין פגרת פסח, אם אנחנו קובעים עשר ישיבות.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: יש שבעה שבועות.

ירדנה מלר הורוביץ: כן.

דוד ביטן: נו, אז מה?

דוד ביטן: הוא יכול לעשות שלוש בשבוע אחד ושלוש בשבוע שני, מה הבעיה?

ירדנה מלר הורוביץ: אוקיי.

דוד ביטן: אוקיי, בואו נעשה להם שמונה, שיבקש אישור מהיו"ר, יש להם הרבה מאוד דברים שהם צריכים.

דוד ביטן: קיבלתי, הערת לי, אני מקבל את זה.

ירדנה מלר הורוביץ: יפה מאוד, כל הכבוד.

דוד ביטן: סיורים של ועדה כמוהם כישיבות ועדה.

דוד ביטן: על יושבי-ראש הוועדות להודיע לחברי הוועדה על קיום ישיבה בפגרה ועל סדר-היום לפחות ארבעה ימים מראש.

ירדנה מלר הורוביץ: במסגרת ארבעת הימים כלולים יום הישיבה ויום ההודעה.

<ארבל אסטרחן: גם שבת וחג נכללים.

ירדנה מלר הורוביץ: בדיוק.

דוד ביטן: אז זה לא ארבעה ימים, אם כך, זה שלושה.

דוד ביטן: לא, אז נעשה ארבעה, נעשה ארבעה אמיתי, יום הישיבה כלול.

<ארבל אסטרחן: זה תמיד נורא מבלבל אנשים אז תגיד מה אתה רוצה שיהיה.

דוד ביטן: אני אומר:

דוד ביטן: ארבעה ימים מיום ההודעה הוועדה תתכנס.

<ארבל אסטרחן: אז יום ההודעה לא כלול אבל יום הישיבה כלול?

דוד ביטן: יום הישיבה כלול, אין בעיה.

<ארבל אסטרחן: כמובן, אם יש באמצע שבת או חג – סופרים.

<ארבל אסטרחן: רק אולי צריך להוסיף משהו, שבהחלטה האחרונה נקבע שאם יש ישיבת מליאה וקובעים ישיבת ועדה לאותו יום אפשר לקצר את זה לשלושה ימים כי ממילא חברי הכנסת נמצאים.

ירדנה מלר הורוביץ: שהישיבות לא יהיו במקביל אבל.

שולי מועלם-רפאלי: זה ברור.

<ארבל אסטרחן: אז אם יש מליאה אפשר להודיע מראש שלושה ימים.

<ארבל אסטרחן: ועוד דבר שנקבע בפעם האחרונה הוא שלא ניתן לקיים ישיבות נוספות בוועדה ביום שבו נקבעה ישיבה, או להוסיף נושאים בסדר-היום, אלא בהודעה מראש כאמור לעיל.

<ארבל אסטרחן: זה לא שמודיעים ארבעה ימים מראש שיש ישיבה ואחר כך מוסיפים נושאים – סדר-היום צריך להימסר ארבעה ימים מראש.

דוד ביטן: ואם הוא רוצה להוסיף, אז מה?

<ארבל אסטרחן: אז צריך לחכות עוד ארבעה ימים.

דוד ביטן: אוקיי, נשמע הגיוני.

דוד ביטן: עוד הערה?

<ארבל אסטרחן: זה חל גם על ועדות משנה כמובן, על כל הוועדות המיוחדות, על כל סוגי הועדות.

דוד ביטן: ודאי, אחרת אפשר לעקוף את זה בוועדות משנה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: מועלם, היום את לא אתנו, על מה חשבת?

דוד ביטן: אולי נסייע בידיך.

שולי מועלם-רפאלי: הכול בסדר.

דוד ביטן: לא העבירו לך הצעת חוק?

דוד ביטן: בדרך כלל כל ההצעות של הבית היהודי מועברות בוועדות שרים לחקיקה לוועדת חוקה.

דוד ביטן: כמו שלאוצר ועדת הרפורמות זו ועדת בית, אצלכם ועדת חוקה זו ועדת בית.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה ותראה איזה דברים טובים אנחנו עושים, מסייעים בפני אנשים נוספים לעשות דברים טובים, מה רע לנו?

דוד ביטן: לא רע.

שולי מועלם-רפאלי: עברה הצעת חוק ביחס למפונים מגבעת עמל, באמת צריך להודות על זה.

דוד ביטן: של מי?

שולי מועלם-רפאלי: זו הצעה שלי אבל זה לא רלוונטי, זו הצעה של עוד הרבה ח"כים ביחד.

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להעברת הצעות לסדר היום בנושא: "אלפי מבוטחי הביטוח הסיעודי נזרקו לרחוב בחודש שעבר", מוועדת הכספים לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד ביטן: יש התנגדות של ועדת הכספים פה?

דוד ביטן: לא נראה לי.

דוד ביטן: אוקיי, אנחנו בעד.

<ארבל אסטרחן: כן, זה נושא שבאמת שייך לוועדת עבודה ורווחה.

<ארבל אסטרחן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: עכשיו נשאר לנו: קביעת מועדים ל'שעת שאלות' לשרים בכנס הבא לפי תיקון התקנון החדש בנושא.

דוד ביטן: מכיוון שזה עניין של האופוזיציה בעיקר אז ביקשתי ממרב שתביא לנו את הצעה, אנחנו לא רוצים להתערב, אבל בינתיים היא לא פה.

<ארבל אסטרחן: אז אולי צריך להגיד בינתיים מה אומר תיקון התקנון?

דוד ביטן: אוקיי, תגידי בינתיים.

<ארבל אסטרחן: כזכור, עבר לאחרונה תיקון תקנון שהוסיף סעיף שעניינו שעת שאלות לראש הממשלה ולשרים.

<ארבל אסטרחן: התיקון הזה יכנס לתוקף מהכנס הבא, הוא יהיה בתוקף עד סוף הכנסת ה-20, ולפיו ועדת הכנסת תקבע לכל מושב 10 מועדים שבהם יתייצבו בכנסת ראש הממשלה או שר אחר וישיבו על שאלות ספונטניות שתשאלנה על ידי חברי הכנסת.

<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת צריכה לקבוע את אותם מועדים.

ירדנה מלר הורוביץ: 10 למושב.

<ארבל אסטרחן: בדיוק, 10 למושב ולכן נקבע שלגבי הכנס הבא, שהוא רק כנס ולא מושב, יהיו חמישה מועדים.

<ארבל אסטרחן: זה בעצם מה שנדרשת הוועדה לעשות כעת.

<ארבל אסטרחן: עוד נקבע שסיעות האופוזיציה שהחברים שלהן מהווים רוב מקרב חברי סיעות האופוזיציה, יודיעו למזכירת הכנסת לפחות שבועיים לפני כל מועד שנקבע מראש מיהו השר או ראש הממשלה שיוזמן, שיוכל להיות מוזמן פעם אחת.

דוד ביטן: שאלה לגבי הסעיף הקודם – כשמדברים על ישיבת ועדה, הכוונה לכל היום או לישיבה ספציפית?

דוד ביטן: למשל, אם אני עושה ישיבה אחת בנושא הזה, ישיבה בנושא אחר?

<ארבל אסטרחן: לא, ישיבה.

<ארבל אסטרחן: למשל היום, יש לנו פה 15 נושאים הפעם, זו ישיבה.

דוד ביטן: אז הוא לא יכול לעשות מספר עניינים, מ-09:00 או מ-10:00 עד 14:00 גיד?

<ארבל אסטרחן: הוא יכול, הוא יכול לכלול כמה עניינים ובלבד שהוא הודיע ארבעה ימים מראש.

דוד ביטן: אז אולי נתחם אותו בזמן?

דוד ביטן: שהוא לא יעשה לנו מ-10:00 עד 20:00 בערב?

<ארבל אסטרחן: למה?

דוד ביטן: כי זו פגרה, למה לא לתחם אותם בזמן?

<ארבל אסטרחן: דווקא במובן שאמרה מזכירת הכנסת – יכול להיות שעדיף לרכז את הנושאים לימים.

דוד ביטן: אבל בכל מקרה יש לו חמישה.

דוד ביטן: אוקיי, אם תהיה בעיה אז נראה מה לעשות.

<ארבל אסטרחן: צריך לומר שבדרך הכלל הוועדות לא יושבות הרבה בפגרה, גם הח"כים נהנים ממנה.

דוד ביטן: ישבתם על תאריכים, גברתי יושבת-ראש המחנ"צ?

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: בעקרון אנחנו צריכות להספיק חמישה מועדים במהלך כנס הקיץ, אז זה יוצא בערך פעם בשבועיים.

ירדנה מלר הורוביץ: על איזה ימים בשבוע אתם מדברים, לפני תאריכים?

מרב מיכאלי: ימי שני.

ירדנה מלר הורוביץ: אוקיי.

מרב מיכאלי: 30 במאי.

ירדנה מלר הורוביץ: שעת שאלות או אי-אמון?

מרב מיכאלי: שעת שאלות, אי אמון – תכף אני אדבר על זה, בואי נגמור את שעת השאלות.

ירדנה מלר הורוביץ: אוקיי.

מרב מיכאלי: 13 ביוני.

ירדנה מלר הורוביץ: אני רק מזכירה לכם שזה אסרו חג, שתדעו, זה יום אחרי שבועות.

ירדנה מלר הורוביץ: כרגע עובדים, רק שתדעו.

ירדנה מלר הורוביץ: שלא תגידו למה לא אמרתם אנחנו אומרים.

דוד ביטן: אם לא יעבדו ביום הזה זה יעבור ליום אחרי זה, ליום שלישי.

ירדנה מלר הורוביץ: עובדים ביום הזה.

ירדנה מלר הורוביץ: אני יודעת שבשנה שעברה התחילו וזה היה מאוחר מדי, והחרדים ביקשו, והדתיים ביקשו, לכן אני מציינת לכם שתדעו, אני כותבת לי שעת שאלות.

מרב מיכאלי: 13 ביוני, 27 ביוני.

דוד ביטן: שני גם ככה עמוס, למה את עושה את זה בשני דווקא?

מרב מיכאלי: להפך, תחשוב שאין אי-אמון, זה במקום האי-אמון.

דוד ביטן: אבל יש לנו ימים שהם לא עמוסים, לא חבל?

ירדנה מלר הורוביץ: התקנון קובע שלא יכול שעת שאלות ואי-אמון להיות באותו יום אז זה דווקא טוב.

ירדנה מלר הורוביץ: אם אין אי-אמון אז יש שעת שאלות, זה דווקא טוב.

דוד ביטן: אבל תמיד ביום שני אנחנו נשארים עד מאוחר, כך חוסכים זמן ביום שני.

<ארבל אסטרחן: ירדנה, אני לא בטוחה שכתבנו שאי אפשר שעת שאלות ואי-אמון באותו יום.

ירדנה מלר הורוביץ: לא כתבתם בהסדר הזה – אז לא.

ירדנה מלר הורוביץ: אז אם את חושבת שאפשר אז - - -

דוד ביטן: לא יותר טוב להעביר את זה ליום אחר?

מרב מיכאלי: זה כולה שעה, דוד.

דוד ביטן: אבל שעה זה הרבה זמן ביום שני, הרבה זמן, זו טעות לדעתי.

מרב מיכאלי: אבל תחשוב שאין אי-אמון היום, אין את השעתיים האלה, הבלוק של האי-אמון.

מרב מיכאלי: זה במקום וזה שעה.

דוד ביטן: אז את דוחפת לנו את זה בשעת שאלות?

דוד ביטן: לדעתי זו טעות כי ביום שני אנחנו מנסים לצמצם את השעות שאנחנו צריכים להיות.

דוד ביטן: מתחילים ב-16:00, לעומת זאת, ביום רביעי מתחילים ב-11:00, אפשר לעשות שעת שאלות בהתחלה ולהמשיך את ההצעות.

מרב מיכאלי: אבל יש שאילתות דחופות ויש חקיקה פרטית, זה לא בא במקום זה.

ירדנה מלר הורוביץ: יש חקיקה, שאילתות, חקיקה פרטית.

דוד ביטן: אבל מתחילים ב-11:00 ומסיימים ב-15:00-16:00.

מרב מיכאלי: לא מסיימים ב-15:00-16:00.

דוד ביטן: מסיימים את ההצבעות.

דוד ביטן: אתם לא רוצים לצמצם את יום שני כמה שפחות?

דוד ביטן: יש לנו סדר-יום ארוך.

ירדנה מלר הורוביץ: הרעיון היה ששעת שאלות מחליפה את אי-האמון.

דוד ביטן: שום רעיון לא היה.

ירדנה מלר הורוביץ: זה היה בסיס הרעיון.

מרב מיכאלי: היה מאוד חשוב לנו שימי שני לא יהפכו להיות ימים מתים.

דוד ביטן: יום שני הוא יום מת?

דוד ביטן: יום שני אנחנו כל היום - - -

<ארבל אסטרחן: יש חקיקה ממשלתית.

דוד ביטן: יש הצעות חוק ממשלתיות ואנחנו כל היום רצים אחריו.

מרב מיכאלי: כל הח"כים נמצאים ויש היגיון לעשות את זה.

דוד ביטן: אבל גם ביום רביעי הם נמצאים.

מרב מיכאלי: אבל יום רביעי הוא עמוס לא פחות.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: עד 16:00.

<רונית חייקין יעקובי: יום רביעי זה יום חברי כנסת – זה חקיקה פרטית, זה הצעות-לסדר, זה הצעות חוק ושאילתות בעל-פה.

דוד ביטן: וביום שני אנחנו נשארים עד 01:00.

דוד ביטן: מה אם זה ימשך ביום רביעי עד 18:00-19:00?

דוד ביטן: מה הרעיון?

<רונית חייקין יעקובי: אבל זה במקום השעתיים של האי-אמון.

דוד ביטן: כמה שיותר להפחית מיום שני, שנלך ב-22:00.

<רונית חייקין יעקובי: אבל לא ביום רביעי, יום רביעי הוא ארוך.

דוד ביטן: יום רביעי הוא ארוך?

דוד ביטן: יום רביעי מתחילים ב-11:00, ריבונו של עולם, מה ארוך פה?

<רונית חייקין יעקובי: אבל הוא נגמר ב-20:00.

דוד ביטן: טוב, זו החלטה שלכם, לדעתי אתם טועים אבל לא משנה.

דוד ביטן: אנחנו מנסים לצמצם את יום שני שלא נישאר עד מאוחר.

מרב מיכאלי: מקסימום, תמיד נוכל לשנות אם נראה שזה לא נכון אבל בינתיים בוא נקבע את זה כך.

מרב מיכאלי: אז 27 ביוני, 11 ביולי ו-25 ביולי.

ירדנה מלר הורוביץ: שזה השבוע האחרון.

דוד ביטן: בחרתם איזה שרים גם?

מרב מיכאלי: לא, את זה אנחנו צריכים להודיע עד שבועיים מראש לפי התיקון.

ירדנה מלר הורוביץ: מהניסיון שלנו – אני רוצה להעיר כמזכירות כנסת, שאנחנו פונים ומשלבים שעת שאלות ומזמנים שרים להשיב על כך – אם הייתם יכולים לפני שבועיים מראש, זאת אומרת להאריך את המועד שאני יכולה לפנות אליהם, זה מאוד יקל, כי הם לא יושבים וממתינים, יש להם נסיעות, יש להם סיורים.

מרב מיכאלי: אבל השינוי בתקנון אומר שהם רשאים - - -

ירדנה מלר הורוביץ: אין בעיה, אני רק אומרת, מעבר לתקנון יש את הפרקטיקה, ובפרקטיקה הנוהגת אני יודעת את ההתדיינויות שלנו ולכן אני מעירה את זה כאן, כי אנחנו כולנו רוצים שזה יצליח.

מרב מיכאלי: חד משמעית.

מרב מיכאלי: א', אני רוצה להודות לך על ההערה הזאת, ב', אני רוצה להצביע על כך שבדיוק בגלל שלקחנו בחשבון את מה שאת אומרת אז התקנון מאפשר לשר או שרה לא להגיע, לא להיות יכולות במועד שאנחנו מזמינים אותו פעם אחת, ובפעם שנייה יצטרכו לעשות שינוי בלוח הזמנים.

ירדנה מלר הורוביץ: אז אם הוא בפעם הזאת לא יוכל להגיע, או תוכל להגיע, אז הלך המועד הזה?

מרב מיכאלי: לא, אנחנו נחליט את מי אנחנו מזמנים במקומו, אבל אם היא בפעם הבאה לא תוכל, היא לא תוכל בפעם הבאה לא להיות יכולה, זה מה שאני מתכוונת.

<ארבל אסטרחן: בעצם הלך המועד, את צודקת, כתוב שוועדת הכנסת תקבע מועד חדש בתוך שבועיים מהמועד המקורי.

מרב מיכאלי: לשרה הזאת, הספציפית.

<ארבל אסטרחן: אבל אז יצא שלשר אחר מודיעים בהתרעה קצרה.

מרב מיכאלי: לא, אנחנו חייבים עד שבועיים.

ירדנה מלר הורוביץ: אני יודעת כמה קשה לי להזמין אותם לשאילתות, לשעת שאלות, לכן אני אומרת לך, אם אתן יכולות קודם - - -

<ארבל אסטרחן: אתם מודיעים תוך שבועיים ואם אחרי שבוע מודיעה הממשלה מודיעה שהשר לא יכול כי יש לו סיור?

<ארבל אסטרחן: אתם הודעתם שבועיים מראש:

<ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים את שר התיירות במועד כזה וכזה - - -

מרב מיכאלי: ואז מה, הוא מבטל?

מרב מיכאלי: מבריז?

<ארבל אסטרחן: ואז עוברים כמה ימים, מזכירות הממשלה מודיעה: תשמעו, מגיעה משלחת מחו"ל והוא לא יכול ביום הזה להיות.

ירדנה מלר הורוביץ: קרה לנו שהשר יצא מהיום למחר לחוץ לארץ וביטלו לי שעת שאלות פעמיים.

דוד ביטן: לא כדאי לכם לבחור מהיום?

דוד ביטן: מקסימום תחליפו.

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: א', זה לא יגרום להם לא לבטל, שנחליט היום.

מרב מיכאלי: לפי הפרקטיקה הזאת שאתם מתארים – אני חשבתי על מצב שירדנה אומרת, שאם נגיד שבועיים קודם הם יגידו: אנחנו לא יכולים בתאריך הזה, ואם נגיד שלושה שבועות מראש אז אולי הם כן יוכלו בתאריך הזה – מה שאתן מדברות עליו - - -

דוד ביטן: ב-90% הם יוכלו.

ירדנה מלר הורוביץ: לזה התכוונתי.

מרב מיכאלי: אבל מה שאתן מדברות עליו הוא שכבר נקבע התאריך ושובץ השר ואז פתאום הוא מבריז – זה לא יעזור כמה זמן מראש נגיד.

מרב מיכאלי: להפך אפילו, אפילו זה עובד הפוך.

ירדנה מלר הורוביץ: נכון.

דוד ביטן: השרים צריכים לדעת שיש את הבעיה הזאת.

ירדנה מלר הורוביץ: לכן אני אומרת, בהתרעה כזו יהיה לו קשה.

דוד ביטן: פעם בשנה הוא צריך לבוא, זה לא מי יודע מה, שישנה קצת את סדר-היום שלו וזהו.

מרב מיכאלי: בדיוק.

דוד ביטן: אלא אם כן הוא בחו"ל.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רגע להגיד משהו, הרי כל העניין פה הוא טרייד-אוף עם מספר הפעמים שאנחנו יכולות לעלות אי-אמון, הרעיון היה כן לשמור על מקסימום גמישות לאופוזיציה.

דוד ביטן: אמת.

מרב מיכאלי: ולכן אנחנו צריכות להיות במצב שאנחנו יכולות להזמין את מי שנראה לנו אקטואלי ואת מי שעכשיו אנחנו רוצים לשאול אותו שאלות והרעיון הוא לא שיש שאילות כלליות.

דוד ביטן: זה גם פעם בשנה אז הם יכולים.

דוד ביטן: את צריכה להסביר להם שזה פעם בשנה ועם כל הכבוד להם, שישנו את סדר-היום.

ירדנה מלר הורוביץ: אני חושבת שגם יהיה נכון שאתה תפנה לשר המקשר, תגיד לו שהעברנו את זה ושיידע להגיד בממשלה.

ירדנה מלר הורוביץ: אני אפנה גם למזכיר הממשלה ואני אגיד לו, אבל אתה ברמה של השר המקשר, להגיד לו: אדוני, זה מה שעבר, אנא שיתוף הפעולה שלכם.

דוד ביטן: בסדר.

<ארבל אסטרחן: כן, נוציא מכתב.

<ארבל אסטרחן: רק לגבי ה-13 ביוני – נכתוב שאם במקרה הכנסת לא תעבוד באותו יום אז זה ידחה למחרת, ל-14?

דוד ביטן: כן.

<רונית חייקין יעקובי: אז תכתבו מלכתחילה ב-14, למה לא?

<ארבל אסטרחן: כי זה יום שלישי.

דוד ביטן: יום רביעי, שיידחה ליום רביעי.

ירדנה מלר הורוביץ: למה שאלתי איזה ימים בשבוע?

ירדנה מלר הורוביץ: כי מבחינת סדר-יום אנחנו די עמוסים בימי שלישי על ימים מיוחדים, לכן שאלתי איזה יום בשבוע.

ירדנה מלר הורוביץ: לא בכדי שאלתי, היתה סיבה.

מרב מיכאלי: אם אותו יום שני לא יהיה אפשרי, שלישי או רביעי?

<רונית חייקין יעקובי: שלישי.

דוד ביטן: אבל שלישי השרים בסיורים, בואו נלך לקראתם לפחות בפעם הזאת.

דוד ביטן: שיהיה רביעי, מה קרה?

דוד ביטן: אני לא מבין את ההתעקשות.

<תמר כנפו: דוד, אם אין כנסת אז השני הופך להיות שלישי, ממילא יהיו בו כל הצעות של הממשלה.

דוד ביטן: בסדר, טיעון נכון, מקובל, אמרת משהו נכון.

מרב מיכאלי: אז ביום שלישי, אם לא תהיה כנסת ביום שני, בסדר גמור.

דוד ביטן: תעבירי למזכיר הממשלה את המועדים האלה ולשר המקשר באמת.

מרב מיכאלי: אין מזכיר ממשלה, איך נעביר לו את המועדים?

דוד ביטן: יש היום.

מרב מיכאלי: מי מזכיר הממשלה?

<רונית חייקין יעקובי: אתה לא יודע מי השר גם.

דוד ביטן: לא משנה, אבל שיידעו שהימים האלה נקבעו.

ירדנה מלר הורוביץ: אריה זהר, המשנה למזכיר הממשלה, הוא בקשר עם מזכירות הכנסת, הוא משתתף באופן קבוע בנשיאות הכנסת ואני גם היום אגיד את זה.

דוד ביטן: מה לגבי הצבעות אי-אמון?

מרב מיכאלי: לגבי הצבעות האי-אמון, מה שכתוב בתקנון החדש הוא שהאופוזיציה יכולה להגיש מתי שהיא מוצאת לנכון, היא צריכה להודיע את זה עד יום רביעי שלפני היום שני.

<רונית חייקין יעקובי: כמו שהיה עד עכשיו.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: אתם לא רוצים לקבוע מהיום?

ירדנה מלר הורוביץ: ומה בין קריאה שנייה לשלישית?

ירדנה מלר הורוביץ: ומה עם אי-אמון בתום דיון על נושא שעל סדר-היום?

<ארבל אסטרחן: אפשר.

מרב מיכאלי: זה נשאר אותו דבר.

<ארבל אסטרחן: רק במכסה, זה רק במכסה.

ירדנה מלר הורוביץ: זה נכנס למכסה?

מרב מיכאלי: זה לא נכנס למכסה.

<ארבל אסטרחן: רק אי-אמון של סוף נושא – לא לכם, לסיעות הקטנות, לסיעות של עד 10 חברים, יש להם מכסה.

מרב מיכאלי: כמו שהיה, ללא שינוי?

<ארבל אסטרחן: נכון.

מרב מיכאלי: זה לגמרי ללא שינוי.

<רונית חייקין יעקובי: ואם נניח יש ב-13 ביוני אי-אמון וגם שעת שאלות?

<ארבל אסטרחן: זה אפשרי, בכל אחד מהמועדים.

ירדנה מלר הורוביץ: כן אפשרי?

<ארבל אסטרחן: אני מתארת לעצמי שהאופוזיציה תשתדל לכוון כך שלא יהיה אי-אמון - - -

ירדנה מלר הורוביץ: בטח, כל הקטע היה שזה היה במקום אי אמון, להשחית את זמננו לבטלה, להביא משהו שיותר - - -

<ארבל אסטרחן: אז צריך להצביע רק על המועדים ולהוציא מכתב לממשלה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: סיימנו מהר היום, היו המון סעיפים.

מרב מיכאלי: תודה רבה, היה מוצלח מאוד, תודה לכולן על שיתוף הפעולה.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.