ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 145, 2016-01-12 13:00

מאיר כהן: שלום לכולם חברים, צהריים טובים, תודה שבאתם, תודה לחברי הכנסת על ההגעה.

מאיר כהן: כך זה היה בערן בדו"חות העוני, אבל אני לא אטיל דופי בחברי, אני מאד מקווה שיגיעו לכאן.

מאיר כהן: תודה רבה לכם שבאתם, יש לנו שעה, אנחנו נעשה דיון ענייני.

מאיר כהן: אני אדבר פחות ואשתדל שכמה שיותר אורחים שהגיעו לכאן יאירו את עינינו.

מאיר כהן: הנושא הוא הצלחת מזון.

מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם סיפור אישי.

מאיר כהן: גדלתי בדימונה במשפחה גדולה, מרובה ולימים עברתי לגור בקיבוץ והלכתי עם הנהג של הקיבוץ, אני מתנצל ואני מקבל בברכה גדולה את חיליק, חבר הכנסת, יחיאל בר, סגן יושב ראש הכנסת.

מאיר כהן: ולתדהמתי, סיפר לי, לילד בן ה-17 מדימונה, סיפר לי הנהג של הקיבוץ שאני מלווה אותו להשמיד ביצים.

מאיר כהן: אני לא הבנתי מאיפה זה בא.

מאיר כהן: אמרתי, אני זוכר, אמרתי לו אתה יודע כמה חביתות אפשר לעשות מזה לחברים שלי במעברה בירוחם ובדימונה?

מאיר כהן: זאת הייתה ההתוודעות הראשונה שלי לכך שבעצם או משמידים מזון או לא מתייחסים נכון במדינת ישראל לכל שאלת איסוף המזון, במיוחד במדינה שאני לא אחדש לאף אחד מכם, אם אנחנו נדבר על הנתונים.

מאיר כהן: כולכם מכירים את הנתונים, הם מצויים לפנינו, גם של הביטוח הלאומי, גם של ארגון לתת וגם של הלמ"ס.

מאיר כהן: אנחנו יודעים כמה עניים יש ומה אנחנו יכולים לעשות באיסוף מושכל, נכון, מגובה על ידי כל המשרדים, של כמויות המזון שנזרקות ועוד.

מאיר כהן: אני מבקש מפרופסור דב צ'רניחובסקי לפתוח ולהגיד כמה מילים, כי אני מבין שאתה צריך להגיע לוועדה אחרת.

מאיר כהן: בבקשה אדוני, נשמע את דבריך.

<דב צ'רניחובסקי: תודה רבה כבוד יושב הראש.

<דב צ'רניחובסקי: אני רוצה לברך על הדיון.

<דב צ'רניחובסקי: על החשיבות של הנושא לא צריך להאריך.

מאיר כהן: אני מבקש את שמך לפרוטוקול, שם ותפקיד וכך כולם ינהגו.

<דב צ'רניחובסקי: דב צ'רניחובסקי, יושב ראש המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.

<דב צ'רניחובסקי: אז אני אתחיל מחדש.

<דב צ'רניחובסקי: אני רוצה לברך קודם כל על הדיון ולברך גם את אלה שתמכו בדיון הזה ויזמו אותו – במקרה יושבים משני הצדדים שלי – נציגי שתי העמותות המובילות – גידי וערן, אז גם תודה להם.

<דב צ'רניחובסקי: אתה התחלת בנימה אישית, אני אמשיך בנימה אישית.

<דב צ'רניחובסקי: הלוואי והייתי יכול להיות איש בשורות.

<דב צ'רניחובסקי: אני זוכר שבתפקידך הקודם כשר הרווחה, אמרתי לי דב, תכין לי תכנית, תביא לי את העמותות, במשהו שאפשר יהיה ליישם ואני יודע שהתכוננת להביא את התכנית הזו לממשלה, גם נקבע תאריך לזה, התכנית הלאומית לביטחון תזונתי ומאז זה מונח על השולחן.

<דב צ'רניחובסקי: וכל ההבנות, כל ההסכמות, גם אלה שכתובות אפילו בחוק, לא מקוימות ולדעתי חזרנו, יש נסיגה אפילו בהיבט שלי, מבחינה זו שהממשלה מאמצת תכנית לאומית מסודרת - - -

מאיר כהן: את דברי לשר הרווחה אני אגיד כשהוא יהיה כאן.

מאיר כהן: אז אני לא אגיד, כי אני מכבד את עמיתי כשהם לא נמצאים פה.

<דב צ'רניחובסקי: זהו.

<דב צ'רניחובסקי: נסיבות שהן, כמו שאמרתי בוועדה הקודמת, הן מאד עצובות בנושא הביטחון התזונתי.

<דב צ'רניחובסקי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: לקט, בבקשה.

מאיר כהן: סליחה, חבר הכנסת חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: לא, לא, נשמע את גידי, אין בעיה.

מאיר כהן: נשמע את גידי, אוקיי.

מאיר כהן: גידי, בבקשה.

מאיר כהן: הנוהג הוא פה לתת לחברי כנסת שקופצים מוועדה לוועדה לדבר.

מאיר כהן: גידי, בבקשה.

<גידי כרוך: גידי כרוך, מנכ"ל לקט ישראל.

<גידי כרוך: בעצם אנחנו לפני כשבוע, ביום שלישי לפני שבוע, חשפנו את הדו"ח הראשון בנושא של אובדן מזון והצלת מזון בישראל.

<גידי כרוך: זה דו"ח שערכנו ביחד עם - - -, והטריגר לדו"ח הזה נבע בעצם מדו"ח מבקר המדינה שיצא במאי 2015, שבו אחד הדברים שאני לקחתי משם, המשמעותיים בעיני, שאין נתונים.

<גידי כרוך: מבקר המדינה טען שאין נתונים ואין גוף שמרכז את הנתונים האלה.

<גידי כרוך: אנחנו החלטנו לעשות מעשה ולהכין דו"ח בנושא של אובדן והצלת מזון.

<גידי כרוך: יש שיאמרו שזה לא תפקידה של עמותה לעשות את זה - - -

מאיר כהן: זה הדו"ח הזה.

<גידי כרוך: כן, זה התקציר של הדו"ח.

<גידי כרוך: הדו"ח הוא כמובן הרבה יותר ארוך ורחב, אבל כן, זה תקציר הדו"ח.

<גידי כרוך: אז יש שיאמרו שזה לא תפקידה של עמותה, אבל בהעדר מישהו אחר או גוף אחר שלקח את זה על עצמו, אנחנו החלטנו ליזום את זה ויצא הדו"ח ביום שלישי.

<גידי כרוך: הדו"ח הזה בעצם הצביע בתחום של הצלת מזון, על כשל שוק מאד מאד גדול.

<גידי כרוך: אנחנו מדברים פה על מזון, על אובדן מזון בישראל בכלל, של כ-18 מיליארד שקלים, שמתוך זה אפשר להציל כ-8 מיליארד שקלים בר הצלה.

<גידי כרוך: ויש שם ניתוחים שמסבירים בדיוק איך, ואני לא רוצה להלאות בפרטים, אבל יש ניתוחים שבדיוק מסבירים את הדברים האלה.

<גידי כרוך: ודווקא את הדו"ח הזה אני מאד רוצה לקשור לנושא של ביטחון תזונתי, כי אין, אני לא יודע אם אין הצדקה לגמרי, אבל המטרה בסופו של דבר שלנו, של הצלת מזון, זה נושא של ביטחון תזונתי.

<גידי כרוך: זאת אומרת זה לא עומד בפני עצמו העניין הזה.

<גידי כרוך: ואחד ההיבטים היפים או המעניינים בדו"ח הזה, זה שהוא מצביע או מכמת את היקף הבעיה באי ביטחון תזונתי על פי מודל שפיתח דב צ'רניחובסקי במכון טאוב, ובעצם מצביע על זה שהיקף הבעיה באי ביטחון תזונתי הוא 3 מיליארד שקלים.

<גידי כרוך: עכשיו, מצד אחד של המשוואה יש לנו 3 מיליארד שקלים שאומרים שזה היקף הבעיה בביטחון תזונתי ברמה מסוימת, ומצד שני יש לנו 8 מיליארד שקלים שאנחנו זורקים כל שנה לפח, או 18 מיליארד שקלים שאנחנו זורקים כל שנה לפח.

מאיר כהן: כ-8 מיליארד אפשר להציל.

<גידי כרוך: כש-8 מיליארד מתוכם אפשר להציל.

<גידי כרוך: וזה מצביע על כשל שוק מאד מאד גדול, שלא רואים את זה, שבעצם יש לנו פה ענף כלכלי טהור, זה כבר לא פילנתרופיה, או אני כבר לא צריך פה פילנתרופיה אלא צריך להפעיל ענף כלכלי טהור, שיכול לכסות במידה מסוימת על הביטחון התזונתי.

<גידי כרוך: עכשיו, אני לא נאיבי ולא תמים בזה שאני חושב שאת כל בעיית אי הביטחון התזונתי אפשר לפתור באמצעות הצלת מזון, אבל אני חושב שהצלת מזון יכולה להיות עוגן מאד מאד מרכזי בתחום הזה.

<גידי כרוך: והדו"ח שדב דיבר עליו לפני, זה בעצם היה הדו"ח הראשון של המועצה לביטחון תזונתי, שהגדיר שאפשר לסייע בתחום הביטחון התזונתי באמצעות הצלת מזון.

<גידי כרוך: וזה בדיוק הקשר.

מאיר כהן: יש לכם איזה מכניזם שאותו אתם מציעים איך לאסוף את המזון הזה, איך לחלק אותו?

<גידי כרוך: גם בדו"ח הזה מדובר על שיטות איסוף וחלוקה.

<גידי כרוך: בוודאי שצריך להפעיל פה את ארגוני הגג ונמצא פה ערן, שגם יספר את הצד שלו בעניין הזה, של ארגון לתת, אבל צריך להבין שבעיקרון הצלת מזון זה הרבה מאד לוגיסטיקה.

<גידי כרוך: לקחת מאיפה שיש ולהעביר.

מאיר כהן: לכן אני שואל.

<גידי כרוך: וכן, אני חושב שאנחנו מראים היום שאפשר להציל מזון ולקט ישראל הצילה כמויות מאד גדולות של מזון בשנת 2015 – כ-15,000 טון ואנחנו יכולים לעשות הרבה יותר.

<גידי כרוך: והקושי שלנו בזה זה הנושא של הלוגיסטיקה, לממן את כל פעילויות הלוגיסטיקה.

<גידי כרוך: אנחנו בתחום של הפירות והירקות, אז הקטיף, כוח אדם, לוגיסטיקה בדברים האלה.

<גידי כרוך: אבל אני חושב שכשמסתכלים על נושא של הצלת מזון בכלל, צריך להבין שזה בעצם נושא של מינוף.

<גידי כרוך: יש פה הרבה מינוף.

<גידי כרוך: על כל שקל שנתרם, כרגע אני מדבר על נתרם, כי לקט ישראל לא מקבלת שקל כרגע מהממשלה לצורך העניין הזה, אז כל שקל שנתרם אנחנו יכולים להוציא לפחות ארבעה שקלים של מזון, ואם מסתכלים ומוסיפים עוד היבטים חברתיים וסביבתיים, זה כבר שבעה שקלים.

מאיר כהן: קצת ירדתם.

<גידי כרוך: לא, לא ירדנו.

<גידי כרוך: מסתכלים בהיבט הכללי.

<גידי כרוך: אז אם מסתכלים בכלל עם כל הנושא של איכות הסביבה וגם בנושא החברתי, אנחנו מדברים כבר על יחס של 1 ל-7, וככל שנוכל להגדיל את העניין של הגודל ואת היתרון לגודל, נוכל גם לעשות הרבה יותר בתחום הזה.

מאיר כהן: גידי, אנחנו עוד נחזור אליך.

<גידי כרוך: אז רק עוד מילה אחת בנושא הזה.

<גידי כרוך: אני חושב שחשוב להבין שאם היו באים אלינו, או אם היו באים למישהו באיזה שהוא ענף כלכלי אחר ואומרים לו – אני מציע לך, תן לי שקל עכשיו, בסוף השנה אני מחזיר לך על כל שקל ארבעה שקלים, כולם היו קופצים על ההשקעה הזאת.

<גידי כרוך: זאת אומרת זה החזר על השקעה שלא קיים בשום מקום אחר.

<גידי כרוך: ואת זה צריך להבין, ואני חושב שאם אנחנו נצליח להביא את מובילי הדעה לכיוון הזה, שיראו את זה כענף כלכלי ולא ענף פילנתרופי, אז אנחנו יכולים לעשות פה עוד הרבה יותר.

מאיר כהן: משרד המשפטים נמצא כאן?

מאיר כהן: לא נמצא.

מאיר כהן: חבל.

מאיר כהן: רציתי שהם יהיו.

מאיר כהן: לפני שחבר הכנסת חיליק בר ידבר, אני רוצה שתבינו, כל יושבי הוועדה הזאת, שאנחנו היינו בשלבים מאד מתקדמים של ירידה לרזולוציה של משאיות ומאיפה לוקחים ולמי מחלקים ואיך מחלקים.

מאיר כהן: לצערי הגדול, אנחנו נתקלנו בהתנגדות גדולה מאד שעד היום לא ברורה לי, למה לא ללכת מראש על עמותות גדולות שיכולות להוכיח שיש להן מוטת שליטה ארצית ופרישה ארצית.

מאיר כהן: כי הבנו שאם אנחנו רוצים להגיע לכל מקום, ומשרד המשפטים בשלו, אמר שאנחנו צריכים ללכת עם כל עמותה שמחלקת ל-100 או 200 איש, והעסק הזה די התמסמס.

מאיר כהן: ולדאבוני הרב, גם התקציב לא אושר השנה.

מאיר כהן: הבאתי אותו כהצעת החוק.

מאיר כהן: בוודאי שחיליק תמך בו והמחנה הציוני ואנחנו.

מאיר כהן: לצערי הגדול הקואליציה דחתה ולא תקצבה את אותו כסף.

מאיר כהן: חיליק, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: קודם כל לא יכול להיות.

יחיאל חיליק בר: הקואליציה דחתה.

מאיר כהן: כן.

יחיאל חיליק בר: קודם כל אדוני יושב הראש, תודה רבה על הדיון הזה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו במשך כל היום עברנו מוועדה לוועדה וראינו את החיבור בעצם בין מה שלקט עושה ונראה בוועדה הבאה לכלכלה, וראינו לאיכות סביבה בוועדות קודמות ולחינוך, אפילו לביקורת המדינה, אבל פה יש בעצם את החיבור אולי הכי חשוב לוועדה הזאת, זה החיבור בין לקט לבין לתת, והסיסמא אולי צריכה להיות לקט ולתת, כי זה בהחלט מה שיענה בסופו של דבר על הרבה הרבה מהדברים והחולאים הרעים שיש לנו בחברה.

יחיאל חיליק בר: גידי תיאר בדיוק איך שקל אחד שהמדינה תשקיע והמדינה, אדוני יושב הראש, היא לא משקיעה מספיק באיסוף ובליקוט הזה.

יחיאל חיליק בר: אבל שקל אחד יביא תמורה כלכלית ישירה של כמעט 4 שקלים, ואם אנחנו מדברים על הנבה למשק בכלל, זה יכול להגיע גם ליותר מ-7 שקלים, ובאמת אני מברך על הדו"ח הזה שיצא בשבוע שעבר, הדו"ח הרשמי של אובדן מזון והצלת מזון, שהוא מתחבר מאד לדו"ח שערן הוציא על מדד העוני.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שמה שצריך לתת לו דגש בוועדה הזאת, זה בעיקר קודם כל להבין שלקט ובצדק, בשביל לשמור על הבריאות של האוכלוסיות שהן בעיקר האוכלוסיות החלשות והנתמכות, הם באמת שמים דגש רב על מזון בעל ערך תזונתי גבוה ככל הניתן.

יחיאל חיליק בר: ירקות, פירות, מזון מבושל, מזון עתיר חלבון, סידן, ויטמינים.

יחיאל חיליק בר: ואנחנו צריכים קודם כל להבין, כי פסיכולוגית לפעמים קשה לנו להבין את זה שמזון מוצל, הוא לא מזון שלא ראוי למאכל.

יחיאל חיליק בר: לפעמים חושבים אולי זה מקולקל או אולי זה - - -

מאיר כהן: פג תוקף.

יחיאל חיליק בר: פג תוקף, אולי הויטמינים כבר אבדו.

יחיאל חיליק בר: אז לא.

יחיאל חיליק בר: מזון מוצל הוא ברובו ככולו מזון ראוי למאכל.

יחיאל חיליק בר: הוא אולי לא יפה מספיק או מבריק מספיק כדי שהחקלאי ישווק אותו, אבל הוא בהחלט ראוי למאכל.

יחיאל חיליק בר: ואתה יודע מה?

יחיאל חיליק בר: אם אנחנו מדברים על התלות בחקלאות שהיא החלוציות הישראלית ועל דאגה לאוכלוסיות מוחלשות שזה ערך ייעודי, אז במה שאתם עושים פה בלקט יש גם שילוב אמיתי בין היותנו יהודים לבין הישראליות שאנחנו כל כך גאים בה.

יחיאל חיליק בר: ואני חושב שלקחת מזון בעל ערך תזונתי גבוה ולהעביר אותו לנזקקים, במקום פשוט לזרוק אותו לפח – כמעט שליש מהמזון, שזה מדהים לחשוב על זה – יש פה גם דאגה כפולה, גם לאוכלוסיות שצריכות את העזרה הזאת וגם בעצם לפנות להם כסף, אדוני יושב הראש, כי בסוף כשבן אדם רעב, הוא קודם כל יקנה אוכל.

יחיאל חיליק בר: ואם את האוכל הזה הוא יכול לקבל או יותר בזול או חינם בחלק מהמקרים והפרויקטים של לקט, אז יהיה לו יותר כסף לדיור ולמלבוש ולצרכים רפואיים.

יחיאל חיליק בר: ולכן התמיכה הזאת ברעיון של האיסוף וליקוט מזון בלקט, היא גם יותר כלכלית למדינה, בטח יותר כלכלית לנזקק, ולכן אדוני אני ארצה, מעבר להצהרות שיש ביום הזה, לראות איך אנחנו גם מנסים לחייב את המדינה בין אם בחקיקה ובין אם בפעולות ממשלתיות, לקחת יותר אחריות על התחום הזה כממשלה; ואם היא לא יודעת לקחת אחריות, לפחות לתקצב יותר ולתמוך בבסיס התקציב גם בעמותות כמו לקט ובעמותות כמו לתת, כי בסופו של דבר הן לא עושות את זה לצערי.

יחיאל חיליק בר: הלוואי ויום אחד נגיע למצב שנבקש גם מערן וגם מגידי לפרק את הארגונים ולהגיד להם לכו הביתה, המדינה עושה את הכל, אבל עד אז, וזה בסדר לא לדעת לעשות הכל, אנחנו צריכים לחזק את העמותות האלה שבאמת עושות עבודות קודש ויישר כוח גדול.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני רוצה לפנות לאנשי משרד החקלאות.

מאיר כהן: נמצאים כאן אנשי משרד החקלאות?

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: נמצא כאן רון פורת?

מאיר כהן: אדוני, בוא תתקרב לשולחן.

מאיר כהן: תפקידך – אתה מנהל המחלקה לאחסון תוצרת חקלאית.

מאיר כהן: רון, כמה מזון שאתם, משרד החקלאות, יודעים על השמדתו ומה ההיקפים?

<רון פורת: מבחינת השמדות, באופן עקרוני, כמדיניות, אין השמדות.

מאיר כהן: אוקיי, תשנה את הטרמינולוגיה.

מאיר כהן: תספר לנו מה אתה עושה.

<רון פורת: אני מנהל המחלקה לאחסון תוצרת חקלאית במכון וולקני.

מאיר כהן: וכשהמדפים נגמרים, הכל מאוחסן, מה עושים עם השאר?

<רון פורת: אנחנו יזמנו יחד עם החטיבה לכלכלה, מחקר ואסטרטגיה במשרד החקלאות, מחקר של אובדן של איבודי מזון של פירות וירקות, ובאמת רואים שיש איבודי מזון, כמו שהמחקר של לקט ישראל הראה, בכל השלבים של שרשרת השיווק, הגידול וההפצה.

<רון פורת: באמת זה יכול להגיע לשיעורים של כ-40%-50% בפירות וירקות.

<רון פורת: זאת אומרת 40%-50% מהפרי או מהירק, שמיועדים למאכל.

<קריאה: מה פתאום?

מאיר כהן: שנייה אדוני, אתה אמור להגיב בתורך.

מאיר כהן: אתה גם קורא SMS וגם אומר לו מה פתאום.

מאיר כהן: בבקשה אדוני.

<רון פורת: זה מצטרף למסקנות של לקט ישראל שזו תופעה ובעיה חמורה.

<רון פורת: אגב, זו בעיה בכל העולם, לא רק בישראל.

מאיר כהן: תסביר להדיוטות כמוני, כמונו, חלק, בכדי לשמור על מחיר גם משמידים מזון?

<רון פורת: אולי ציפי, אולי את יכולה לומר יותר טוב.

מאיר כהן: בבקשה ציפי, שלום גברתי.

מאיר כהן: שמך ותפקידך.

<ציפי פרידקין: ציפי פרידקין מהחטיבה לאסטרטגיה.

<ציפי פרידקין: אנחנו שותפים עם המחלקה לאחסון על המחקר שאומד את איבודי המזון לכל אורך שרשרת הייצור.

<ציפי פרידקין: אנחנו לא משמידים כדי לשמור על מחיר.

<ציפי פרידקין: אנחנו משמידים כשיש כשלי שוק, אנחנו משמידים כשיש תוצרת עודפת ברמה כזו שכבר לא יכולה להיקלט על ידי איסוף המזון.

מאיר כהן: סליחה גברתי, אני אחזור אליך.

מאיר כהן: יש מישהו סביב השולחן שסותר את הדבר הזה ויש לו הוכחות או הוא יכול להגיד בוודאות שמשמידים מזון כדי לשמור על המחיר במדינת ישראל?

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: תמשיכי גברתי.

מאיר כהן: אתה תתייחס אחרי זה.

<קריאה: אני מוכן ל - - -

<קריאה: מה זה כשלי שוק?

<קריאה: למה הכוונה?

מאיר כהן: אני לא מדבר על כשלי שוק.

מאיר כהן: תיכף היא תבהיר מה זה כשלי שוק ואחרי זה נתייחס.

מאיר כהן: תמשיכי, גברתי.

<ציפי פרידקין: אז חשוב להבהיר את זה.

<ציפי פרידקין: עכשיו, כאשר אנחנו יודעים מראש על כמות עודפת שלא יכולה להיקלט על ידי השוק, אנחנו הסדרנו עכשיו יחד עם - - -

מאיר כהן: למה היא לא יכולה להיכנס?

<ציפי פרידקין: היא לא יכולה להיקלט על ידי השוק אם בגלל שהיא כמות גדולה מדי בגלל שנת שפע בייבוא, וזה קורה.

מאיר כהן: אז מה יקרה?

<ציפי פרידקין: אז אנחנו מתכנסים יחד עם מועצת הצמחים, עם צבי אלון, יושב ראש מועצת הצמחים ויש לנו נוהל מסודר של עבודה.

<ציפי פרידקין: אנחנו מגדירים באיזו כמו מדובר, אנחנו עכשיו הסדרנו שניידע את עמותות איסוף המזון ונעביר אליהם בהתאם ליכולת האיסוף שלהם.

מאיר כהן: אני לא להביך את גברתי.

מאיר כהן: יש לי הרגשה שאת מתנסחת נהדר, אני ממשיך איתך.

מאיר כהן: את פוגשת את האדון ממועצת הצמחים ואת אומרת לו – יש יותר מדי - - -

<ציפי פרידקין: הוא אומר לי.

מאיר כהן: הוא אומר לך.

מאיר כהן: פנטסטי, הוא אומר לך יש יותר מדי מאשר השוק מכיל.

מאיר כהן: למה הוא אומר לך יש יותר מדי מאשר השוק מכיל?

<ציפי פרידקין: אנחנו יודעים מה יכולת הקליטה של רשתות השיווק, אנחנו יודעים מה יכולת הקליטה של המוסדי, ואנחנו יודעים שיש כמות שאין אפשרות למכור אותה במחיר - - -

מאיר כהן: אז הצלחתי להוציא ממך את המילה מחיר.

מאיר כהן: תודה.

<ציפי פרידקין: תראה - - -

מאיר כהן: בסדר, גברתי, את לא צריכה להתפתל בפני, את עושה את העבודה שלך מצוין, אבל לי פשוט יש תחושה שאנחנו יודעים לעטוף את זה במעטפת אחרת.

מאיר כהן: היות וחוץ מלהיות מורה, נגר וראש עיר הייתי גם חקלאי 6 שנים, אני מכיר את זה לפני ולפנים, אך חשוב לשמוע את זה ממשרד החקלאות.

<ציפי פרידקין: אז אתה גם יודע שלחק

<ציפי פרידקין: לאי יש עלויות ייצור ואתה יודע - - -

מאיר כהן: בוודאי.

<ציפי פרידקין: התוצרת בסופו של דבר צריכה להימכר לפחות ב - - -

מאיר כהן: אני לא נמצא על תקן של להגיד ולעשות לחקלאים נו, נו, נו.

מאיר כהן: חס ושלום.

מאיר כהן: אם חקלאי מגדל עגבנייה והיא עולה לו שקל והוא ימכור אותה בחצי שקל, הוא יפשוט את הרגל, אבל הדברים צריכים להיאמר.

<ציפי פרידקין: אוקיי.

מאיר כהן: ולא צריך.

מאיר כהן: אם יש מצבים שכשל השוק הוא בעצם השוק לא יכול לקלוט יותר מהכמות, כי זה פוגע במחיר וזה לא המחיר המשתלם לחקלאי.

מאיר כהן: זה אפילו לא מכסה - כך טוב להם להגיד – זה אפילו לא מכסה את עלויות הייצור.

<אמיר שניידר: זה לא המחיר של החקלאי, זה המחיר של ה - - -

מאיר כהן: שנייה, שנייה.

מאיר כהן: גברתי, סליחה.

מאיר כהן: אדוני, אין ויכוח, לא מתווכחים פה.

מאיר כהן: רק לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה להתווכח ואנחנו עושים את זה כל כך הרבה.

מאיר כהן: אל תיכנס לזה, לא כדאי לך.

מאיר כהן: לקט, בבקשה אדוני.

מאיר כהן: סליחה, ארגון לתת.

<ערן וינטרוב: טוב, אני חושב שאני לא אחטא אם אני אצטט דווקא אותך, אדוני יושב הראש, אם אני אגיד שעניים לא מעניינים, בטח לא את הממשלה.

<ערן וינטרוב: ונדמה לי שאנחנו כבר ישבנו בלא מעט דיונים בנושא הזה.

<ערן וינטרוב: אני חושב שצריך - - -

מאיר כהן: אתה יכול לצטט גם את חיליק, הוא גם אומר את זה.

מאיר כהן: אתה יודע, אנחנו לא בקואליציה, אבל בהחלט יש - - -

<ערן וינטרוב: אז מה אפשר לראות פה?

<ערן וינטרוב: באמת יש עשייה בכנסת, יש הרבה עשייה בחברה האזרחית, דו"חות, שיתופי פעולה עם החקלאות.

<ערן וינטרוב: אני יכול לציין גם דווקא בחודשים האחרונים איזו שהיא פריצת דרך שאנחנו עשינו גם עם איגוד תעשיות המזון, בעצם בהחלטה לקיים פרויקט בקרב כל תעשיית המזון וגם עם הרשת הקמעונאית הגדולה ביותר – שופרסל – שאנחנו עושים איתה עכשיו פיילוט בימים אלה.

<ערן וינטרוב: עד היום הנושא הזה לא נמצא בכלל ברשתות הקמעונאיות, אבל הכל זה באמת עניין וולונטרי.

<ערן וינטרוב: דב הלך, אז אני אגיד את מה שהוא לא אמר.

מאיר כהן: דב התנצל, הוא הלך לוועדת הכלכלה.

<ערן וינטרוב: כן, כן, אני יודע, אבל הוא גם מאד מנומס.

<ערן וינטרוב: אז הדו"ח שהוגש של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, הוגש בינואר 2014.

<ערן וינטרוב: אנחנו בינואר 2016, עברו שנתיים והוא עדיין לא נידון בממשלה על אף שהיו מספר מועדים, אם אני לא טועה גם בתקופתך כשר רווחה.

<ערן וינטרוב: הוא עדיין לא נידון - - -

מאיר כהן: אצלנו הוא לא נידון כי אמרו הקצתם 230 מיליון, אז תעשו, לכו תארגנו את זה.

<ערן וינטרוב: כן, אבל אני אומר, הוא שם בעצם תכנית לאומית שההמלצה המרכזית שלה היא להקים מיזם לאומי לביטחון תזונתי שמתבסס על הצלת מזון, מתוך באמת ראייה של כל הנושאים שנאמרו פה, שיש פה תועלות גם חברתיות, גם כלכליות וגם סביבתיות, ויש פה באמת משהו שאין מפסידים בסיפור הזה.

<ערן וינטרוב: המועצה לביטחון תזונתי עדיין לא תוקצבה ובעצם כל הפעילות שלה היא וולונטרית, ולמעשה הזרוע שחסרה פה, אז יש את המגזר העסקי, יש את החברה האזרחית, יש את הכנסת.

<ערן וינטרוב: מי שחסר פה זה באמת הממשלה, ואני חושב שצריך לדרוש גם ממשרד הרווחה, משרד האוצר ומשרד המשפטים, לתת דין וחשבון על הנושא הזה, מכיוון שגם בתקופתך נעשו ניסיונות מאד גדולים להקצות 60 מיליון שקלים כשלב ראשון לנושא הזה, בשנת 2014.

<ערן וינטרוב: בסופו של דבר מתוך ה-60 מיליון ניתנו 2 מיליון שקלים בלבד.

<ערן וינטרוב: לאחר מכן, בשנת 2015, בוטלו מבחני התמיכה במעשה חלמאי לחלוטין.

<ערן וינטרוב: וגם זה שהנושא מוסדר בצורה כזאת או אחרת במבחני תמיכה, זה די שערורייה, מכיוון שהממשלה למעשה ככה מרחיקה את האחריות שלה.

<ערן וינטרוב: היא בעצם אומרת אני אעזור, אם יהיה לי כסף, לעמותות כאלה ואחרות לעשות את מה שהן עושות וזה לא שירות או נושא שאני כממשלה, כממלכה לוקחת עליו אחריות.

<ערן וינטרוב: בשנת 2015, אחרי שבוטלו המבחנים, האוצר מצא 30 מיליון שקלים, הקצה אותם, אבל חלק ניכר מהם הלכו רק לסלי מזון, ששם אין הסדרה באמת, אין ראייה ארצית, אין התחייבות שזה ילך לכל המגזרים בחברה הישראלית, אין התחייבות שזה יהיה בכל ארבעת המחוזות של משרד הרווחה, והסכום הקטן של 2 מיליון שקלים שהוקצה לארגוני גג, ניתן רק על הרבעון האחרון.

<ערן וינטרוב: עכשיו אנחנו בשנת 2016, עד כמה שידוע לנו, לפחות נכון להיום, ולצערנו הרב הנושא לא נמצא ביעדים, בסדרי העדיפויות של משרד הרווחה ועדיין לא, זאת אומרת זה לא נכנס לבסיס התקציב כפי שאנחנו יודעים, ועדיין לא קיבלנו איזה שהן אינדיקציות מהאוצר האם יהיה תקציב גם בשנת 2016 לנושא הזה.

<ערן וינטרוב: ולכן, הדברים הם ברורים, הנתונים קיימים.

<ערן וינטרוב: התכנית של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, שהיא גוף סטטוטורי שהוקם על ידי הכנסת וכפופה למשרד הרווחה, נמצאת.

<ערן וינטרוב: כל מה שצריך לעשות זה למצוא את השר שיהיה מוכן לקחת את הנושא הזה ולקדם אותו ולהגיד כן, העניים כן מעניינים אותנו.

<ערן וינטרוב: יש פה פתרון יעיל כלכלית, אנחנו רוצים לאמץ את התכנית הזאת ולצאת לדרך כדי גם להציל מזון וגם לשמש את המטרה לעזור לנזקקים.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני רק חייב לציין שיושב הראש הקבוע של הוועדה, יש לו מחויבות גדולה מאד לנושא הזה.

מאיר כהן: אנחנו פועלים בכדי לדאוג ששר מסוים ייקח את זה.

מאיר כהן: אנחנו פונים לשר האוצר כי אני חושב שבסופו של דבר הם יבינו מה המשמעות של העניין ויקצו את הכסף הזה.

מאיר כהן: לפחות את אותו סכום שעליו הם התחייבו לפני, בשנת 2012, נכון?

<ערן וינטרוב: מאה מיליון, כן.

מאיר כהן: מאה מיליון.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: דורית אדלר, בבקשה גברתי, תציגי את עצמך.

<דורית אדלר: אני מסייעת גם לדבר עם המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.

מאיר כהן: דורית, שם מלא לפרוטוקול ותפקידך.

<דורית אדלר: דורית אדלר, דיאטנית המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, ואני מייצגת פה גם את הפורום הישראלי לתזונה בת קיימא.

<דורית אדלר: אני רוצה להגיד כמה מילים על כל הנושא הזה של איבוד מזון.

<דורית אדלר: זאת אומרת אין ספק שהנושא של הצלת מזון הוא הרבה מעבר לרק טיפול בבעיות ביטחון תזונתי.

<דורית אדלר: אנחנו יודעים היום, בעיקר אחרי ועדת האקלים בפריז, שלהשמיד מזון זה פשוט להשמיד משאבים בר יתוארו של מדינת ישראל.

<דורית אדלר: אנחנו משקיעים פה מים, אנחנו משקיעים פה אנרגיות.

<דורית אדלר: זאת אומרת אנחנו צריכים בכל מקרה להציל את המזון.

<דורית אדלר: כשמדובר פה על העניין הזה שחקלאי חייב לקבל את מה שהוא שהשקיע, אז למדינה הרבה יותר כדאי לפצות את החקלאי ולהעביר אפילו את המזונות האלה.

<דורית אדלר: אני יכולה להגיד לך, אני עבדתי הרבה מאד שנים בבית חולים.

<דורית אדלר: מגוון הפירות שמגיעים לבית החולים הוא כמו אחרוני הפירות שאתה יכול לקנות ביום שישי בארבע אחרי הצהריים.

<דורית אדלר: אין שום סיבה שחולים לא יקבלו את הפירות הטובים האלה והחקלאי יקבל פיצוי.

<דורית אדלר: צריך לבנות מנגנון, החקלאי חייב לקבל פיצוי.

<דורית אדלר: זה כמו, לא משנה אם זה בעיית אקלים או כל דבר אחר.

<דורית אדלר: אנחנו בסופו של דבר כחברה משלמים הון תועפות על העובדה שהציבור שלנו, בפרט בשכבות החלשות, לא מקבל מזון בריא וחלק גדול מההצלה של המזון זה בסיס המזון הבריא בסופו של דבר.

<דורית אדלר: ודבר שני, אנחנו ממש מחבלים לעצמנו ומקשים על הנושא של טיפול בבעיות האקלים, על ידי זה שאנחנו משמידים מזון עם משאבים שהם יקרים מפז.

מאיר כהן: ומילה אחת על העניים.

<דורית אדלר: לגבי העניים, אין ספק שאנחנו חייבים להוזיל סל מזון בריא בסיסי בנושא של הירקות, הפירות, כמובן גם שמן זית.

<דורית אדלר: דרך אגב הייתי כתבה לדעתי היום, שכל המניפולציות שהממשלה עושה עם הנושא של המיסוי, גורם לזה שהיצרנים פה מביאים שמנים באיכות פחות טובה, מוהלים אותם ומוכרים את זה כישראלי.

מאיר כהן: היבואנים.

<דורית אדלר: היבואנים.

<דורית אדלר: אבל תראה, אנחנו לא מגנים על האוכלוסייה שלנו בסופו של דבר.

<דורית אדלר: אז יש כאן מערכת כוללת.

מאיר כהן: אני נמצא כאן על תקן של מגן של העניים.

מאיר כהן: אני רוצה שכל מי שידבר שילך לכיוון הזה, איך אנחנו יכולים את ה-8 מיליארד האלה שגידי דיבר עליהם, איך אנחנו יכולים לגרום לכך שאנשים יאכלו.

מאיר כהן: אגב, אני אומר ותצטטו אותי, פעם המנכ"ל שלי אמר שאין ילדים רעבים במדינת ישראל.

מאיר כהן: יש ילדים רעבים במדינת ישראל.

<דורית אדלר: חד משמעית.

מאיר כהן: בשבוע שעבר נפגשתי עם יושבת ראש ועד הורים בבית ספר בעיר מאד מבוססת.

מאיר כהן: בבית הספר יש 250 תלמידים, היא הגיעה מנהלת בית הספר.

מאיר כהן: מהמיפוי שהם עשו – 140 תלמידים בבית הספר מגיעים רעבים לבית הספר ויוצאים מבית הספר רעבים.

מאיר כהן: מגיעים רעבים ויוצאים רעבים.

<דורית אדלר: אין ספק שאתה צודק, ואנשים מבלבלים פה בין מונח של רעב לרעבים.

<דורית אדלר: אנחנו לא מדברים על רעב כמו בביאפרה - - -

מאיר כהן: וודאי, וודאי.

<דורית אדלר: אין ספק שיש פה ילדים רעבים, בוודאי למזון בריא.

מאיר כהן: תודה גברתי.

מאיר כהן: אמיר שניידר, בבקשה, יועץ התאחדות האיכרים והחקלאים בישראל, בבקשה אדוני.

<אמיר שניידר: אז אמרת שאתה רוצה שאני אדבר לכיוון של מה ניתן לעשות, אז קודם כל לפחות כל חברי הארגון שלנו יהיו שמחים לעזור בכל הניתן.

<אמיר שניידר: פשוט כרגע, ואני סתם אתן דוגמא, הרבה דברים נתקעים, קודם כל נניח נדבר על תפוח.

<אמיר שניידר: תפוח, ברגע שהוא בגודל מסוים, אתה היית חקלאי - אבל אני אומר לאחרים - אם הוא פחות מ-55 מילימטר, אז הוא לא ניתן לשיווק.

מאיר כהן: מדללים אותו.

<אמיר שניידר: הוא נשאר על העץ.

<אמיר שניידר: בכל ענף הפירות אין בעצם עניין של השמדה, הפירות פשוט נשארים.

<אמיר שניידר: אף אחד לא קוטף אותם בגלל חוסר כדאיות כלכלית.

<אמיר שניידר: זה כבר בעיה, כי השוק הוא לא מתוכנן ויש בעיה עם הסיטונאים.

<אמיר שניידר: לא משנה, אבל מה שנשאר, אני בטוח שהם ישמחו למכור אותו במחיר עלות, כשמחיר העלות הוא לא מה שאנחנו רואים בסופרים.

<אמיר שניידר: או להגיע לאיזה שהוא הסדר על מנת להימנע מזה.

<אמיר שניידר: אבל זה ידרוש שינויים בתקנים, על מנת שהם לא ייחשבו עבריינים.

<אמיר שניידר: בכלל, אני הסתכלתי, הייתה פה עבודה - - -

מאיר כהן: אתה אומר שמה שעומד לפניכם זה התקנים שהם מחמירים ובעייתיים.

<אמיר שניידר: לא רק.

<אמיר שניידר: אני אומר גם אם מדברים על התוצרת, היא לא נשארת שם כשזה תוצרת שהייתה - - -

מאיר כהן: אבל בהנחה שזה נשאר על העץ וזה נשאר ונרקב ומגיע גוף שקוטף את זה ולוקח את זה ועוזר לך לנקות את השדה ומרענן את העץ, אז למה אתה רוצה על זה פיצוי?

<אמיר שניידר: לא, קודם כל אני - - -

מאיר כהן: הרי ממילא אתה זורק את זה.

<אמיר שניידר: קודם כל הם לא זורקים.

מאיר כהן: אז לאן לוקחים את זה?

<אמיר שניידר: דבר שני, אני לא אומר שאני רוצה פיצוי, אני אומר ש - - -

מאיר כהן: כלומר אתה עובר על התקן?

<אמיר שניידר: לא.

<אמיר שניידר: קודם כל אני לא יכול כרגע, גם אם באים לקטוף אותו אני לא יכול לתת, כי זה אסור לשיווק.

<אמיר שניידר: בוא נתחיל מזה.

<אמיר שניידר: אז צריך לנות את זה.

<אמיר שניידר: קודם כל לעשות את זה.

<אמיר שניידר: זה לא רק הגודל.

<אמיר שניידר: גם עם הצבע, יש לך מפה של צבעים.

<אמיר שניידר: כמו שאמרת, הוא ניתן למאכל, אין בו שום בעיה בריאותית, אבל הוא אסור לשיווק.

<אמיר שניידר: אז זו כבר בעיה אחת.

<אמיר שניידר: אם אנחנו רוצים לדבר על פתרונות, קודם כל לשחרר את המחסום הזה.

<אמיר שניידר: מעבר לזה, השוק הוא לא מתוכנן.

<אמיר שניידר: אתה תראה פה שהרוב זה באמת פירות וירקות.

<אמיר שניידר: המספר 1,400 או 1,500 אלף טונות היה בדו"ח והוא רשום אצלי פה.

<אמיר שניידר: זה מקפצה של בערך כפול כמה וכמה מכל שאר האלמנטים, בגלל שהשוק הוא לא מתוכנן.

<אמיר שניידר: אז בגלל זה אנשים מגדלים, אבל חקלאי לא יודע בכמה הוא מוכר.

<אמיר שניידר: פתאום המחיר ירד בצורה מסוימת, לא שווה לו להזיז את המשאית, לא שווה לו לקטוף.

<אמיר שניידר: זו כדאיות כלכלית.

<אמיר שניידר: אני בטוח שאם יהיה גורם ממשלתי שיאחד את זה, אז יהיה אפשר באמת ליצור את הכדאיות הכלכלית במינימום, שזה בכלל לא הסכומים.

<אמיר שניידר: היום פערי השיווק, תיווך, יכולים לנוע בין 100% ל-400% בסופרים.

<אמיר שניידר: זה בכלל לא אותו כסף.

<אמיר שניידר: החקלאי עצמו היום לא רואה את מה שאנשים רואים בסופר.

<אמיר שניידר: זה מראית עין לא נכונה.

<אמיר שניידר: המחירים הרבה יותר נמוכים.

<אמיר שניידר: מנגו, הם מוכרים ב-1.80 שקל לדוגמא.

<אמיר שניידר: מי קונה מנגנו בסופר ב-1.80 שקלים?

<אמיר שניידר: אני רק אומר, צריך לבדוק את המערך הזה, אבל זה חייב התערבות ממשלתית.

<אמיר שניידר: חבר הכנסת מקלב עשה עבודה בשנת 2009, יחד עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת – התמודדות עם עודפי תוצרת חקלאית והיה שם מה שעושים באירופה.

<אמיר שניידר: באירופה לדוגמא מקצים כ-500 מיליון יורו, האיחוד האירופאי, על מנת לקנות עודפי מזון ומחלקים אותם ישירות לנזקקים.

<אמיר שניידר: יש הרבה תכניות.

<אמיר שניידר: מבחינת החקלאי עצמו, אני בטוח, לפחות הארגון שלי וגם - - -

מאיר כהן: כלומר מהדברים שלך אתה אומר את מה שכולנו אומרים, שהמדינה צריכה לקחת אחריות גם על העודפים האלה.

<אמיר שניידר: אבל ניסיתי לציין כמה דברים יותר ספציפיים, באמת כמו שביקשת.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אדוני רצה לדבר, תציג את עצמך.

<צבי אלון: צבי אלון, מנכ"ל מועצת הצמחים.

<צבי אלון: רציתי להשיב על השאלה שלך.

מאיר כהן: בבקשה אדוני.

<צבי אלון: אם יש מצבים שמשמידים תוצרת בהקשר למחיר.

<צבי אלון: יש.

<צבי אלון: יש.

<צבי אלון: בחצי שנה האחרונה לפחות, תפוחי האדמה, רובם ככולם, בגלל כמויות עודפות, נמכרים במחירי הפסד מבחינת החקלאי.

<צבי אלון: אני התקשרתי לגידי כבר - - -

מאיר כהן: וזה אחרי שהשמדתם חלק?

<צבי אלון: אני אבהיר לך בשתי דקות.

<צבי אלון: אני אומר, התקשרתי ללקט ישראל ואמרתי לו – כל כמות שאתה רוצה ושיתפנו פעולה בכדי שלפחות את מה שלא יכולים למכור, שילך לעמותות האלה.

<צבי אלון: הדברים מאד פשוטים.

<צבי אלון: אנחנו מדברים על פירות וירקות, אנחנו לא מדברים על מוצרי מדף ששמים אותם בקרטונים לעונה הבאה.

<צבי אלון: תפוחי אדמה מייצרים במדינת ישראל 500-600 אלף טונות, חציים לייצוא.

<צבי אלון: פוטין רב עם אוקראינה, הרובל נופל, נשארים עודפים עצומים, חצי מזה הולך לייצוא.

<צבי אלון: כשזה לא הולך, נשארים עודפים, מונחים בחדרי הקירור.

<צבי אלון: המחיר נמוך, אין טעם להמשיך ולשפוך לשוק.

<צבי אלון: הכמויות לא יהיו במכירות יותר גדולות.

<צבי אלון: זה תופעה ידועה.

<צבי אלון: יש מחיר שמתחתיו לא יקנו יותר.

<צבי אלון: עכשיו, את זה אנחנו מכירים וכל אחד יודע את זה - במוצרים שאנחנו מייצרים, חמסין אחד וכל העגבניות, עכשיו אנחנו בטראומה של עגבניות, וירוס, חסר, 10-20 שקלים קילו.

<צבי אלון: אבל באפריל-מאי-יוני, אנחנו מכרנו עגבניות במחירים של שקל שהחקלאי קיבל.

<צבי אלון: הדברים האלה, אף אחד לא מלין עליהם ואני לא צריך תכנון ואני לא צריך הבטחות.

<צבי אלון: החקלאים למדו לעמוד על רגליהם בצורה מסודרת.

<צבי אלון: אבל, אף אחד לא יכול לדרוש מאיתנו, מי שמבין קצת מה זה חקלאות, וודאי אתה, שאני אמשיך ואשפוך כמויות לשוק, בכדי שלא יקנו יותר.

<צבי אלון: אלה הן תופעות שישנן במוצרים השונים ולכן אני עונה לך בכנות.

<צבי אלון: כשמגדלי תפוחי האדמה ראו שיש להם, וזה כבר ממלאי, זה לא בשדה שזה נרקב.

<צבי אלון: והם מקררים, עוד חודש ועוד חודש ואנחנו רואים שהצריכה לא עולה, גם במחירים הנמוכים.

<צבי אלון: ואנחנו יודעים שעוד מעט יבוא היבול החדש, שזה בדיוק היום ואנחנו רואים שיש לנו 20 אלף טונות.

<צבי אלון: 20 אלף טונות.

<צבי אלון: יש במלאי 140 ו-20,000 טונות לא ימכרו.

<צבי אלון: אז דיברנו עם לקט ודיברנו עם X ו-Y, והלכו כמה עשרות טונות או כמה מאות טונות, אבל אנחנו משמידים.

<צבי אלון: זה נכון.

מאיר כהן: תודה רבה אדוני.

מאיר כהן: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה אדוני שהגעתי רק עכשיו, יש חגיגה גדולה בוועדה הסמוכה.

מאיר כהן: אני יודע.

מאיר כהן: רבים או ש-?

שולי מועלם-רפאלי: רבו ויריבו עוד מעט עוד פעם.

מאיר כהן: כן, בסדר גמור.

מאיר כהן: נאחל להם הצלחה.

מאיר כהן: משרד הבריאות, אני רוצה לשמוע את משרד הבריאות.

מאיר כהן: אלי, בבקשה.

<אלי גורדון: שלום.

<אלי גורדון: אלי גורדון, משרד הבריאות, שירות המזון.

<אלי גורדון: אני פחות אתייחס לעניין של התקנים שקשורים לאיכות של פרי וגודל הפרי וכו'.

<אלי גורדון: אני יודע עובדתית שיש חקיקה שכרגע מתוקפה מקדם משרד החקלאות את כל הנושא של סטנדרטיזציה.

<אלי גורדון: יתכן מאד ששם כן, ברמת התקנות, יינתן מענה גם לסוגיה זו.

מאיר כהן: מה זה יתכן?

מאיר כהן: אתה לא - - -

<אלי גורדון: אני פחות - - -

מאיר כהן: משרד החקלאות?

מאיר כהן: איפה אנשי משרד החקלאות?

מאיר כהן: אדוני, תתייחס למה שאלי אמר.

מאיר כהן: לחוק המזון החדש, שיש שינוי.

<אלי גורדון: לא, לא חוק מזון שלנו, זה חוק ייצור הצמח.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: אז זה לא החוק שישבנו עליו?

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: אני אתייחס תיכף לסוגיה של החוק.

מאיר כהן: בבקשה אדוני ממשרד החקלאות, שנייה.

<רון פורת: לא, לא, הוא דיבר על חוק שעכשיו יש תהליכים של החוק הסטנדרטי, שהגדיר איזה תוצרת ראויה למאכל.

<רון פורת: לשיווק ולמאכל.

מאיר כהן: ויכול להיות שגודל התפוח שלו ישתנה שם?

<אמיר שניידר: אבל ב-2011 זה כבר - - -

מאיר כהן: שנייה, שנייה.

מאיר כהן: יכול להיות שגודל התפוח ישתנה שם?

<רון פורת: יכול להיות.

<רון פורת: אני לא מעורב בדיוני הוועדה.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: אלי, בבקשה.

<אלי גורדון: טוב, אז כפי שאמרתי, אדוני יושב הראש, במהלך החודשים האחרונים של השנה האחרונה, שנה האזרחית שעברה – ספטמבר, אוקטובר, נובמבר – חוקק חוק הגנת הציבור מזון, שכן נותן מספר כלים מבחינת הבטחת בטיחות של אותם מוצרים ודרך הצלתם.

<אלי גורדון: זאת אומרת אנחנו חייבים לא לשכוח דבר אחד.

<אלי גורדון: נכון - ואני פה עושה הפרדה בין פירות וירקות ובין שאר המזון - מזון ארוז מראש, גם חומרי גלם.

<אלי גורדון: יש מספר סוגיות שהועלו פה, מאריזה, מחיי מדף של אותם מוצרים ומזון מבושל, שחיי המדף שם הם לא בדיוק תומכים והסיכונים באותו מזון הם שונים.

<אלי גורדון: כל ההסדרה הזו, זאת אומרת נתנו לעניין הזה מענה במסגרת החוק, לרבות הסדרה של אותם גופי על, או עמותות על, שיירשמו ואחר כך כל ההמשך של השמירה והעברת המזון בצורה נכונה, כי בלי זה אי אפשר.

מאיר כהן: תודה רבה אדוני, אלי.

מאיר כהן: נילי דרור ממשרד הרווחה.

מאיר כהן: נילי, שבי בבקשה.

מאיר כהן: תספרי לוועדה מה היה אפשר לעשות עם עודפי המזון, את כאשת משרד הרווחה.

מאיר כהן: בבקשה.

<נילי דרור: ויושבת ראש ועדת התמיכות.

מאיר כהן: התמיכות, בוודאי.

<נילי דרור: ואת זה חשוב להזכיר, כי אחד המנגנונים שערן הזכיר זה באמת - - -

מאיר כהן: אנחנו צריכים לרענן לנו את זה, עד כמה יש ביקוש מהשטח ועד כמה הצעקה היא גדולה ממחלקות הרווחה ברחבי המדינה.

<נילי דרור: גם אנחנו שמים לנגד עינינו את טובתם של האנשים העניים, הזקוקים, הנצרכים וזה חשוב לנו.

<נילי דרור: יחד עם זה, המנגנון של ועדת התמיכות קובע שהסכום שאנחנו מקבלים ולא חשוב מה גודלו כרגע, מועבר במסגרת של סלי מזון, אם לקמחא דפסחא, או סלי מזון רגילים חודשיים לנזקקים, באמצעות עמותות.

<נילי דרור: עמותות שפרושות בכל רחבי הארץ.

<נילי דרור: פריצת הדרך שאתה כשר לשעבר עשית, הייתה באמת חשיבה על הכנסה לנושא השיח, עזרה לאוכלוסיות הנזקקות, גם את הנושא של ארגוני הגג, שלא היה קודם מופיע בכלל בשיח של חלוקת המזון.

<נילי דרור: ולכן אנחנו תיקנו, עוד בשנת 2014 את האפשרות שארגוני הגג יקבלו עבור מענים שהם מבצעים בעבודה שלהם מול הארגונים שמחלקים מזון.

<נילי דרור: ובדרך הזאת גם מול לקט וגם מול ארגון לתת, לחלק יותר מזון, כי אנחנו מוגבלים בדבר אחד.

<נילי דרור: אנחנו לא ממציאים את הארגונים שמחלקים מזון.

<נילי דרור: אנחנו יכולים לתת למי שכבר נמצא בשטח ומחלק מזון.

<נילי דרור: מה שקבענו במבחן התמיכה, שהוא פריצת דרך מבחינה זאת, זה היה שארגוני הגג יקבלו את הסכום עבור אריזה, עבור אחסון, עבור שינוע ועבור 34% לחלוקה לנזקקים.

<נילי דרור: זאת אומרת 66% הולכים לכל הלוגיסטיקה, מה שאתה דיברת, הנושא של הלוגיסטיקה לחלוקה.

<נילי דרור: וככל שהסכום גדל, כך החלוקה משתנה.

<נילי דרור: הבעיה היא – ואת זה דב צ'רניחובסקי הזכיר ואני גם חברה בוועדה הזאת – הבעיה שעד שאנחנו מקבלים את התקציב שמאושר על ידי האוצר, אנחנו מגיעים כבר לסוף השנה, ופרסום המבחן הוא בסוף השנה.

<נילי דרור: וידינו כבולות במובן של חלוקת הכספים מהמועד שהמבחן מפורסם.

<נילי דרור: לו אנחנו מקבלים את התקציב בינואר, אנחנו יכולים להתארגן ואת כל הכסף שיועמד לרשות הנושא, לחלק באופן שוויוני על פי אמות מידה וקריטריונים.

מאיר כהן: מה שאת מסבירה לי עכשיו שאמות המידה החדשות מאפשרות לארגוני גג גדולים לפעול ברחבי הארץ, אחד.

מאיר כהן: שניים, את אומרת לנו שבעצם בגלל מטחנות האוצר, התקציב, גם אם הוא מאושר בדצמבר, הוא מגיע למשרד שנה אחרי ואז יצא שכרו בהפסדו, כן?

מאיר כהן: כמו שקרה - - -

<ערן וינטרוב: רק להעיר הערה, אדוני יושב הראש.

<ערן וינטרוב: קודם כל ועדת התמיכות עושה באמת עבודה נהדרת ובמגבלות - - -

מאיר כהן: נילי עובדת מצוינת.

<ערן וינטרוב: כן, עשרות שנים כבר בנושא הזה.

<ערן וינטרוב: הבעיות שקיימות בעניין הזה, כפי שנילי ציינה, בגלל שביטלו, כמו שציינתי קודם את מבחן התמיכה והחזירו אותו לקראת סוף השנה, אז התמיכה דה-פקטו שניתנה הייתה רק על הרבעון האחרון ולא על כל השנה.

<ערן וינטרוב: גם בסכום מתוך הסך הכללי מאוד נמוך של 2 מיליון שקלים באופן יחסי למה שניתן, ומול הצרכים.

<ערן וינטרוב: אם בתקציב גידי מדבר על 3 מיליארד, אנחנו על 1.5 מיליארד, דב צ'רניחובסקי על חצי מיליארד, זה לא משנה, הסכומים הם פנטסטיים.

<ערן וינטרוב: אז זה עניין אחד.

<ערן וינטרוב: העניין השני, שבנושא השינוע למשל, בגלל ההתנגדות של משרד המשפטים הם מממנים רק את הדלק, לא את המשאית, לא הביטוח, לא את התיקונים של המשאית ולא את השכירה של המשאית, ככה שאתה צריך להשקיע 600 אלף שקלים לקנות משאית ואתה יכול לקבל רק את הדלק.

<ערן וינטרוב: את ה-600,000 שקלים לקנות משאית אתה צריך ללכת לפילנתרופיה.

<ערן וינטרוב: והדבר האחרון, פשוט הורידו, ואם הרעיון הרי היה לעשות הסדרה, לבוא מלמעלה, לקחת את כל השוק הזה, שבואו נודה על האמת, הוא די פרוץ.

<ערן וינטרוב: אין קריטריונים למי לחלק, מה לחלק, כמה לחלק, מתי לחלק ואיך לחלק.

<ערן וינטרוב: צריך להסדיר את זה גם עבור הנזקקים וגם יש עמותות שעושות עבודה יותר טובה, פחות טובה, צריך לעשות האחדה של הקריטריונים.

<ערן וינטרוב: ובהקשר הזה הורידו את הקריטריונים.

<ערן וינטרוב: היום ארגון גג, לפי התבחינים, זה ארגון שמחלק לשתי עמותות בעד שני מחוזות של משרד הרווחה.

<ערן וינטרוב: זה לא ארצי, זה לא ארגון גג וזה לא - - -

מאיר כהן: אוקי, הבנתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: עכשיו תדבר חברת הכנסת שולי מועלם ואחרי זה אנחנו ניתן שתי דקות.

מאיר כהן: לא יהיה כאן מישהו שירצה לדבר ולא ידבר, בסדר?

מאיר כהן: שולי, בבקשה, חברת הכנסת.

מאיר כהן: אחת מהיוזמות של היום הזה.

שולי מועלם-רפאלי: כן, תודה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני אזכיר פה את שאר החברים שעוזרים, חבר הכנסת חיליק בר, חבר הכנסת אורי מקלב וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס ואני.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו עוסקים בנושא הזה שנים רבות ונכנסנו לעניין של הצלת מזון כבר בכנסת הקודמת, כשהגענו - גם אתה וגם אני.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שברור לגמרי שעל פניו בעצם זה היה התפקיד של המדינה.

שולי מועלם-רפאלי: ועד שהמדינה תגיע למקום הזה, שבו אנחנו חושבים שהיא צריכה להיות מבחינת המחויבות שלה לאזרחים בנושאים של רווחה ובטיחות תזונתית, אז יש ארגונים מופלאים שעוסקים בזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאד רוצה להיצמד פה לשני אלמנטים ביחס להצלת מזון.

שולי מועלם-רפאלי: אחד, שיש ובעצם חייב להיות שילוב של הרבה מאד משרדים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת אני ממש מסרבת לראות בזה רק את משרד הרווחה, כי זה הברור, זה כאילו הטבעי, זה הרגיל, שם זה נמצא ממילא, אבל ברור לגמרי שאם לא תהיה פה החלטה של הממשלה וכיושבת ראש סיעת הבית היהודי חשוב להגיד שהבאתי אתמול לישיבת הסיעה את לקט, שיציגו את החזון, כי זה מה שצריך שיהיה פה.

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל שיהיה פה חזון של קביעת יעד לאומי של הצלת מזון.

שולי מועלם-רפאלי: והמשרדים צריכים להיות שותפים לזה, האוצר, הרווחה, החינוך והבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: וכדי שכל המשרדים האלה יהיו שותפים לזה, הם יהיו חייבים להיות שותפים גם לחוק.

שולי מועלם-רפאלי: זה שהחקיקה לא מתקדמת כנסת אחרי כנסת, זה סימן שאלה גדול של משרד הבריאות ושל משרד המשפטים.

שולי מועלם-רפאלי: אני שמה את סימני השאלה, למרות שבסיעת הבית היהודי, כמו שאתם יודעים, יושבת שרת המשפטים ששמעה את זה אתמול מכלי ראשון.

מאיר כהן: אני קצת לא מבין למה החקיקה של משרד הבריאות לא מתקדמת.

מאיר כהן: למה היא לא מתקדמת?

שולי מועלם-רפאלי: כי היא לא מתקדמת ביחס לחוק שאנחנו הגשנו, כי יש המון חסמים ששמים במשרד הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: חלקם תיקנו - - -

מאיר כהן: החוק שאנחנו יושבים עליו מתקדם?

שולי מועלם-רפאלי: החוק של הצלת מזון לא מתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: לא מתקדם.

מאיר כהן: להצלת מזון.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: אתה ואני וגם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שנכנסה עכשיו, ישבנו פה שעות רבות על חוק המזון והעברנו אותו ותיקנו חלק מהדברים שנמצאים בחוק של הצעת המזון, אבל עדיין משרד הבריאות ומשרד המשפטים שמים הרבה חסמים נוספים על החוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: והדבר השלישי, אז דיברתי כמובן על העניין של המחויבות של המדינה, המחויבות שלנו כחברה לסיפור הזה של אנשים נזקקים.

שולי מועלם-רפאלי: זה שברור שכולנו מתבססים על ערבות הדדית, הסיפור הכלכלי, שוב ושוב אנחנו מגלים גם במערכת הבריאות – שמעת אותי אומרת את זה יותר מפעם אחת וגם פה – שעל כל שקל שאנחנו נשים בתחילת התהליך, נחסוך כנראה כמה שקלים טובים ופה נחסוך כ-7 שקלים בסופו של התהליך.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף, אם אנחנו רוצים לדבר על הנושא הזה של מחויבות של החברה וביטחון תזונתי, הסוף שלו עולה הרבה יותר מאשר נהיה שם מהתחלה.

שולי מועלם-רפאלי: והדבר השלישי שדנו בו היום בוועדת הפנים, והוא כאילו פחות נדון כאן, אבל חשוב גם אותו לשים על השולחן, זה הנושא של הסביבה.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת מה המשמעות - ובזה אני מתחברת לחקלאים שדיברו פה קודם - מה המשמעות בעצם של הצלת מזון גם בשימוש במזון הזה, אבל גם בכל הדברים שנלווים במקרה והמזון הזה לא מנוצל כמו שצריך.

מאיר כהן: תודה גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו.

מאיר כהן: לא יתקדם חוק הצלת המזון אם לא יהיה ברור שהמדינה נותנת פיצוי לתעשיינים ולחקלאים.

מאיר כהן: לא יתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: לגמרי.

מאיר כהן: כי יגידו גם פקידי האוצר ובצדק, וברגע שאתה מציף את השוק, וגם אם תתקן את כל התקנות ותכתוב את כל החוקים, ברגע שהצפת את השוק והגעת למצב – ואני חוזר על זה – כשעלות ייצור גידול של קילו תפוחי אדמה הוא שקל ואני מוכר אותו בחצי שקל, זה התרסקות של הכל.

מאיר כהן: מה שצריך להוסיף בחוק הזה ואני אומר את זה, זה את ההיבט של משרד האוצר, את ההיבט הממשלתי, שיודעים כמו באיחוד האירופאי, ששמענו את הנתון הזה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לתגמל תעשיינים.

מאיר כהן: חצי מיליארד יורו בשנה.

מאיר כהן: חצי מיליארד יורו בשנה, 500 מיליון יורו בשנה מקבלים החקלאים בכדי להציל את המזון ולהעביר את זה למי שצריך.

מאיר כהן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אני קצת מתנצלת, היום זה יום כזה מטורף וטוב לדעת שיש לנו לפחות שישה דיונים.

אורלי לוי אבקסיס: במקביל היה גם על נושא הילדים חסרי העורף המשפחתי וזה דברים שמתקשרים.

אורלי לוי אבקסיס: כי כשאנחנו מדברים על קושי, על עוני וכדומה, אתה מסתכל שהמדינה לא עושה מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים אנחנו מנסים להבין מה המדינה עושה, כשהיום השיח הבינלאומי, ובואו נשים את זה על השולחן, זה הנושא של הקיימות.

מאיר כהן: אני מבין ששכפלתם את עצמכם.

אורלי לוי אבקסיס: סוג של.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה יודע, כשאתה מסתכל מצד אחד על רשימה של אלה שמשוועים לאוכל הזה ומהצד האחר אתה רואה את הבזבוז, את ההשמדה, את ההשחתה של אותו אוכל, אתה לא מצליח להבין את ההיגיון.

אורלי לוי אבקסיס: חברה, אל תחפשו היגיון.

אורלי לוי אבקסיס: אל תחפשו היגיון.

אורלי לוי אבקסיס: ומי שאומר לכם שאם נשאר תוצרת חקלאית ואנחנו לא מוציאים אותה החוצה או נותנים אותה למי שצריך ואנחנו מעדיפים להשמיד אותה כדי שהיא לא תוריד את המחיר, אפשר לפתור את זה ואפשר היה לפתור את זה מזמן.

אורלי לוי אבקסיס: כי הרי הם יכולים להגיע לשווקים מסוימים שהם לא שחקנים במשחק של השוק, הם לא קובעים את המחירים.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא היו שם גם קודם.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, עשית פה מעשה מצווה ובעצם לא יצרת פה איזו שהיא בעיה.

אורלי לוי אבקסיס: והיה ויצרת, אתה יודע, היום מבקר המדינה שם את הדגש בכל הנושא הזה על כך שהנושא של השמדת מזון ממש לא מוסדר.

אורלי לוי אבקסיס: צריכים להיות רק טעמים מסוימים וכדומה, מתי אפשר להרוס את התוצרת או להשמיד את התוצרת שנשארה כעודף.

אורלי לוי אבקסיס: החקלאים מסכנים, מבחינתם, גם אם אנחנו מסתכלים על התוצרת בסוף, בסופר, שהיא נורא יקרה, הם מקבלים חלק מאד מזערי.

אורלי לוי אבקסיס: הם החוליה הראשונה, כולם מקפיצים עליהם מחירים – הרשתות וכדומה – והיום הרשתות הן גם המובילות.

<קריאה: הסיטונאים.

אורלי לוי אבקסיס: הסיטונאים.

אורלי לוי אבקסיס: הם כולם עושים על הגב - - -

מאיר כהן: הבנתי שיש רשתות שהם גם הקוטפים.

אורלי לוי אבקסיס: עוד לא.

מאיר כהן: יש, יש, יש רשתות.

אורלי לוי אבקסיס: הם כמעט אונסים אותם, סליחה על הביטוי, לקטוף לפני הזמן, גם פירות בוסר שהם לא מגיעים אפילו להבשלה גם בבית, שאתה מחכה.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם קטע של השמדת מזון.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, כל ההתנהלות בכל מה שקשור באמת לנושא של החקלאות, היא שרירותית ושערורייתית גם יחד, ואפשר לפתור גם תמורת פיצוי מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם למשל חקלאי צריך להשמיד מזון, הוא מקבל סוג של פיצוי מהמדינה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם הפיצוי הזה בעצם יכול להיחסך באיזה שהוא אופן.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר להינתן, אבל המזון לא יושמד אלא יועבר לאותם גופים מאד מסוימים שאנחנו יודעים שהם לוקחים אותם רק לנושאים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני כן רוצה לשים את האצבע על עוד משהו שאנחנו יכולים לראות.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יודע מי אחראי על כל הנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד החקלאות או המשרד של איכות הסביבה?

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו באים ואנחנו מנסים לפרוט לגבי הצעת החוק, באמת תמוה בעיני, ושולי נזהרת, כי שולי גם חברה בקואליציה וגם חברה במפלגתה של השרה.

אורלי לוי אבקסיס: ואין דבר יותר ייעודי מזה.

אורלי לוי אבקסיס: והבית היהודי היה צריך זה שמוביל ומקדם ודוחף את הצעת החוק הזו.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני מקווה שאחרי אתמול זה מה שיהיה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאד מקווה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל גברתי מכירה את מצב המשרדים ואת אנשי המקצוע.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אבל השר הוא זה שנותן את המדיניות.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה איתך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שגם מטעמי כשרות - - -

מאיר כהן: לצערי הגדול ואני חושב - - - בממשלה, משרד המשפטים פשוט הוא זה שהכתיב - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אתה צודק.

מאיר כהן: הוא לא נתן לזוז.

מאיר כהן: לא נתן לזוז.

אורלי לוי אבקסיס: גם הכספים שהקודשו או הובטחו בסופו של דבר על ה-60 מיליון, מי שהיה החסם העיקרי זה משרד המשפטים.

מאיר כהן: לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה רק שני מיליון בעצם חולקו בהסדר.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאתה מסתכל ואתה אומר כבר יש החלטה, התקדמנו, עשינו צעד מבורך, יש כסף בקופה, לא נותנים לך לממש אותו.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלם, אבל זו גם רשעות.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם הכסף לא מגיע ליעדו, ואנחנו היינו עדים בוועדת הכספים רק לפני שבוע להעברה של עשרות מיליארדים, אחרי חודש וחצי של תקציב מדינה מפה לשם, והרבה מתוך זה הסכמים קואליציוניים כאלה או טובת מי רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: ואת זה לא ראינו שם.

אורלי לוי אבקסיס: וגם כשביקשנו לא היה.

אורלי לוי אבקסיס: וזה סדרי העדיפויות המעוותים של הממשלה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: וכן הייתי רוצה לשמוע יותר קולות כמו שולי, שדוחפים ואומרים זה שאני חלק מהקואליציה לא אומר שאני צריך להגיד אמן על כל דבר.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו צריכים לעזור לאנשים כמו שולי, כדי שהאנשים האלה ישמיעו את קולם אבל גם יבואו לידי ביטוי המעשים שלהן.

שולי מועלם-רפאלי: כן - - - בשבוע הבא.

מאיר כהן: כן, נראה את זה בהצבעות הבאות.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

מאיר כהן: גברתי, תסיימי.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת, כאילו מהסיפור הזה כולם נהנים, כולם נהנים.

אורלי לוי אבקסיס: גם החקלאים שאחר כך אנחנו נמצא מי שיבוא ויקטוף להם את העודפים, כדי שלא יהיה.

אורלי לוי אבקסיס: כי יש עלות גם לקטיפה.

מאיר כהן: כן, אמרתי כבר.

מאיר כהן: אמרתי לו, אנחנו נבוא מוכנים לעשות את הדברים, אבל הוא ביקש על זה מחיר סמלי.

<אמיר שניידר: לא, אמרתי ש - - -

מאיר כהן: אוקיי, תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אז צריך לדאוג גם לזה.

אורלי לוי אבקסיס: פטרת מהחקלאים את הנושא של הקטיף וכדומה של העודפים, פתרת למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: הפיצוי יכול להינתן, דווקא אולי אפילו להגדיל, לתמרץ קצת יותר.

אורלי לוי אבקסיס: במקום על השמדת מזון על תרומת מזון, ופשוט אתה רק משנה את השם של הסעיף.

אורלי לוי אבקסיס: ובאיזה שהוא אופן זה סוג של מדיניות ושל אג'נדה.

אורלי לוי אבקסיס: האג'נדה הזאת צריכה להוביל ולא השמדת המזון לשם השמדת מזון.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה חברת הכנסת לוי.

מאיר כהן: מזל שיש באמת את שולי ואת אורלי ועוד כמה חברי כנסת שהם חברי הכנסת החברתיים של הכנסת הזאת, וזה נותן תחושה מצוינת, בלי שום הקשרים פוליטיים, באמת שבלי שום הקשרים פוליטיים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

מאיר כהן: כי יש כאן לעתים, ואני רוצה שתדעו, אתם שלא נמצאים בכנסת, אבל יש תמיד איזה חוט שני שמקשר אצל אנשים שבאו משם ואני לא אוסיף מילה.

מאיר כהן: בבקשה, אנשים שלא דיברו ואחרי זה נחזור.

מאיר כהן: מישהו רוצה?

מאיר כהן: מרגיש צורך להוסיף משהו?

מאיר כהן: בבקשה גברתי.

<יוף דראל: כן, משהו קטן.

<יוף דראל: קוראים לי יוף, ולפני שתשאלו מה זה, אז זה מסבתא יפה.

<יוף דראל: שם משפחה דראל.

<יוף דראל: אני מפתחון לב.

מאיר כהן: קוראים לי מך, מסבא מכלוף.

שולי מועלם-רפאלי: מכלוף נהיה פה שם להיט בכנסת הזאת.

מאיר כהן: כן.

<יוף דראל: אני מפתחון לב.

<יוף דראל: חוק הצלת המזון נשמע חוק נהדר.

<יוף דראל: אנחנו מנסים לקדם חקיקה של חוק פתחון לב למאבק בעוני, כי אנחנו לא רואים רק את הצלת המזון כחלק מבעיית העוני בישראל.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

<יוף דראל: עני הוא לא רק רעב ללחם, גם קר לו בלילה - - -

מאיר כהן: וודאי.

<יוף דראל: וגם אין לו כסף לחינוך.

שולי מועלם-רפאלי: גם אין לו כסף לתרופות.

<יוף דראל: ואין לו כסף לתרופות.

מאיר כהן: עניים אל חולמים.

<יוף דראל: בדיוק.

<יוף דראל: אז ברגע שהמדינה שולחת אלינו, הארגונים - - -

מאיר כהן: תזכירי שוב מאיזה ארגון את.

<יוף דראל: פתחון לב.

<יוף דראל: ברגע שהמדינה שולחת אלינו את הנזקקים עם מכתב הפניה של עובדת סוציאלית, המדינה שולחת אלינו ולא לוקחת על זה אחריות, אנחנו לא רוצים לעבוד בפתחון לב.

<יוף דראל: אנחנו רוצים לסגור את ארגון פתחון לב.

<יוף דראל: שלא יהיה עני אחד במדינת ישראל.

מאיר כהן: יופי, תודה רבה לך.

<יוף דראל: אחד.

מאיר כהן: הטבת לתאר את זה.

מאיר כהן: אני אומר את זה הרבה מאד שנים, מאז שהייתי מורה זוטר במערכת החינוך.

מאיר כהן: כל פעם הגיעו עמותות ולאט לאט הבנתי שכנראה העמותות האלה, במקום לסגור אותן, אנחנו צריכים לחבק אותן ולקחת אחריות.

מאיר כהן: הן יכולות להיות בהחלט זרועות הביצוע שלנו, כי אין היום מספיק עובדים סוציאליים ואין מספיק מחלקות רווחה שיודעות לטפל בעוני, ועמותות סיגלו איזו שהיא מיומנות מסוימת, אבל זה שהעמותות ה ולכות להתרים ולא המדינה מתקצבת אותן, זה הדבר הבעייתי.

מאיר כהן: גידי, תסכם בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: מאיר, רק לפני שאתה מסכם, אני אחדד את מה שהיא אמרה.

מאיר כהן: אז תיכף, גידי ידבר ואת תסכמי.

מאיר כהן: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, אני לא רוצה לסכם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה להעיר הערה קטנה.

מאיר כהן: אני מבקש שגידי ידבר ואחרי זה את תדברי.

מאיר כהן: בבקשה.

<גידי כרוך: יש לי רק שתי הערות בנושא של מה שדובר קודם, נושא של מבחני התמיכות, מה שערן העלה.

<גידי כרוך: קודם כל בסוף שנת 2014, אחרי שהכנסת התפזרה, אז לקט ישראל קיבלה 175,000 שקלים כחלק ממבחן התמיכה.

מאיר כהן: גידי, אני מכיר את זה לפני ולפנים.

מאיר כהן: זה לא יוסיף לדיון.

<גידי כרוך: לא, אני רוצה לציין את זה - - -

מאיר כהן: זה באמת לא יוסיף לדיון.

<גידי כרוך: כי פה זורקים מספרים כמו 2 מיליון שקלים וכו'.

מאיר כהן: אתה צודק.

מאיר כהן: אנחנו מכירים את זה.

<גידי כרוך: אז אני אומר מה לקט ישראל קיבלה ובסוף לא הסכימה לקחת.

<גידי כרוך: לגבי הנושא של הצלת מזון ומבחני התמיכה, תראו, אני חושב שצריך לעשות בזה קצת סדר.

<גידי כרוך: זה כרגע בעיה.

<גידי כרוך: ברגע שמחברים ביחד את הנושא של רכש מזון עם הצלת מזון, נוצר סלט מאד מאד גדול.

<גידי כרוך: ובדיונים שהיו לנו עם דב צ'רניחובסקי וישבנו ביחד והכל, אמרו בואו לא נרעיד את אמות הספים, נפתח איזה שהוא ערוץ ובערוץ הזה נעבוד.

<גידי כרוך: אבל אני חושב שאם רוצים לעשות את העבודה נכון, צריך להפריד בין הדברים.

<גידי כרוך: יש הצלת מזון ויש תמיכה ברכש מזון.

<גידי כרוך: תמיכה ברכש מזון היא תמיכה ראויה, אולי היא פחות כלכלית מתמיכה בנושא בצורה של הצלת מזון - - -

מאיר כהן: כמה מזון הצלת השנה?

<גידי כרוך: 15,000 טונות.

מאיר כהן: בערכים כספיים?

<גידי כרוך: סדר גודל של 100 מיליון שקלים, קצת פחות מ-100 מיליון שקלים.

מאיר כהן: אתה אומר לעשות הפרדה ברורה בין הצעתו שבעצם אנחנו נסבסד - - -

<גידי כרוך: אני אומר שצריך להפריד, אם עושים כבר מבחני תמיכה, ואני לגמרי מסכים בנושא הזה עם ערן, שמבחני תמיכה זה לאחר מעשה וזה לעזור ל- וזה לא להוביל.

<גידי כרוך: צריך להיות מנגנון אחר והצענו מנגנון ש - - -

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אורלי, שתי דקות.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית רק לחזק.

אורלי לוי אבקסיס: לא זה מה שרציתי לומר, אבל רק לחזק את הנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: באמת צריכה להיות איזו תכנית גג, תכנית על כזו ומתחתיה אפשר עדיין להשתמש בכל העמותות שנמצאות בשטח.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא הון שהולך לאיבוד.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת על הון אנושי, על רצון לתרום וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט לנייד את זה נכון, לנהל את זה נכון ואז על כל שקל באמת אפשר לחסוך תשעה שקלים, מה שקורה.

אורלי לוי אבקסיס: תשמעו, זו המניה הכי טובה היום.

אורלי לוי אבקסיס: כאילו, זה יותר טוב אפילו מהנדל"ן במדינת ישראל מבחינת התפוקה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם עושים עבודה נהדרת, אתם לא יכולים לעשות את זה לבד.

מאיר כהן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שנאמר פה קודם, אני כחברת כנסת, שקיבלתי פניות ציבור והייתי פונה לפעמים ללשכות רווחה במקומות מסוימים לעזור לאנשים, הם היו נותנים לי המלצה לפנות לעמותות.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, מה הפכתם להיות, כאילו הזרוע הביצועית של המדינה?

אורלי לוי אבקסיס: ועדיין אומרים לכם לכו תשיגו גם את הכספים לבד.

אורלי לוי אבקסיס: זה אבסורד, זה לא נורמאלי ואת הדיסקט הזה צריך להחליף.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו עוזרים לכל מי שנמצא, אבל חייבת להיות תכנית על.

אורלי לוי אבקסיס: לא רוצים את הצעת החוק שלנו?

אורלי לוי אבקסיס: לא רוצים את התכנית להצלת מזון?

אורלי לוי אבקסיס: שיביאו תכנית חלופית, אבל עד שהם לא מביאים תכנית חלופית, אי אפשר להישאר בקטסטרופה שבה אנחנו נמצאים, שבסוף הכסף גם הולך לאיבוד ולא משיג את האפקט שאותו אנחנו רוצים להשיג.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: עוד שלושה דברים שאנחנו חייבים לעשות.

מאיר כהן: האחד, לשכנע, אורלי זה תפקידנו, לשכנע אופוזיציה כקואליציה שהחוקים האלה, החוק הזה, החוק למתן תמיכות משמעותיות, ה-230 מיליון שקלים לביטחון תזונתי שיחזור לשולחן.

מאיר כהן: ננסה לשכנע את חברי הקואליציה שכל כך מתהדרים בכל הסיפור הרווחתי, שאכן יצביעו.

מאיר כהן: זה יעלה עוד פעם כאן אצל אלי אלאלוף.

מאיר כהן: הדבר השני - - -

אורלי לוי אבקסיס: אורי מקלב הבטיח לי שהוא מעלה את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: גם לו יש חוק בשביל זה והוא גם יעלה אותו ביום ראשון הבא.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להעלות את זה כל יום ראשון לוועדת שרים, עד שמתי שהוא - - -

מאיר כהן: אנחנו ניקח את חברי הכנסת, גם את אורלי וגם את כל חברי הכנסת החברתיים, ניקח את כל החומר מדב צ'רניחובסקי, ואני חושב שאנחנו נצטרך להגיש את זה כחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: הגשתי את זה.

מאיר כהן: הגשת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: זה מוגש כחקיקה.

מאיר כהן: יוצא מן הכלל.

אורלי לוי אבקסיס: זה מוגש כחקיקה.

מאיר כהן: אם זה הוגש – דב אמר לי שלא – אבל זה מוגש – אנחנו נתמוך בשמחה גדולה ונשכנע את כולם, כי אולי מה שלא ברור לחלק מהשרים בממשלה, כנראה שזה יהיה ברור כחקיקה.

מאיר כהן: חברים, ניפגש על בטן מלאה.

מאיר כהן: תודה רבה לכולם.

מאיר כהן: אורלי, תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.