ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 182, 2016-02-23 09:00

אלי אלאלוף: היום ה-23 בפברואר 2016, י"ד באדר א' התשע"ו, השעה 09:06 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אני שמח לפתוח ישיבה שאמורה להיות חגיגית גם בגלל הנושא, להביא ילדים לעולם זה ודאי דבר מדהים, וגם בגלל שיש כאן הסכמה כמעט פה אחד של כל הגופים.

אלי אלאלוף: אני חייב להודות לחברתי טלי פלוסקוב שעשתה עבודה אדירה.

אלי אלאלוף: היא עשתה זאת במעט הזמן שעמד לרשותה ועוד באים אלינו בדרישה – אנשי להב ודאי יגידו את זה – כי לא רוצים שהחוק הזה שהתחיל בכנסת ה-18, תהיה בו סחבת.

אלי אלאלוף: אם כן, אל תדאג, זה יסתיים בשבועות לא ארוכים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות על עבודה אדירה שנעשתה גם על ידי הלשכה המשפטית שלנו במשא ומתן, להנהלת הוועדה וגם לאנשי המוסד לביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: האמנתם שזה אפשרי ואין דבר יותר טוב מאשר האמונה, דבר אותו אנחנו יודעים.

אלי אלאלוף: בעם שלנו, בדת שלנו, אמונה מביאה בסוף לעשייה חיובית.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אתן את רשות דיבור לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכבוד היושב ראש.

טלי פלוסקוב: בדרך כלל אומרים תודה בסיכום אבל אני רוצה להתחיל בתודות.

טלי פלוסקוב: אני באמת מרגישה סוג של חג כי אנחנו סוף סוף בדיון בוועדה.

טלי פלוסקוב: אמרת משהו שזה יסתיים תוך שבועות ואני באמת מבקשת מהוועדה, אחרי שזה יעבור בקריאה ראשונה במליאה, מיד לכנס ישיבת ועדה לקראת קריאה שנייה ושלישית כך שעד סוף המושב נסיים את החקיקה של החוק הזה.

טלי פלוסקוב: יש הרבה הצעות לדיון בוועדה כי הוועדה מטפלת בנושאים רבים ואני יודעת היא עסוקה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להתחיל דווקא בסיפור שאני אישית חוויתי וכך תדעו איך נולד הרעיון לחקיקה הזאת.

טלי פלוסקוב: לפני הבחירות התראיינתי באחד מערוצי הטלוויזיה ושמעתי את המאפרת שאיפרה אותי מספרת סיפור לחברתה.

טלי פלוסקוב: היא סיפרה לה שהיא חזרה מחופשת לידה ועכשיו היא צריכה להחזיר למדינה 12 אלף שקלים.

טלי פלוסקוב: החברה שאלה אותה למה זה כך והיא הסבירה לה שכשהיא עבדה, הייתה לה הכנסה מאוד גבוהה, שנה לפני ההריון, ובשנה שהיא הייתה בהריון הייתה בשמירת הריון ולכן לא יכלה לעבוד בכל הכוח דבר שגרם להכנסתה לרדת.

טלי פלוסקוב: כאשר עשו את החישוב לגבי השנה בה היא הייתה בהריון, התברר שההכנסה שלה הייתה יותר נמוכה והיא הייתה צריכה להחזיר את הכסף ששילמו לה על פי השנה הקודמת.

טלי פלוסקוב: אני הקשבתי לסיפור הזה ואמרתי שכנראה בעזרת השם אני נבחרת להיות חברת כנסת ואני מבטיחה לכן שאני לוקחת את הנושא הזה כי באמת משהו כאן לא בסדר.

טלי פלוסקוב: והנה היום, עברה כמעט שנה – ב-31 במרץ אנחנו שנה מכהנים כחברי כנסת - ואנחנו מגיעים לחקיקה הזאת.

טלי פלוסקוב: ברור לכולם שהתיקון שאנחנו צריכים לעשות הוא מאוד פשוט.

טלי פלוסקוב: יש שנה של הריון ויש שנה שקודמת להריון.

טלי פלוסקוב: החישוב צריך להיות על פי השנה הנורמלית או הגבוה בין השתיים.

טלי פלוסקוב: זאת בעצם הבקשה בחוק הזה.

טלי פלוסקוב: לא מסובך.

טלי פלוסקוב: אנחנו בוחרים שנה בה הכנסה של אישה צריכה להיות יותר גבוהה.

טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים שבישראל של 2016 עדיין שכר הנשים הוא פחות מאשר של גברים, אנחנו יודעים אנחנו צריכים לחזק את הנשים ולא לגרום לכך שהשיקול שלהן להביא ילד או לא להביא יהיה קשור להכנסות שלהן, ולכן המדינה צריכה לתת להן תמיכה.

טלי פלוסקוב: דמי לידה לעובדות עצמאיות הוא כלי מרכזי בחיזוק רמתן של העובדות העצמאיות והצעת החוק הזאת בעצם פותרת את הבעיה.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק נותנת לאישה להמשיך לעבוד ולחזור לעבוד בלי חשש שמישהו ייקח את הכסף שלה שהיא קיבלה בעבר.

טלי פלוסקוב: זה הסיפור של החוק.

טלי פלוסקוב: אני מאמינה שמהר מאוד נתקדם וכמו שאמרתי, עד סוף המושב נסיים אותו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך אדוני היושב ראש וכמובן תודה לשותפים שלי.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד תודה לחברתי עליזה לביא שלא נמצאת כאן אבל אנחנו פעלנו ביחד ועבדנו ביחד.

טלי פלוסקוב: כמובן תודה לארגון להב שלא פעם ישבנו ביחד וחשבנו ואני חייבת להגיד לכם שאני יודעת שיש עוד קבוצות של נשים שאנחנו צריכים לתקן לגביהן.

אלי אלאלוף: נתת לו מתנה.

אלי אלאלוף: הוא נשיא חדש.

טלי פלוסקוב: אנחנו גם נברך אותו.

טלי פלוסקוב: יש עוד קבוצות של נשים שאנחנו צריכים לדאוג להן אבל היות והחקיקה הזאת מתייחסת לעצמאיות, הצעת החוק לגבי השעתיות – שאני יודע שזה הנושא שלא טופל - אנחנו כנראה נצטרך לעשות את זה בחקיקה נפרדת, לא שכחתי את זה, ואכן נשב ונחשוב איך אנחנו עושים את החקיקה גם בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכל השותפים ובהצלחה בתפקיד.

<רועי כהן: תודה.

<רועי כהן: אני קודם כל רוצה לפתוח בברכות ליושב ראש הוועדה חבר הכנסת אלי אלאלוף שיחד עם חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחברת הכנסת עליזה לביא מתקנים עיוות של שנים שהתחיל עוד מכך שלהב כארגון יציג הוביל כבר מהכנסת ה-18 את הצעת החוק הזאת.

<רועי כהן: זה עבר, אדוני היושב ראש, פעמיים ועדת שרים לענייני חקיקה ולא הגיע לכדי רגל מסיימת.

<רועי כהן: היום אנחנו עושים תיקון של עיוות של 45 אלף נשים בגיל הפריון, בגיל העשרים עד ארבעים, עצמאיות שהאפליה כלפיהן זועקת לשמים והיא זועקת לשמים כי פשוט אנחנו תכף נביא מקרה של מורת דרך שנמצאת כאן והיא בחודש התשיעי שפשוט יש נשים שהחליטו לוותר על הדרישה לדמי לידה מהחשש הזה שהביטוח הלאומי ירדוף אותן ויבקש החזר כספים.

<רועי כהן: היום הביטוח הלאומי עושה את זה כי זה מה שמאפשר לו החוק.

<רועי כהן: הוא אומר שאם קיבלת יותר כסף בגלל החישוב של היום, אני הולך לקזז לך מקצבת הילדים, דבר שלא מתקבל על הדעת.

<רועי כהן: לא מתקבל על הדעת שאישה שהביאה תינוק לעולם, יקזזו לה את דמי הלידה מקצבת הילדים.

<רועי כהן: זה דבר שאנחנו לא יכולים להסכים לו ואני חושב שהיום זה נגמר באמצעות הוועדה הזאת.

<רועי כהן: אם באמת נצליח עד סוף המושב הזה להביא לתיקון העיוות הזה בו מדינת ישראל בעצם מעודדת נשים עצמאיות כקטר מוביל את המשק ושיש להעניק להן תנאים שיאפשרו להן באמת לעבוד, ליזום, להתפתח כלכלית, ואני באמת שמח שקיבלנו אוזן קשבת והסכמה מהמוסד לביטוח לאומי.

<רועי כהן: אני חושב שבאמת יש כאן תיקון של עיוות שיכול להיות שהוא לא נוצר בגלל הביטוח הלאומי או כתוצאה מהחוק אבל כיום יש עיוות וכיום יש מצב שנשים עצמאיות שיולדות נאלצות להחזיר כסף לביטוח הלאומי כתוצאה מחישוב שהוא טעון תיקון.

<רועי כהן: במקרה הזה אני גם אשמח מאוד אם נטלי שהיא מורת דרך בחודש תשיעי תוכל לספר את הסיפור שלה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<נטלי ברלינר לבני: אני בסוף חודש תשיעי, הריון שני, אני מורת דרך עצמאית כבר הרבה שנים ואחרי הלידה הקודמת הגשתי את הטפסים וביקשתי את דמי הלידה.

<נטלי ברלינר לבני: קיבלתי לפי הסכום שהצהרתי ולפי ההכנסה שלי.

<נטלי ברלינר לבני: אני לא יודעת איך לנסות לתאר לכם מה זה להיות גם עצמאית, גם אימא טרייה וגם לנסות להנשים את העסק בחזרה ולהכניס ימי עבודה ולנסות תוך כדי גם לאסוף את הילדה בזמן מהגן, לדאוג לבייבי סיטר, כל הדברים שקורים כאשר מדובר בתקופה הכי רגישה והכי קשה.

<נטלי ברלינר לבני: אתם רוצים שאני אצא לעבוד, אני נותנת פרנסה למלונות, לבתי עסק, למדריכים אחרים.

אלי אלאלוף: גם לביטוח לאומי את נותנת פרנסה.

<נטלי ברלינר לבני: נכון.

<נטלי ברלינר לבני: במקום שתעודדו אותי ותעזרו לי, אני מקבלת הודעה על חוב מביטוח לאומי בנוסף לכל שאר המגבלות והקשיים שיש לי כעצמאית ואימא טרייה.

<נטלי ברלינר לבני: אומרים לי שמסת

<נטלי ברלינר לבני: בר שחלק מהכסף מגיע להם חזרה בגלל שהם חישבו מחדש והסתבר שמגיע לי פחות.

<נטלי ברלינר לבני: אני כבר שכחתי מהתקופה הזאת ומדמי הלידה האלה שעזרו לי מאוד בהתחלה וכבר השתמשתי בהם והמשכתי הלאה, ועכשיו זאת תקופה שאני לא יכולה להרשות לעצמי חובות, בנוסף לכל זה יש את עוגמת הנפש הזאת, את החוב הזה.

<נטלי ברלינר לבני: דיברו אתי עצמאיות, בנות ששמעו שאני מגיעה לוועדה היום, וסיפרו לי על חוב של עשרות אלפי שקלים, על חקירות, על זימונים כשישבו וחקרו אותם על דברים שהן הצהירו.

<נטלי ברלינר לבני: זה לא שיש לנו זמן או את האפשרות לעמוד בכל הקשיים האלה.

<נטלי ברלינר לבני: בנוסף לכל זה גם יש את החוב הזה שפתאום מגיע.

<נטלי ברלינר לבני: אני לקראת הלידה השנייה ואני עוד משלמת את החוב מהלידה הקודמת.

טלי פלוסקוב: כמה היית חייבת?

<נטלי ברלינר לבני: 3,000 שקלים.

<רועי כהן: זה מקוזז לה מקצבת הילדים.

<נטלי בלינר לבני: לא ידעתי על זה.

<נטלי בלינר לבני: קיבלתי אחרי זמן מה סכום ולא ידעתי מה זה הסכום הזה.

<נטלי בלינר לבני: הסתבר שזה לא הסכום המקורי.

<נטלי בלינר לבני: את המכתב הראשון לא קיבלתי והסכום המקורי התחיל לרדת לי.

<נטלי בלינר לבני: התקשרתי לשאול ממתי הוא יורד ואמרו לי שהוא ירד בשנה האחרונה מקצבת הבת שלי.

<נטלי בלינר לבני: זאת אומרת, גם לא ידעת על כך וגם לאט לאט לקחנו לך.

<נטלי בלינר לבני: או שתשלמו את מה שצריך או תשלמו את מה שאתם חושבים שצריך אבל אל תגיעו אחרי חצי שנה-שנה עם החוב הזה.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לתקן אותך.

אלי אלאלוף: אנחנו לא משלמים.

אלי אלאלוף: המדינה משלמת ובצדק.

אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי הוא זרוע והוא לא בעל הבית לעצמו.

<נטלי בלינר לבני: גם אין עם מי לדבר.

אלי אלאלוף: יש.

אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי עכשיו פתח מרכזים, לצערי לא מספיק, שנקראים היד המכוונת.

<נטלי ברלינר לבני: אני מתקשרת למרכזים האלה והם בעצמם לא יודעים מה להגיד לי.

אלי אלאלוף: תפנו לביטוח הלאומי ועם קצת נדנוד – לא יזיק להיות נודניקים – הביטוח הלאומי צריך להבין את המצב.

אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב שתבינו מה היחסים שצריכים להיות בין האזרח לבין מוסדות המדינה.

אלי אלאלוף: הם לא עושים לכם טובה אלא הם משרתים אותנו.

אלי אלאלוף: זה מאוד אצילי לשרת.

אלי אלאלוף: כל חיי אני שירתי ואני מרגיש נפלא בגלל זה.

אלי אלאלוף: תדעו שהביטוח הלאומי אמור לשרת את האזרחים.

<רועי כהן: אדוני, לפי המחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת – וזה גם מה שהצגתי לשר האוצר שבירך על היוזמה ונתן את הרוח הגבית – זה אמור לעלות למדינה בין 5.6 מיליון שקלים עד 12 מיליון שקלים בשנה.

<רועי כהן: כלומר, תיקון העיוות ההיסטורי הזה שבאמת נשים ירגישו שהן מקבלות את מה שמגיע להן מהמדינה, יעלה בסך הכול בממוצע עשרה מיליון שקלים.

<רועי כהן: זה דבר שמדינת ישראל יכולה לעמוד בו וצריכה לעמוד בו ואני חושב שזאת זריקת עידוד מאוד מאוד גדולה עבור הנשים העצמאיות ואני מאוד מברך על כך.

<רועי כהן: אתם היום הולכים לעשות כאן משהו שמהווה התחלה של דרך כי המשך הדרך הזאת הוא הנושא שהיום נשים עצמאיות לא יכולות לעבוד בזמן חופשת הלידה ומטילים עליהן מגבלות.

<רועי כהן: אנחנו נמשיך לעזור לנשים העצמאיות.

<נטלי ברלינר לבני: אמרת שיש נשים שמוותרות על דמי הלידה שלהן.

<נטלי ברלינר לבני: אני החלטתי הפעם לעבוד קשה מאוד ולקראת הסוף כבר היה לי מאוד קשה לצאת ולהדריך.

<נטלי ברלינר לבני: היה לי קשה ללכת עכשיו מהכניסה, אני בסוף חודש תשיעי.

<נטלי ברלינר לבני: אני לוקחת ימי עבודה שאני יודעת שקשה לי ואני יודעת שזה כבר מסוכן לי ובעלי והמשפחה שלי שואלים אותי למה אני עושה את זה ואומרים לי להפסיק ולנוח בבית, אבל אני עושה זאת כי אני יודעת שיחשבו לי את דמי הלידה לפי הימים האלה, לפי החודשים האלה ולפי השנה הזאת.

<נטלי ברלינר לבני: אם הייתה לי את הזכות לבחור, שיחשבו לי לפי שנה קודמת, הייתי מתמקדת יותר בהריון שלי ובאימהות שלי ובמה שבאמת צריך.

<נטלי ברלינר לבני: אתם לא רוצים שאני אסגור את התיק בביטוח לאומי ובמס הכנסה ואתם לא רוצים שאני אחזור להיות שכירה ובטח לא אלך ואבקש דמי אבטלה אלא אתם רוצים שאני אמשיך גם לפרנס את עצמי וגם לפרנס את כל השאר.

אלי אלאלוף: תודה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, ברשותך, עוד משפט אחד.

טלי פלוסקוב: לא עשיתי לעצמי רשימת תודות ולא יהיה נכון לא לציין.

טלי פלוסקוב: אחרי ששמעתי את הסיפור של נטלי הבנתי עד כמה אני עוד יותר גאה בחקיקה הזאת ועד כמה חשוב לסיים אותה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד עוד תודה לשני גופים.

טלי פלוסקוב: גוף אחד זה עצמאים עושים שינוי.

טלי פלוסקוב: עם הקבוצה הזאת נפגשתי כבר בתהליך החקיקה, אחרי שהגשתי והבנתי עם כמה דברים אנחנו עוד מתמודדים.

טלי פלוסקוב: הבנות נמצאות כאן ואני מאוד אשמח שגם להן תהיה זכות להביע עמדה.

טלי פלוסקוב: כמובן החקיקה הזאת עברה מהר בוועדת השרים רק בתמיכתו של שר האוצר משה כחלון וזה המקום להודות גם לו כי בלי תמיכתו מן הסתם, בלי הכספים שהוא הקצה לנושא הזה, לא היינו יכולים להתקדם.

<רועי כהן: הוא הקצה אותם בנוכחותי.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת תודה גם לשר האוצר שלנו.

<ליאת גור: אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה.

<ליאת גור: כמובן שאנחנו תומכים בהצעת החוק החשובה הזאת שלא ברור איך היא לא נחקקה קודם לכן.

<ליאת גור: הערה אחת.

<ליאת גור: היום יש את יום שדולת הגאווה בכנסת.

<ליאת גור: הרוב המכריע אלה נשים שמתקשות בהריון אבל היום יש הורות בכל מיני דרכים.

<ליאת גור: השאלה למה לתיקון הזה לא לקרוא דמי לידה להורה העצמאי.

<ליאת גור: לקראת הישיבה שוחחתי עם חברים אצלנו, חברים גאים לדוגמה שמביאים ילד לעולם באמצעות פונדקאית בחוץ לארץ.

<ליאת גור: כל עצמאי שמתכונן להורות, בין אם זאת אימא מאמצת או אימא שיש לה פונדקאית או גבר שמביא בן הזוג שלו.

<ליאת גור: זאת אומרת, כל הדרכים להתכונן להורות פוגעים בעצמאים.

<ליאת גור: העניין הזה של שלושה חודשים אחרונים הוא מופרך מכל בחינה שהיא.

<ליאת גור: להערכתנו זה גם לא ישנה את עלויות החוק הזה.

<ליאת גור: מדובר במספר קטן מאוד.

<ליאת גור: הרוב אלה נשים שיולדות אבל יש גם גברים גאים ויש נשים שמאמצות ילדים או אימא שמלווה פונדקאית שנושאת את העוברים שלה והיא הולכת אתה לבדיקות.

<ליאת גור: זאת אומרת, כל הכנה להורות פוגעת בעבודה במיוחד כשאתה עצמאי.

<ליאת גור: הגיוני מאוד לעשות את זה לפי השנה שלפני כן.

<ליאת גור: זה יהיה שווה יותר וצודק יותר.

<ליאת גור: אם אנחנו כבר עושים את הצעד, כדאי לעשות את האקסטרה מייל הזה.

טלי פלוסקוב: לי אישית אין שום התנגדות.

טלי פלוסקוב: נשמע את עמדת היועצת המשפטית.

אלי אלאלוף: טלי, ברשותך, הישיבה חזרה להיות מנוהלת על ידי.

אלי אלאלוף: תודה לך על ההבהרה שנתת לנו.

אלי אלאלוף: אני חושב שאם לא נתייחס, נמצא את הדרך אולי להתייחס.

<ליאת גור: עוד הערה אחת, ברשותך.

<ליאת גור: היום דמי לידה מגיעים לכל אותם גופים.

<ליאת גור: זאת אומרת, אם משנים, זה אמור לחול על כל גורם.

אלי אלאלוף: אני מודה לך.

אלי אלאלוף: אנחנו נבדוק את זה ונראה אם יש צורך בתיקון לפני הקריאה השנייה והשלישית.

<ענת מימון: אני רוצה להעיר שלפי הבנתי סעיף 54 מדבר על חישוב שכר עבודה והוא נוקט בלשון עובדת עצמאית אבל כל הסעיפים שאחר כך, 57א, 57ב, מחילים את סימן ג' ומן הסתם זה יחול באופן אוטומטי גם על סוגי הורות שונים.

<ענת מימון: החוק, כמו שהוא מנוסח היום, כבר חל לגבי אותם הורים.

<ליאת גור: אולי מן הראוי לומר הורה עצמאי.

<ענת מימון: אנחנו מתלבשים כאן על נוסח חוק שכבר קיים.

אלי אלאלוף: בואו לא נלך לפינוקים אלא נלך למהות.

אלי אלאלוף: המהות מטופלת לדעתך?

<ענת מימון: זה חל.

<ענת מימון: כן.

אלי אלאלוף: המהות מטופלת וזה הכי חשוב.

<גיתית שלומי: אדוני היושב ראש, חברת הכנסת פלוסקוב, אני ממונת תחום חקיקה בלשכת יועצי המס ויושבת ראש פורום הנשים בלשכה.

<גיתית שלומי: לפני כן אני אימא ואני עצמאית.

<גיתית שלומי: אני קודם כל רוצה לברך אתכם על הצעת החוק.

<גיתית שלומי: גם אני נתקלתי באותה סיטואציה.

<גיתית שלומי: בשנת 2011 נולדו לי תאומים ואני החזרתי את כל דמי הלידה שקיבלתי.

<גיתית שלומי: הנוסח של ההצעה כרגע, כפי שהיא מנוסחת, מאחר ושנות ההיריון שלי ושנת הלידה שלי נפרסו על שתי שנות מס, למעשה בנוסח הנוכחי, אם הנוסח הזה היה קיים ב-2011, גם הייתי צריכה להחזיר את דמי הלידה.

<גיתית שלומי: צריך להוסיף כאן עוד תיקון שמבהיר שאם בתקופת הלידה נפרסו על שתי שנות מס, שייקחו את השנה הקודמת להן או לפחות שיתייחסו לכך שיש נשים שנעדרות מעבודתן ונאלצות לאבד זמן עבודה ואני כעצמאית, אף אחד לא משלם לי על זמן העבודה הזה.

<גיתית שלומי: אני נעדרתי.

<גיתית שלומי: לא רציתי לסגור את העסק שלי ונעדרתי בגלל הריון מורכב וההכנסות שלי הצטמצמו כבר בשנה שקדמה לשנת הלידה.

<גיתית שלומי: כלומר, ילדתי ב-2011 וההכנסות שלי ב-2010 נפגעו משמעותית.

<גיתית שלומי: חייבים לתת לזה כאן ביטוי.

אלי אלאלוף: יש תשובה לכך?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: צריך לשאול את ביטוח לאומי.

טלי פלוסקוב: לפי דעתי כדאי לשאול איך הם רואים את זה.

<גיתית שלומי: מעבר לזה, אני חושבת שהבחירה להיות עצמאית כאישה צעירה שרוצה להביא ילדים לעולם, היא בחירה שהיום אני אעדיף לשמור על מעמדי כשכירה ולא לצאת להיות עצמאית.

<גיתית שלומי: אני שומעת נשים שאומרות זאת.

<גיתית שלומי: אני חושבת שנשים שהקימו את העסק שלהן, צריך לתת להן איזושהי רשת ביטחון.

<גיתית שלומי: כלומר, אם אישה הקימה את העסק שלה בשנת 2010 וילדה בשנת 2011 או במצב אחר, העסק עוד בחיתוליו, הוא רק מתחיל וההשקעה עולה על ההכנסה, צריך לשים איזושהי רשת ביטחון כאן בין אם בדמות שכר מינימום, בדמות איזשהו משהו שהמדינה תגיד שהיא רוצה לעודד אותך, את לא תישארי לבד למרות שאת אישה ועצמאית.

אלי אלאלוף: נציגי הביטוח הלאומי, יש התייחסות לזה?

<יוסף פולסקי: אני מהלשכה המשפטית במוסד לביטוח לאומי.

<יוסף פולסקי: אדוני רוצה שאתייחס לסקירה של התיקון או לנקודה הזאת?

אלי אלאלוף: לנקודה הספציפית.

אלי אלאלוף: אחר כך ניתן לך את רשות הדיבור.

<יוסף פולסקי: אני אתייחס לנקודה הספציפית ואחר כך ברשות אדוני אתייחס לכל התיקון.

<יוסף פולסקי: אנחנו מבינים את הנקודה שמעלה הגברת ואנחנו נבחן אותה.

<יוסף פולסקי: יש בזה בעיה מסוימת מבחינה זאת שזה מרחיק את בסיס השכר מהיום הקובע וכל חוק הביטוח הלאומי, ודאי דמי לידה וכל הגמלאות האחרות מחליפות השכר, בסיס השכר אמור להיקבע לפי היום הקובע כאשר היום הקובע הוא היום שהפסיקה עובדת לעבוד בהיותה בהריון.

<יוסף פולסקי: בתיקון הזה אנחנו מגמישים את בסיס השכר ואומרים שבגלל המצב, בגלל שנשים נפגעות, אנחנו לבחון את זה ולקחת את השנה הקודמת.

<יוסף פולסקי: כאן בעצם מוצע שניקח עוד שנה אחורה וזה מרחיק עוד יותר.

<יוסף פולסקי: אם היא ילדה בשנת 2011 ורוב ההריון היה ב-2010, ההכנסה שלה נפגעה גם ב-2010 וגם ב-2011.

<יוסף פולסקי: לכן בסיס השכר, גם ב-2010 וגם ב-2011, ייפגע.

<יוסף פולסקי: היא מציעה שניקח את זה אחורה ל-2009.

<יוסף פולסקי: זה דבר שצריך לחשוב עליו.

<רועי כהן: יש בזה הרבה הגיון.

<יוסף פולסקי: אני לא שולל את ההיגיון.

<יוסף פולסקי: אני מבין את ההיגיון.

אלי אלאלוף: רק מבחינה פרוצדורלית.

אלי אלאלוף: אנחנו נחכה לביטוח הלאומי אבל לא הרבה זמן אלא זה עניין של ימים כדי שהוא יתייחס לנושא הזה אבל היום אנחנו נצביע בקריאה ראשונה ויש לנו את האפשרות הטכנית לשלב את ההתייחסות של הביטוח הלאומי בהתאם לפני הקריאה השנייה והשלישית.

<מורן מישל: שלום.

<מורן מישל: אני ראש תא נשים בעצמאים עושים שינוי.

<מורן מישל: אני אימא לחמש בנות, עצמאית, כך שיש לי בחוק הזה גם עניין אישי וגם עניין עתידי.

<מורן מישל: אנחנו מברכים על הצעת החוק הזאת.

<מורן מישל: פגשנו את חברת הכנסת פלוסקוב יחד עם הבת הצעירה שלי שבדרך כלל מתלווה אלי אבל היא כבר עשתה איזושהי כברת דרך ופחות מתאים לה לשבת היום בוועדות.

<מורן מישל: לפני כחודשיים, ממש לפני שנפגשנו בלשכתה של חברת הכנסת פלוסקוב, יצאנו בקמפיין ברשתות החברתיות – אנחנו תנועה חברתית ואנחנו נושאים את דברם של עצמאים ברשתות החברתיות ואנחנו שומעים את הדברים מן השטח.

<מורן מישל: העליתי לרשת תמונה שלי עם ניבי התינוקת שלי בה קראתי ואמרתי שבחופשת הלידה שלי נדרשתי להחזיר 7,000 שקלים.

<מורן מישל: שוב, אני מדברת על חופשת לידה אחת רחוקה כי כמה ניבי עלתה לי אני עוד לא יודעת אלא אני אדע רק אחרי שיוגש דוח 2015, אחרי שהכסף מזמן הוצא.

<מורן מישל: כשיגיע דוח 2016 אני אדע כמה אני נדרשת להחזיר.

<מורן מישל: הרשת הגיבה לדבר הזה בצורה אסטרונומית.

<מורן מישל: הקמפיין שלנו הגיע בתוך שתי יממות לחשיפה של מעל חצי מיליון משתמשי פייסבוק ומעל 4,200 שיתופים של אימהות ועצמאים ברשת שהגיבו בהמוניהם.

<מורן מישל: זאת אומרת, קיבלנו פידבק עצום על הכאב שנמצא בנקודה הזאת.

<מורן מישל: לעניין חישוב שלושת החודשים.

<מורן מישל: אנחנו מבקשים להתייחס לפוטנציאל ההשתכרות המלא ושלושה חודשים גם הם אינם משקפים את פוטנציאל ההשתכרות בכלל ובוודאי של אם הרה.

<מורן מישל: אנחנו מזכירים שאנחנו עצמאים והדיווח שלנו הוא דיווח שנתי.

<מורן מישל: זה הנתון שיש לנו ואנחנו יודעים מה הפוטנציאל על פי דוח שנתי ולייצר עכשיו דוח רבעוני שהוא גם לא קלנדרי אלא תלוי חודשי של כל עצמאית ועצמאית, זה מסבך ומסרבל לדעתנו את העניינים פרקטית.

<מורן מישל: אני אוסיף ואומר בקצרה שאנחנו רק מגרדים את פני השטח עם הצעת החוק המבורכת הזאת.

<מורן מישל: הצגנו בפני חברת הכנסת פלוסקוב כאבים נוספים שעצמאיות אימהות מציגות דרך הקמפיין הזה, נושאים של טיפולי פריון, שמירת הריון, סיבוכים נוספים שעצמאיות ואימהות שכירות נתקלות בהן וגם כאן עצמאיות מופלות בזכויות שהן לא מקבלות.

<מורן מישל: אנחנו חוזרים לשורש של הדברים.

<מורן מישל: החוק הזה מטפל באפליה מתמשכת כלפי עצמאים ואנחנו מברכים על התיקון הזה ומצפים לראות תיקונים נוספים בהמשך ובטוחים שהוועדה תעשה זאת.

<מורן מישל: תודה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, ולא מפני שאני שייך לסיעה בראשה עומד שר האוצר אבל הסיעה שלנו עסקה בהרבה מאוד נושאים שקשורים לעצמאים.

<מורן מישל: אנחנו מעריכים זאת מאוד ורואים את זה.

אלי אלאלוף: עסקה ועוסקת.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה באמת, כמו שאמרת, אלה תיקוני עיוותים שנמשכו לאורך שנים.

אלי אלאלוף: מעט זמן בחיי הייתי עצמאי, בין הפנסיה לבין הכנסת, ואני רוצה להגיד לכם שאם הייתי חושב יותר מוקדם, הייתי בורח מלהיות עצמאי כי אין לי שליטה על מה שעושים בכספי, לא שהרווחתי הרבה כל כך, אבל זאת פשוט השתוללות קשה מול המס ומול הביטוח הלאומי וכל הרשויות שעוסקות בעצמאים.

אלי אלאלוף: אני לא מקנא בכם.

אלי אלאלוף: כעצמאי אתה חושב שכל העולם הוא שלך אבל מה שקורה זה הפוך, אתה משרת את העולם חוץ מאשר את עצמך.

אלי אלאלוף: אני בהחלט רוצה להודות לחברים שלי, וכמו שנאמר על ידי טלי פלוסקוב, יש לנו ראש רשימה שאצלו זאת אובססיה.

<רועי כהן: הוא מוביל את הפנסיה והוא מוביל את הנושא של דמי אבטלה.

<רועי כהן: הוא יתקן עוד הרבה עיוותים במהלך הכנסת הזאת ואני מקווה שיעשה זאת בזמן הקרוב.

אלי אלאלוף: אנחנו מטפלים גם בדמי האבטלה.

אלי אלאלוף: תעבירו לנו את האינפורמציה כי אין כמו השטח כדי לספק את הידע הטוב ביותר.

<מורן מישל: זה מה שאנחנו יודעים לעשות.

אלי אלאלוף: תעבירו לנו.

אלי אלאלוף: נשמח לקבל מכם כל אינפורמציה וכל המלצה.

<מורן מישל: אחד הדברים שאנחנו מנסים להשריש מתוך ההבנה של איך השטח פועל או איך השטח רוחש, אנחנו מדברים על עובדים שכירים ועל עצמאים.

<מורן מישל: אנחנו מנסים לבסס את התפיסה שמדובר באזרחים עובדים שכירים ואזרחים עובדים עצמאיים.

<מורן מישל: ההבדל היחידי הוא איפה הם עובדים אבל כולנו אזרחים עובדים, כולנו משלמים מסים וכולנו מפרנסים את הביטוח הלאומי.

<מורן מישל: הפער היחידי הוא בזכויות.

<מורן מישל: בחובות אנחנו שווים, על עצמאים אפילו מושתות חובות גדולים יותר.

<מורן מישל: שוב, הביטוח אזרחים עובדים עצמאים, אזרחים עובדים שכירים, זה כבר קורא לתיקון וביסוס שוויון.

אלי אלאלוף: כאן אנחנו מסיימים את הצגת הדברים של הארגונים ופונה לנציגי הביטוח הלאומי.

<יוסף פולסקי: תודה אדוני.

<יוסף פולסקי: קודם כל, באמת לידה קלה לכל הנשים שמצפות, עצמאיות, אזרחיות עצמאיות עובדות ואזרחיות שכירות עובדות.

אלי אלאלוף: שמתם לב שהצטרפה עלינו חברת הכנסת מרב מיכאלי?

<יוסף פולסקי: כמו שנשיא להב אמר קודם, הביטוח הלאומי פועל אך ורק מכוח החוק וכאשר יש לו שיקול דעת, הוא מפעיל אותו וכאשר אין לו שיקול דעת, אין לו ברירה אלא לא להפעיל אותו.

<יוסף פולסקי: כידוע לכולם, ודאי לכל העצמאיות כאן, עצמאיות משלמות דמי ביטוח לאומי לפי מקדמות וגם בסיס השכר שלהן לגמלאות השונות נקבע לפי המקדמות שהן משלמות ולכן כאשר הן יולדות, דמי הלידה שלהן משולמים לפי המקדמות.

<יוסף פולסקי: לעתים, האחוז הקטן של המקרים, כאשר השומה הסופית שלהן היא קטנה יותר מהמקדמות, הן צריכות במצב החוקי הקיים להחזיר חלק.

<יוסף פולסקי: אני אתן מספרים.

<יוסף פולסקי: לפי הנתונים של מינהל המחקר של המוסד לביטוח לאומי מדובר על כ-9,000 עצמאיות בכלל, מתוכן רוב העצמאיות, השומה הסופית שלהן בערך בחמישים אחוזים מיטיב אתן.

<יוסף פולסקי: זאת אומרת, רוב הנשים העצמאיות, לפי הנתונים של המוסד לביטוח לאומי, השומה הסופית שלהן רק מגדילה להן את דמי הלידה כך שביטוח הלאומי נותן להן הפרשים לזכות.

<יוסף פולסקי: נכון שכשלושים אחוזים, יש להן שומה סופית נמוכה יותר ובאמת הן צריכות להחזיר חלק מדמי הלידה.

<יוסף פולסקי: בהתאם לנתונים העדכניים של שנת 2015, העלות של התיקון הזה כבר עלתה לכעשרים מיליון שקלים אבל אנחנו מברכים על התיקון הזה.

<יוסף פולסקי: אני רוצה לציין את ההבדלים.

<יוסף פולסקי: הייתה כאן דרישה להכניס גם את הנושא של השכירות השעתיות.

<יוסף פולסקי: לעמדתנו המצב חוקי הקיים נותן מענה לשכירות בשונה מהעצמאיות ואני אסביר.

<יוסף פולסקי: תקנות הביטוח הלאומי, מה שאנחנו קוראים להן תקנות הצמצום, זה נקרא תקנות הביטוח הלאומי (אימהות), הן כאלה שכאשר אישה הפסיקה לעבוד או נגרמה לה הפחתה בעבודה או בשל הלידה או בגלל סיבות שלא תלויות בה, אם נפגעה לה ההכנסה עובר ללידה, זאת אומרת לפני הלידה, התקנות נותנות מענה.

<יוסף פולסקי: לכן אם יש צמצום בהכנסה, אפשר לבחור רבע שנה אחר כך שההכנסה שלה לא תיפגע.

<יוסף פולסקי: הבעיה הייתה עם עצמאיות שאחרי הלידה היו צריכות להתניע מחדש את העסק וההכנסה שלהן אחרי הלידה נפגעה ולכן התקנות הקיימות לא נתנו לזה מענה.

<יוסף פולסקי: לכן התיקון נותן לזה מענה אבל לשכירות שבעצם ההכנסה שלהן פני עבר נפגעה, התקנות מאפשרות לבדוק האם הפגיעה בשכר נפגעה בשל ההיריון או בגלל סיבה שלא תלויה בה.

<יוסף פולסקי: המצב החוקי הקיים נותן לזה מענה.

אלי אלאלוף: נותן מענה והידע הזה יורד עד לשטח הפקיד בסניף?

<יוסף פולסקי: בוודאי.

<יוסף פולסקי: יושבת כאן מנהלת תחום אימהות שמנחה את כל הסניפים.

<יוסף פולסקי: אלה תקנות.

אלי אלאלוף: ספציפית.

אלי אלאלוף: בינתיים שמענו עדויות של אימהות שילדו או עומדות ללדת וכל התגובות אומרות שהשטח לא נותן את התשובה ההולמת.

<יוסף פולסקי: אדוני מדבר על שכירות או על עצמאיות?

<רועי כהן: על עצמאיות.

<יוסף פולסקי: אם לא הייתי ברור, אני מתנצל ואני אבהיר.

<רועי כהן: שלושים אחוזים, כרגע מבקשים מהן להחזיר כסף.

<רועי כהן: למה?

<יוסף פולסקי: אולי לא הבהרתי את עצמי.

<יוסף פולסקי: התיקון עוסק בעצמאיות ואכן כשלושים אחוזים עצמאיות נפגעות במצב החוקי הקיים.

<רועי כהן: זה המון.

<יוסף פולסקי: כחמישים אחוזים מהנשים העצמאיות נהנות מהמצב החוקי הקיים וכשלושים אחוזים נפגעות מהמצב החוקי הקיים.

<יוסף פולסקי: התיקון הזה אכן היטיב אתן והוא ייתן להן אפשרות לבחור בין שני בסיסי שכר שונים, בין שנת הלידה לבין שנה קודמת ללידה.

<יוסף פולסקי: התייחסתי במאמר מוסגר לנושא שעלה כאן, לשכירות השעתיות.

<יוסף פולסקי: בנושא הזה המצב החוקי הקיים נותן להן מענה ואני אסביר.

<יוסף פולסקי: תקנות הצמצום, כאשר נפגעת הכנסתה של אישה לפני הלידה, ברבע השנה שקדם ללידה או בגלל הריון או בגלל סיבות שלא תלויות בה והכנסתה נפגעה, ניתנת אפשרות למוסד לביטוח לאומי לבחור רבע שנה אחר אבל זה כאשר מדובר ברבע שנה שקדם ללידה.

<יוסף פולסקי: עצמאיות, הרבה פעמים, כמו שאמרנו, מדריכות טיולים ואחרות, כאשר הן חוזרות לעבוד אחרי הלידה, חלק מהלקוחות כבר עזב אותן והן צריכות להתניע מחדש את העסק, הדברים האלה ברורים וידועים, ולכן התקנות לא נותנות להן מענה כיוון שהפגיעה בשכר שלהן היא לאחר הלידה.

אלי אלאלוף: אם אני מבין טוב, זה אומר שהיום אין צורך להתאמץ לעשות תיקון עבור העובדות השעתיות.

<יוסף פולסקי: נכון.

<יוסף פולסקי: מדויק.

אלי אלאלוף: זאת ההמלצה שלך.

<יוסף פולסקי: מדויק.

אלי אלאלוף: הארגונים, תנסו לסתור את דבריו.

<יוסף פולסקי: עלה כאן נושא של חקירות.

<יוסף פולסקי: כמובן שכאשר יש הפרשי שומה שמגיעים ממס הכנסה, לא נעשות שוב חקירות ושום דבר.

<יוסף פולסקי: יש חקירות כמו בכל ענפי הביטוח הלאומי כאשר יש חשש למרמה, אבל זה באמת אחוז שולי שבשוליים וזה לא נעשה כדבר שבשגרה.

<יוסף פולסקי: אני אציין שכאשר נוצר חוב ליולדת, מודיעים לה על החוב והיא יודעת עליו.

<יוסף פולסקי: בנושא הסופי, הבנתי שיש הסכמה של המציעה, אמנם היא לא ששה לזה אבל היא הסכימה לזה, שתהיה הוראת שעה של חמש שנים.

<יוסף פולסקי: בסופו של דבר, כמו שציינתי קודם, זה משהו שהוא לא נעשה בביטוח הלאומי, אפשרות לבחור בין שני בסיסי שכר שונים אלא זה משהו חדשני ולכן אנחנו מבקשים לבחון את זה.

<יוסף פולסקי: זאת תקופה די מכובדת של חמש שנים כאשר מינהל המחקר שלנו ילווה את התיקון הזה ויבדוק האם העלייה וההטבה שמקבלות העצמאיות היא סבירה או שמשום מה היא חורגת מגבולות הסביר.

<יוסף פולסקי: אחרי חמש שנים נתכנס כאן שוב וכמובן אני מניח שנאריך את התיקון הזה אלא אם כן נמצא ממצאים חריגים.

אלי אלאלוף: הבנתם שזאת הוראת שעה לחמש שנים.

אלי אלאלוף: לפני תום חמש השנים תיעשה בדיקה.

אלי אלאלוף: במהלך התקופה ייערך מחקר, יבואו לכאן עם המלצות ויתקיים דיון חוזר בוועדה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שטלי תהיה כאן כדי ללוות אתכם ותוכלו לחדש או לתקן לטובת המבוטחת.

טלי פלוסקוב: אני חייבת לומר שלא היה לי קל להסכים עם זה אבל במקום לא להתקדם בכלל, הלכתי לכיוון הזה.

טלי פלוסקוב: בכל מקרה לא מדובר לא בשנה ולא בשנתיים אלא מדובר כאן על חמש שנים וזאת תקופה לא קצרה.

טלי פלוסקוב: אני מאמינה שבעוד שנתיים כבר תראו פחות או יותר תוצאות ואנחנו לא נחכה לחמש השנים אלא נקדים את זה ונתקדם לכיוון החקיקה.

מרב מיכאלי: אדוני, אני מקווה שגם אתה תהיה כאן בעוד חמש שנים.

מרב מיכאלי: לפרוטוקול.

מרב מיכאלי: אני מאוד מאוד שמחה ואני רוצה לשבח את חברתי טלי פלוסקוב שהניחה את הדבר הסופר חשוב הזה שיש לי עונג להיות שותפה לו.

מרב מיכאלי: הואיל וציטטת מהמחקר של מרכז המחקר והמידע שלנו, הוא מדבר על העלויות הזניחות – וסליחה שאני אומרת את זה אבל במונחים לאומיים מדובר בעלויות זניחות – לפתור עוול בלתי נסבל בעליל ובאמת היה צריך לפתור אותו כבר מזמן.

<קריאה: זה לא בגלל הביטוח הלאומי.

<קריאה: אף אחד לא הציע את זה.

מרב מיכאלי: בסדר.

אלי אלאלוף: אם אתם פותחים את ספר התלונות, הוא ארוך.

אלי אלאלוף: נסגור אותו ונלך לעתיד.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: אני לא רוצה להיכנס לדבר הזה אלא אני רוצה לדבר קדימה.

מרב מיכאלי: קודם כל, מה שטלי הסכימה, טלי הסכימה ואנחנו נלך עם זה לפחות בשלב הזה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שעד אתמול בלילה ניסיתי לטפל בזה והסבירו לי שהסכימו וכי שר האוצר ביקש להתחיל כך.

אלי אלאלוף: תדעו שזה מחייב את כולם להמשך.

מרב מיכאלי: את זה אני אומרת.

מרב מיכאלי: טלי הסכימה, טלי בעל הבית.

מרב מיכאלי: אני רוצה לומר משהו לגבי העובדות השעתיות.

מרב מיכאלי: גם אם לביטוח לאומי יש אפשרות לבחור, אם אין עליו חובה לבחור את הגבוה יותר, זאת בעיה.

מרב מיכאלי: אם כן, או שנביא לכאן תיקון עקיף או בחוק או בתקנות אבל העובדה שבביטוח לאומי יש אפשרות לבחור בחישוב אחר, לא מחייבת אותו והמציאות מלמדת שזה לא מה שקורה.

מרב מיכאלי: מה שאתה מציע זה בפירוש לא פותר את הבעיה.

מרב מיכאלי: אני מאוד אשמח אם כאמור אתם רוצים להציע משהו, אבל אם לא – אנחנו נהיה חייבות לטפל בזה לקריאה הבאה ולהכניס את זה לתוך החוק הזה, לגבי העובדות השעתיות.

מרב מיכאלי: הביטוח הלאומי אומר שהוא מאפשר לפתור את הבעיה אבל הוא לא פותר אותה בפועל והוא בוודאי לא מוודא את זה.

<רועי כהן: אבל שזה לא יעכב את הצעת החוק הנוכחית.

מרב מיכאלי: בהחלט.

מרב מיכאלי: זה מה שאמרתי.

<קריאה: דרך אגב, זה לא רק לגבי העובדות השעתיות אלא זה קיים.

<עירית גזית: אם היא מפחיתה את היקף עבודתה בחודשים שקדמו ללידה, היא יכולה לבקש לבחור חודשים אחרים אבל היא צריכה להיות מודעת לכך.

מרב מיכאלי: ברשותך, אם מקובל על אדוני, זה מה שאני אומרת.

מרב מיכאלי: כרגע נתקדם עם החוק כמו שהוא ונבקש מהביטוח הלאומי להביא לקראת הקריאה הבאה נתונים, כמו שמציעה היועצת המשפטית של הוועדה, שיאמרו לנו בכמה עובדות שעתיות מדובר והצעה איך באמת לעגן ולוודא את הזכויות כמו שראוי שתינתנה.

מרב מיכאלי: אז נוכל להכניס את זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: ענת, את יכולה להסביר לביטוח הלאומי במושגים המשפטיים שלכם?

<ענת מימון: אתם הפניתם בצדק לתקנה 2 לתקנות הביטוח הלאומי לגבי חישוב שכר עבודה רגיל שמדבר שם על מצב של השלמת שכר, אם יש הפחתה, אם מפאת מחלה, תאונה, שביתה, השבתה, חופשה, ימי אבל וכולי.

<ענת מימון: מה שחברת הכנסת מיכאלי אומרת זה שאין כאן נוסח שמחייב לבחור לפי הגבוה מבין שני החישובים כמו שיש בהצעה שבפנינו, ובנוסף לא ברור האם באמת עובדת שעתית שמפאת ההיריון יש לה הפחתה בשעות העבודה, אם זה נכנס באמת למצבים של תאונה, שביתה, השבתה וכולי.

<ענת מימון: לכן חשוב לראות אם יש לכם נתונים לגבי כמה עובדות שעתיות באמת משתמשות ובכלל מודעות לתקנה הזאת ומבקשות חישוב לפי התקנה הזאת.

<יוסף פולסקי: בתקנות הביטוח הלאומי (אימהות) יש תקנה 2(א) ותקנה 2(ב).

<יוסף פולסקי: תקנה 2(א) מדברת על בשל ההיריון ותקנה 2(ב) מדברת מסיבה שאינה תלויה בה.

<יוסף פולסקי: זאת אומרת, אם זה בשל ההיריון, היא נכנסת בתקנה 2(א) ואם זה מסיבה שאינה תלויה בה, היא נכנסת לתקנה 2(ב).

<יוסף פולסקי: אני מבקש ברשות אדוני, אם אפשר, לתת את רשות הדיבור למנהלת תחום אימהות, גברת אתי נמרודי שתתייחס ותאמר איך הדברים נעשים בפועל ואיך נעשה החישוב לגבי עובדות שעתיות.

אלי אלאלוף: לפני שגברת נמרודי תתייחס.

אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לקבל מהביטוח הלאומי תשובה אחרי הקריאה הראשונה?

<ענת מימון: כרגע אנחנו מבקשים כדי שלא לעכב את הקריאה הראשונה.

אלי אלאלוף: זה אומר שמדובר בשבועיים?

<ענת מימון: בערך שבועיים.

אלי אלאלוף: תוכלו לעמוד בזה?

<יוסף פולסקי: נמצאת כאן נציגת מינהל המחקר שלנו.

אלי אלאלוף: קחו לעצמכם שבועיים ותוך שבועיים תביאו אלינו תשובה.

אלי אלאלוף: תאמו את זה עם ענת.

<יוסף פולסקי: ברשות אדוני, אני אציין עוד דבר אחד.

<יוסף פולסקי: אלה שני תיקונים, וגם אם נסבור בסוף שהתיקון נדרש, אלה שני תיקונים שונים.

<יוסף פולסקי: התיקון שאנחנו מדברים עליו הוא תיקון בחקיקה ראשית וזה תיקון בחקיקת משנה של התקנות.

<יוסף פולסקי: לכן אני לא סבור שהוא יכול להשתלב ביחד.

אלי אלאלוף: תסיימו את זה מחוץ לישיבה.

אלי אלאלוף: אם זאת תקנה, תסכמו מתי אתם מביאים כי אני מבין שהתקנות הן יוזמה שלכם.

<אתי נמרודי: אני מבקשת להגיד שכריכת עצמאיות עם שכירות שהן שכירות שעתיות, היא לא לגמרי נותנת מענה לשכירות מפני שכאן אנחנו מדברים על חישוב לפי שנה קודמת.

<אתי נמרודי: כאשר אנחנו מדברים על עובדות שעתיות, בדרך כלל אין להן היסטוריית תעסוקתית שצריך ללכת לשנה קודמת והפתרון היום מצוי בתקנות.

<אתי נמרודי: אני יכולה להגיד שיש לנו חוות דעת משפטיות שקובעות גם למורות שהן מורות מחליפות שברבע השנה שלהן יש להן חופשת קיץ ואנחנו משלימים להן ימי היעדרות ואנחנו מחשבים להן לפי רבע שנה קודם.

<אתי נמרודי: אנחנו מפרסמים את הנתונים גם באתר האינטרנט ושולחים מידע ואומרים שאם יש ירידה בשכר שלא תלויה בך או בגלל ההיריון, את רשאית לדרוש חישוב מחודש.

<אתי נמרודי: יש טיפול בנושא ואנחנו מעדכנים את זה יום יום ושעה שעה.

אלי אלאלוף: בכל מקרה הנושא של העצמאיות עובר.

<רועי כהן: זה הכי חשוב.

אלי אלאלוף: זה לא יתעכב עם הבעיות של העובדות השעתיות שגם קרובות לליבנו ואנחנו רוצים לטפל בהן.

אלי אלאלוף: אם לא נהיה מסוגלים לתקן או להוסיף עם תקנה או בלי תקנה את התיקון בעובדות השעתיות, אנחנו קודם כל מעבירים את הנושא של העצמאיות.

אלי אלאלוף: אני רוצה שזה יהיה ברור ושלא יהיו אי הבנות.

ענבר בזק: אני אשמח להעלות כאן איזשהו נושא.

ענבר בזק: אני מעצמאים עושים שינוי.

ענבר בזק: הצעת החוק מדברת על רבעון.

ענבר בזק: אני רוצה להעלות כאן סוגיה נוספת.

ענבר בזק: הרבעון לא באמת משקף הכנסה של עצמאית.

ענבר בזק: קחו בחשבון שלגבי עצמאיות יש פערים מאוד מאוד גדולים ויש המון מקצועות עונתיים.

ענבר בזק: אם רק נחשוב על דוגמה כמו מורה לשחייה שיולדת בחורף, גם הרבעון בשנה קודמת לא משקף את ההכנסה שלה.

ענבר בזק: זה נכון לגבי נשים שמעבירות חוגים, זה נכון לגבי כל המגזר.

אלי אלאלוף: שמענו שהם בוחרים את הרבעון המתאים ביותר.

ענבר בזק: אולי אני לא הבנתי נכון כי בהצעת החוק מדובר על רבע שנה ולא מדובר על שנתי.

ענבר בזק: אני מחדדת את מה שמורן אמרה.

<קריאה: החישוב הוא שנתי.

ענבר בזק: בסדר, החישוב הוא שנתי וזאת נקודה שהיה חשוב לנו להבהיר אותה.

<ענת מימון: התקופה שלוקחים מתוך אותה שנה היא רבע שנה.

ענבר בזק: היה חשוב לי להבין שהחישוב הוא שנתי.

<מאירה בסוק: אני מנעמ"ת.

<מאירה בסוק: יש לי שאלה לגבי נושא הוראת השעה.

<מאירה בסוק: בא ביטוח לאומי ואומר שהוא עושה הוראת שעה כי בשום מקום אין לו בחירה אבל כאשר אנחנו מדברים על שכירות למשל, אתם כן בוחרים.

<מאירה בסוק: אם נגיד היו לה שעות נוספות ולא היו לה בשלושת החודשים האחרונים, אתם כן לוקחים שנה כך שיש לכם בחירה.

<יוסף פולסקי: רבעון קודם באותה שנה.

<מאירה בסוק: זה לא כל כך משנה.

<מאירה בסוק: הסכימו, בסדר, הסכימו, אבל אני חושבת שיש לכם כאן איזושהי חשיבה מוקדמת מבחינת דעה מוקדמת לגבי עצמאיות.

מרב מיכאלי: מה שאת אומרת, בצדק, זה שיש כאן חוסר עקביות.

מרב מיכאלי: אם הטיעון הוא שביטוח לאומי לא בוחר על בסיס מה לחשב והנה הפעם הוא עושה יציאה מן הכלל וכן בוחר לפי מה לחשב, זה פשוט לא נכון עובדתית.

מרב מיכאלי: לכן בעצם אין הצדקה לטיעון שלכם שזאת הסיבה להוראת שעה.

מרב מיכאלי: אם הסיבה היא אחרת, תאמרו מה היא.

אלי אלאלוף: אני חושב שקיבלנו מספיק הבהרות.

אלי אלאלוף: בואו לא נפספס את המטרה המרכזית.

אלי אלאלוף: נעביר את החוק.

אלי אלאלוף: אנחנו נותנים עכשיו את רשות הדיבור ליועצת המשפטית של הוועדה שתקרא לנו את הצעת החוק ואת התיקון הנדרש.

<ענת מימון: לפני שאני אקריא, ברשותך אדוני שתי הערות.

<ענת מימון: לגבי הוראת שעה, אני רק מבהירה.

<ענת מימון: הנוסח שבפניכם כרגע לא מנוסח כהוראת שעה אלא כהוראת קבע.

<ענת מימון: אנחנו נוסיף בנוסח הוראה שמבהירה שמדובר בחוק שיעמוד בתוקפו חמש שנים.

<ענת מימון: אני מבהירה שבתום חמש השנים האלה, כדי להאריך את החוק ולקבוע אותו כהוראת קבע צריך יהיה לעבור שוב את כל תהליך החקיקה.

<ענת מימון: אין כאן איזושהי דרך קיצור ושוב, או שתי קריאות, אם זה יגיע מטעם הממשלה או שלוש שקריאות, אם זה יגיע מטעם חבר כנסת.

<מאירה בסוק: אוטומטית הוא חוזר אחורה.

<ענת מימון: אם לא עושים כלום, החוק הזה מתבטל.

טלי פלוסקוב: אם יש הסכמה, אנחנו מאוד נשמח.

טלי פלוסקוב: עד הבוקר לא הבנתי שיש הסכמה.

<יוסף פולסקי: אנחנו כן מבקשים את הוראת השעה.

<יוסף פולסקי: רק אם יש חשש שחלילה אחרי חמש שנים זה יתמסמס, אנחנו מתחייבים להביא כי קודם כל, יכול להיות, כמו שחברת הכנסת פלוסקוב ציינה, שאחרי שלוש שנים או שנתיים נגלה שהתיקון הוא כל כך טוב ואנחנו רוצים להחיל אותו כבר בהוראת קבע ואז אנחנו ניזום את זה.

<יוסף פולסקי: אם חלילה זה לא יקרה, אנחנו מתחייבים שאחרי ארבע שנים, ארבע וחצי שנים, לפי דרישת הוועדה, נקיים דיון אליו נביא את כל הנתונים, נבחן את התיקון ואנחנו נביע את עמדתנו וכך גם כל הארגונים השונים ואז נוכל להתקדם בנושא.

אלי אלאלוף: אנחנו סומכים עליכם שלא תתנו לנו לשכוח.

<ענת מימון: נקודה נוספת היא העלות התקציבית.

<ענת מימון: כרגע לא נמצא כאן נציג האוצר אבל הם כן שלחו לנו את העלות התקציבית והם מעריכים אותה בין אפס לעשרה מיליון שקלים.

<ענת מימון: מהביטוח הלאומי שמענו על סכום אחר והוא מדבר על עשרים מיליון שקלים.

אלי אלאלוף: אפס שקלים לא, אבל עשרה מיליון שקלים, כן.

<ענת מימון: לפי התקנון מי שנותן הערכת עלות תקציבית לוועדה, זה שר האוצר ולכן ההערכה התקציבית שאנחנו כרגע נכתוב בדברי ההסבר לקריאה הראשונה היא עשרה מיליון שקלים.

אלי אלאלוף: יש הסבר.

אלי אלאלוף: אי אפשר לתכנן את מספר הלידות.

אלי אלאלוף: אני ממליץ לכן לעשות כמה שיותר ילדים.

<ענת מימון: עוד הערה אחת.

<ענת מימון: אנחנו נבהיר בדברי ההסבר שאנחנו לקראת קריאה שנייה ושלישית כן רוצים לבחון את הנושא של עובדת שתקופת ההיריון שלה נפרסת על פני שתי שנות מס ואיך אנחנו פותרים את הבעיה הזאת שהשנה הקודמת היא בעצם שנה שגם הושפעה מהפחתת עבודה.

<ענת מימון: לגבי העובדות השעתיות, אמרנו ונציין בדברי ההסבר שזה יבוא לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: זה לא מעכב את החוק הזה.

<ענת מימון: אני אקריא את ההצעה.

<ענת מימון: תיקון סעיף 54 בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 54(ב)(2) במקום האמור בו יבוא: "(2) בעובדת עצמאית, על פי הגבוה מבין אלה: ההכנסה ששימשה יסוד לחישוב דמי הביטוח בעד רבע השנה האמור בסעיף קטן (א).

<ענת מימון: ההכנסה ששימשה יסוד לחישוב דמי הביטוח בעד רבע שנה בשנה שקדמה לשנה בה חל היום הקובע".

<ענת מימון: תחילה, תחולה והוראת שעה תחילתו של סעיף 54(ב)(2) לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, שלשוה חודשים מיום פרסומו של החוק (להלן – יום התחילה) והוא יעמוד בתוקפו חמש שנים מיום התחילה ויחול על מי שלגביה חל היום הקובע ביום התחילה ואילך.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מרב מיכאלי מחליפה את חברת הכנסת מיכל בירן.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176 והוראת שעה), התשע"ו-2016?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד הצעת החוק – פה אחד

אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה פה אחד.

אלי אלאלוף: תודה.