ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 135, 2016-02-03 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 3 בפברואר 2016, כ"ד בשבט תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: היערכות המחוז החרדי לשנת הלימודים תשע"ז.

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני רוצה לומר בפתיח, הישיבה הזו היא כהפקת לקחים משנת הלימודים הקודמת, שנדרשנו לסוגיית התנהלות המחוז החרדי במשרד החינוך ברישום לשנת הלימודים תשע"ו כשהתחילה כבר שנת הלימודים.

יעקב מרגי: היה מצב של אי ודאות של עשרות תלמידים ותלמידות שלא שובצו.

יעקב מרגי: כפי שידוע, מה שנקרא, עונת הרישום למוסדות החינוך החלה בראש חודש שבט ואמורה להסתיים אוטוטו, לכן זימנו ישיבה שנבדוק את ההיערכות של המחוז בסוגיית הרישום.

יעקב מרגי: בד בבד בזמנים האלה, בתפר, נערך מכרז למנהל מחוז חדש.

יעקב מרגי: חשבנו לזכות לראות אותו היום כאן, אבל הפחד אחז בשולי גלימתם של אנשים במשרד שלא אפשרו לו להגיע.

יעקב מרגי: אני לא מבין למה.

יעקב מרגי: חבל, הוא היה צריך לבוא לראות איך מתנהלת ועדת חינוך, אני חושב שזו החפיפה הכי טובה.

יעקב מרגי: אני לא מבין מה החשש.

יעקב מרגי: היה בא, שומע, שומע את התהיות ואת השאלות של המוזמנים, יכול להיות שזה היה עוזר.

יעקב מרגי: זה, איך אומרים?

יעקב מרגי: השתלמות בחינם.

יעקב מרגי: נכון שאי אפשר לעשות איתה גמול א' וגמול ב', אבל זו השתלמות בחינם.

יעקב מרגי: כמו כן מאז, מאותה תקופה, לא בגלל, אני לא רוצה לומר בגלל, אבל יכול להיות שזה בגלל כינוס ועדות ערר על ידי משרד החינוך, הועלו טענות על התערבות המחוז בתכני הלימוד.

יעקב מרגי: גם את זה אנחנו נרצה לשמוע.

יעקב מרגי: נמצא איתנו מאיר שמעוני, מנהל מחוז ירושלים ומנהל המחוז החרדי עד לאותו מכרז, שייתן לנו סקירה מה נעשה, כי את רוב העבודה הוא עשה, בתקופתו.

יעקב מרגי: כמו כן, על הדרך, לא יודע אם לא תהיה מנוע, הועלו טענות לאחרונה שהיו אי סדרים בהליך המכרז.

יעקב מרגי: אם אתה רשאי ולא מנוע, אז תוכל לומר לנו אם יש בדיקה או בגלל זה הממונה החדש לא הגיע לדיון.

יעקב מרגי: אבל עיקר הדיון היום קודם כל להתייחס להיערכות המחוז לשנת הלימודים תשע"ז.

יעקב מרגי: בבקשה, מאיר.

<מאיר שמעוני: אדוני היושב ראש, כמו שאמר היושב ראש, עד לפני מספר ימים הייתי בתפקידי גם כמנהל המחוז החרדי הארצי בנוסף לתפקידי כמנהל מחוז ירושלים ומנח"י במשרד החינוך.

<מאיר שמעוני: מה-1 בפברואר התפקיד הועבר למר איציק זהבי, שנבחר במכרז, והוא מנהל המחוז החרדי כיום.

<מאיר שמעוני: בהתאם לבקשה הגעתי לכאן היום על מנת להציג את מה שכבודו הציג ואני רוצה קודם כל לומר שבאופן אישי נפלה בידי הזכות במשך השנתיים וחצי האחרונות להקים במשרד החינוך מחוז חרדי ארצי על מנת לשפר ולייעל את מערכת החינוך במגזר החרדי ברמה הארצית ככל שניתן ולעשות את המיטב למען ילדי ותלמידי המגזר החרדי.

<מאיר שמעוני: זו זכות גדולה ומבחינתי זה היה משהו היסטורי מאוד מאוד חשוב שאני מקווה שגם עשיתי את המיטב.

<מאיר שמעוני: מבחינת המחוז החרדי, המחוז כמחוז הוא למעשה קם כזרוע ביצועית, הן פדגוגית והן מנהלית, על מנת לשרת את מטרת העל שהצגתי קודם, לשפר את מערכת החינוך לתלמידי המגזר החרדי ברמה הארצית.

<מאיר שמעוני: מזה גזרנו מספר יעדים של המחוז.

<מאיר שמעוני: גם יצירת אלטרנטיבות חינוכיות במערך החינוך העל יסודי בדגש על הבנים, גם שיפור הפיקוח והרגולציה באמצעות קריטריונים, בקרה, מינהל תקין, גם שיפור כוח האדם, תכניות לימודים, התאמה של תכניות לימודים בנושאים שונים, גם התאמת עבודת המשרד בנושאים משפטיים ותקציביים שיהיו מותאמים למאפייני המגזר החרדי, גם חיזוק לימודי החול במסגרת החינוך היסודי לבנים ועוד.

<מאיר שמעוני: הדגש המרכזי היה קודם כל ציבוריות, מינהל תקין, שקיפות, שוויון לכל הילדים, קבלת אמצעים לכל ילד וילד וגם מערך של סטנדרטים, בקרה, אכיפה על דברים שמתנהלים בחלקם כלא תקינים, כמו למשל לא ייתכן שגננת שצריכה להשתכר בסכום מסוים לא מקבלת את מלוא שכרה.

<מאיר שמעוני: יש הרבה דוגמאות.

<מאיר שמעוני: לטפל גם בפרט וגם בכלל.

<מאיר שמעוני: כשאני אומר גם בפרט, אז זה גם באותה גננת שלא מקבלת שכר, לטפל באותה תלמידה שלא קיבלו אותה, מסיבות כאלה ואחרות, ולטפל גם במערכת עצמה כמערכת, ברמה הארגונית.

<מאיר שמעוני: הדבר הראשון, אני אכנס יותר לפירוט, וזה גם חלק מההיערכות, אדוני היושב ראש, כמו שאנחנו יודעים, אנחנו סיכמנו, אנחנו ממש באמצע שנת לימודים תשע"ו התחלנו במהלך של היערכות לפתיחת תשע"ז וכמו שאמרת, היושב ראש, אנחנו למעשה על בסיס הלקחים והדברים שעברנו במהלך ע"ד-ע"ה וכמובן באמצע ע"ו.

<מאיר שמעוני: אני אדגיש את זה בכמה נקודות.

<מאיר שמעוני: אחת, כל נושא חיזוק הפיקוח, הבקרה והאכיפה.

<מאיר שמעוני: חשוב להבין שזה דבר מאוד חשוב, במסגרת הקמת המחוז בנינו תשתית של כוח אדם במחוז ברמה הארצית, נקבעו מפתחות פיקוח, אחד ל-25 בתי ספר ליסודי ועל יסודי, ואחד ל-120 לגני ילדים.

<מאיר שמעוני: רבותיי, זה משהו היסטורי.

<מאיר שמעוני: זאת אומרת שכל 20 בתי ספר יסודיים חדשים מגיע תקן של מפקח.

<מאיר שמעוני: זה מפתח שאושר באוצר.

<מאיר שמעוני: זה משהו היסטורי שלא היה ולא קיים.

<מאיר שמעוני: על בסיס הקריטריונים והמפתחות האלה יוגדרו גם מספרי המפקחים שאמורים להיות.

<מאיר שמעוני: בנוסף לזה קבענו גם תפקידי מעטפת.

<מאיר שמעוני: יש את המפקחים הכוללים, שהם אחראים על כל הפיקוח בבתי הספר, הישירים, ויש את תפקידי הפיקוח של המעטפת, שהם המפקחים המקצועיים, מפקח ממונה שחר, מפקח קידום נוער, מפקח ביקור סדיר - - -

יואב בן צור: סליחה, כמה זה ביחס לרשמי?

<מאיר שמעוני: זה ההיסטורי שפה, שזה באותו מפתח של הרשמי.

<מאיר שמעוני: יש תוספות - - -

יואב בן צור: היום ברשמי זה 25 למפקח?

<מאיר שמעוני: בין 20 ל-25, תלוי באיזה מחוז, בצפון ודרום זה 20 וכל השאר זה 25.

<מאיר שמעוני: פה זה אחד ל-20.

<מאיר שמעוני: זה משהו היסטורי.

<מאיר שמעוני: צריך להבין את המשמעות של הדבר הזה.

<מאיר שמעוני: מבחינתנו כמשרד זה דבר שהוא באמת משהו בלתי רגיל.

<מאיר שמעוני: אבל אם כבר הערת, אדוני חבר הכנסת בן צור, בנוסף לתפקידים של המפקחים יש תפקידים נוספים שלא קיימים במחוזות אחרים, לאור הייעוד.

<מאיר שמעוני: למשל ייעוץ משפטי במשרה מלאה, למשל מפקחים מקצועיים, מפקח להוראת האנגלית, מפקחת להוראת המתמטיקה, מפקח להוראת העברית, מפקח להוראת האנגלית וכו' וכו'.

<מאיר שמעוני: אלה מקצועות שלא תמיד קיים תקן של מפקח.

<מאיר שמעוני: כאן קיבלנו ממש תקן של מפקח וזה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב גם למגזר החרדי.

<מאיר שמעוני: בנינו מודל פיקוח.

<מאיר שמעוני: בסוף צריך גם לנהל את המערכת הזאת.

<מאיר שמעוני: בנינו מודל פיקוח ארצי, רשותי, אזורי.

<מאיר שמעוני: זאת אומרת שהמחוז פרוס על כל הארץ.

<מאיר שמעוני: יש פיקוח שהוא אזורי, על פי המפתחות שהצגתי, לא עוד מפקח שגר בדימונה ולמעשה נוסע לקרית שמונה, כי הוא עבד ברשת המעין או ברשת אחרת, אלא לכל אחד יש את האזור שלו.

<מאיר שמעוני: זה טוב למפקח, זה טוב למוסד, זה טוב לרשות, זה טוב לכולם וגם זה טוב לא לנסוע בכבישי ישראל, לחתוך את כל הארץ ולבזבז זמן.

<מאיר שמעוני: אז נקבע מודל הפיקוח, לכל מפקח יש גזרת אחריות בין 20 ל-25 בתי ספר, או גני ילדים, בהתאם למפתחות, לכל אזור יהיה מפקח אזורי, זה בתכנית האסטרטגית, ככה זה בנוי וכל האזורים תחת הנהלת המחוז.

<מאיר שמעוני: דבר נוסף שעשינו, ממש סיימנו בחודש האחרון, זה מפקח רשותי לכל רשות.

<מאיר שמעוני: לכל רשות יש מפקח אחד שהוא מפקח מתכלל רשותי.

<מאיר שמעוני: למשל אם אני לוקח את העיר אלעד, אז יש שם שמונה או עשרה מפקחים, אחד מתוך העשרה הוגדר כמפקח מתכלל, הוא אחראי ומתאם את כל המפקחים מול ראש העיר, מול מנהל אגף חינוך וכו', על מנת שלא ידברו כולם עם כולם, עם כל מה שזה אומר.

<מאיר שמעוני: מבחינת איוש של תקני פיקוח, נתון נכון להיום, קודם כל מה שאושר על בסיס התקנים זה 110 תקנים של מפקחים עד סוף 2016, בשלוש פעימות, 2014, 2015, 2016.

<מאיר שמעוני: אנחנו למעשה התחלנו את הפעימה השלישית שזה ממש בימים האחרונים.

<מאיר שמעוני: נכון להיום יש כ-80 מפקחים.

<מאיר שמעוני: בנוסף לזה איוש של תקני מינהל, גם לפי מתווה שהוסכם, לא נפרט כרגע, מפאת קוצר הזמן.

<מאיר שמעוני: אושרו לנו 44 תקנים עד סוף 2016, נכון להיום יש 11 תקנים והפער אמור להיות מאויש עד סוף שנת 2016.

<מאיר שמעוני: הטמענו מנגנוני עבודה ושגרות עבודה, כמו בכל מחוז, כמו בכל ארגון.

<מאיר שמעוני: אם אנחנו מדברים על, למשל, להיערך לפתיחת שנה, אז יש מנגנון של היערכות לפתיחת שנה, גם בהיבט הפדגוגי חינוכי, רישוי, שתיכף נפרט עליו, וגם בהיבט של רישום, ועדות ערר, תלמידות, שגם על זה אני אפרט תיכף בהמשך.

<מאיר שמעוני: דבר נוסף שישרת את כל נושא הפיקוח והבקרה והאכיפה, כל נושא הבקרה עצמה.

<מאיר שמעוני: צריך לעשות בקרות בתוך בתי הספר, צריך לבוא ולראות שמה שהמדינה הקצתה מגיע לתלמידים על בסיס קריטריונים בשקיפות מלאה.

<מאיר שמעוני: יש קושי, אדוני היושב ראש, אבל אנחנו נעשה את זה בנחישות עם הרבה רגישות.

<מאיר שמעוני: בעניין הזה.

<מאיר שמעוני: בנושא הגברת הציבוריות והשוויון, כמו שציינתי.

<מאיר שמעוני: אני רק אסמן קודם כל, לגבי ועדות ערר שהיו לקראת תשע"ו.

<מאיר שמעוני: כמו שאנחנו יודעים, הרישום לע"ז התחיל ואנחנו ב - - -

יעקב מרגי: הוא עומד להסתיים.

יעקב מרגי: יש מי שאומר לי שכבר תשע"ח תסתיים, שאנחנו נצטרך לדון בזה גם.

<מאיר שמעוני: אני אעדכן אותך אולי גם על תשע"ט.

<מאיר שמעוני: אבל לגבי הנתונים, אדוני היושב ראש, של מה שהיה עד - - -

יעקב מרגי: זה מה שנקרא רישום מתחת לרדאר.

יעקב מרגי: בקטע הזה אני אומר לכם, שרוליק פורוש, ראש עיריית אלעד, ייזכר לטוב, הוא חשף אצלי את התופעה הזו בשנה שעברה ולכן אנחנו ערים לכך.

יעקב מרגי: עד שלא נעשה, איך אומרים, באלעד המעשה הזה, מה שנקרא מעל המקפצה, זה התרחש מתחת לרדאר כל הזמן.

יעקב מרגי: זה עיוות שצריך להתמודד איתו.

<מאיר שמעוני: אני אתייחס לזה בהמשך.

יעקב מרגי: בוא נאמר שנעשה רישום על בסיס ענייני ובשנה הזו תלמידה לא הייתה באמת ברמה מסוימת ועשתה מאמץ ושיפרה את - - - היא לא יכולה, הדרך חסומה בפניה אפילו שהיא השתפרה בכל הפרמטרים, כי כבר הרישום המוקדם, מה שנקרא עתידי - - -

<מאיר שמעוני: אדוני היושב ראש, אני - - -

יעקב מרגי: חז"ל אמרו, מאז שחרב בית המקדש אתם יודעים למי ניתנה הנבואה.

יעקב מרגי: אוקיי, סליחה, זה היה הרהור בקול.

<מאיר שמעוני: אדוני היושב ראש, הבאתי מייל ואני אצטט את חלקו, ברשותך, שקיבלתי אתמול, מני רבים, על תלמידה ואבא שהיה פה בוועדה לפני כמה חודשים, מבית שמש, אני לא אזכיר את שמו כי לא קיבלתי אישור - - -

יעקב מרגי: מאחר שבוועדה הקודמת היה אבא אחד מבית שמש, זה אותו אחד.

<יואב ללום: הוא היה גם בבית המשפט.

<מאיר שמעוני: לא משנה, אני רוצה לגופו של עניין.

<מאיר שמעוני: היה לנו מפגש בבית הספר 'כה תאמר' בבית שמש, שהמנהלת, הגב' מרים סולטן, יחד עם כך וכך, את כל נושא ההיבחנות, טה טה טם, לא משנה, אני לא רוצה לפרט.

יעקב מרגי: בלי שמות, אני מבקש.

<מאיר שמעוני: הדבר שהכי ריגש אותי, שהסגנית פנתה אליי ואמרה לי בגאווה שהתלמידה א"ב, לצורך העניין, התלמידה מיוחדת מכל הסמינר, הן לימודית והן משמעתית.

<מאיר שמעוני: 'התרגשתי עד כדי הוזלת דמעה, ומכאן אני רואה שהעבודה שלך נותנת את אותותיה בשטח.

<מאיר שמעוני: ופה המקום להכיר תודה' וכו', לא משנה.

<מאיר שמעוני: מה שאני רוצה לומר לך - - -

יעקב מרגי: מאיר, משפט אני אומר לך.

יעקב מרגי: כמה ועדות ערר קיימת במחוז?

יעקב מרגי: בערך, אל תתאמץ.

<מאיר שמעוני: השנה 75 ולפני כשנתיים - - -

יעקב מרגי: סגן ראש עיריית ירושלים, כמה שיבוצים ביצעת?

<צביקה כהן: השנה בסביבות 120.

יעקב מרגי: כמעט 200 ביחד, נכון?

יעקב מרגי: ואני רוצה לומר לכם שהשמים לא נפלו ואף סמינר לא התמוטט ובשום פרמטר לא היה נזק.

יעקב מרגי: לכן זה מתחבר לי טוב מאוד, ולא היה לי ספק שאלה התוצאות, אני מכיר הרבה סיפורים כאלה, 'שמע, אם היינו יודעים, יש לך עוד כאלה להביא לי?' אין ספק שהמנהלת תגיד לו 'אם יש לה עוד אחיות, תביא אותן'.

יעקב מרגי: בבקשה, תמשיך.

<מאיר שמעוני: יש הרבה סיפורים, אבל כל כך התרגשתי בבוקר, אמרתי - - -

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך על ה - - -

<מאיר שמעוני: מבחינת ועדות הערר, אז קודם כל המטרה שלנו בוועדות היא למסד תהליך שקוף, שוויוני, באמצעות מנגנון מוסדר ומובנה של ועדות ערר על מנת למנוע אפליה כזו או אחרת שקיימת, לצערי, בחלק מהמקומות.

<מאיר שמעוני: הנתונים, רק בשביל העובדות, לקראת תשע"ו היו לנו 75 ועדות ערר, מתוכם 20 התקבלו, 2 נדחו ואחת התקבלה לאחר שימוע.

<מאיר שמעוני: נסגרו ללא ועדות ערר ושימוע כ-70% מתוך הפניות, הווה אומר 53 בקשות.

<מאיר שמעוני: מה זה אומר, אדוני היושב ראש?

<מאיר שמעוני: אחד הדברים שאני למדתי בשנתיים האחרונות, שהמנגנון של ועדת ערר הוא מנגנון סטטוטורי טוב, קיים, אבל הוא לא תמיד משרת אותנו ותמיד מלחיץ את התלמידים וכו'.

<מאיר שמעוני: אז אמרתי, בואו נעשה לפני כן ולכן ביקשתי והנחיתי את המפקחים להיות בקשר עם הרשויות והסמינרים לנסות לפתור את הבעיה טרם ועדת ערר.

<מאיר שמעוני: הפלא ופלא, 70% מהבקשות שהוגשו לא הוגשו בכלל לוועדת ערר.

<מאיר שמעוני: יכול להיות שגם לא רצו להגיע לוועדת ערר מסיבות כאלה ואחרות והדברים אכן סודרו.

<מאיר שמעוני: רק על מנת שנעשה איזה שהיא השוואה, ב-2013, לקראת תשע"ד, היו 119, ב-2014, 124, והשנה, לקראת ע"ו, כמו שאמרתי, 75 ועדות.

יעקב מרגי: מאיר, אני רוצה להתכנס אחרי הסקירה, ותעשה את זה זריז, איך אתה הולך להתמודד בשנה הזו עם מה שהיה לנו בשנה שעברה, אנחנו לא נחכה ללוחות הזמנים כמו בשנה שעברה.

יעקב מרגי: השאלה אם יש התמודדות מוקדמת, אם יש בקרה מוקדמת, אתם מבקשים נתונים לפני הזמן?

יעקב מרגי: אתה רוצה לגמור את הסקירה, תגמור את הסקירה בדקה, שתיים, שלוש הקרובות, אבל תן לנו התייחסות ספציפית.

<מאיר שמעוני: אז אני אתן התייחסות בעניין הזה ואחר כך נמשיך, ברשותך.

<מאיר שמעוני: קודם כל הפקנו לקחים מאוד מאוד חשובים, אחד מהם ציינתי קודם, לגבי הנושא של טרום ועדת ערר, על מנת שהבנות ישובצו במסגרות.

<מאיר שמעוני: שתיים, אחד הדברים החשובים שלמדנו זה להדק את הקשר עם הרשות המקומית ולתת לרשות המקומית את המנדט ואת הסמכות שמוקנית לה בחוק כרשם על פי חוק.

יעקב מרגי: יש לנו דוגמה את עיריית ירושלים.

יעקב מרגי: אני אומר לכם בכנות, לא בגלל שסגן ראש העיר יושב פה, המסה הקריטית באי שיבוץ בנות זה בא מירושלים.

יעקב מרגי: ברגע שלקחו את זה לידיים, באומץ וביושרה, סגן ראש העיר נכנס לסוגיה, ואני אומר לכם, זה לא קל, מי שמכיר את האווירה והסביבה, לא קל, והוא עשה שיבוצים והוא איתן בדעתו וממשיך ועומד בצורה - - - אם לא, אנחנו היינו נמצאים בשוקת שבורה של מאות בנות.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מאיר שמעוני: הדוגמה של ירושלים, ויושב פה ידידי סגן ראש עיריית ירושלים, באמת היא דוגמה חיובית, איך אם רוצים לעשות לטובת הבנות באמת, בכמות לא של 20-30 בנות, אלא קרוב ל-200 בנות, כמו שהוצג פה, ואם רוצים לעשות את זה אז איך עושים את זה ועושים את זה במיטב, ובודדות הגיעו אליי.

יעקב מרגי: מאחר שהצטרף אלינו חבר הכנסת יגאל גואטה, שהיה חבר מועצה בעיריית בני ברק, גם שם הסוגיה מטופלת בצורה מיטבית לעומת אזורים חרדיים קטנים יותר.

<יואב ללום: יש שם בנות מתחילת שנה עדיין בבית, זה לא ממש מיטבי.

יעקב מרגי: כמה?

<יואב ללום: יש שם שתי בנות מתחילת השנה בבית.

יעקב מרגי: שתי בנות, בסדר.

יעקב מרגי: אני לא מזלזל, אבל - - -

<יואב ללום: שוועדת ערר קבעה שחייבים לקבל אותן, הבטיחו השנה תקציבים - - -

יעקב מרגי: יואב, תודה על ההערה, תודה על קריאת הביניים, אבל כשאתה מדבר על עיר כמו בני ברק, ואני לא מזלזל אפילו במקרה אחד, אתה מכיר את דעתי, אבל אתה לא מגיע עם עשרות כפי שהיה לנו ביישוב יותר קטן.

<מאיר שמעוני: אדוני היושב ראש, אני מסכים איתך, עיריית בני ברק היא דוגמה חיובית טובה, למרות מה שאומר עורך דין ללום, יש מקרה אחד שהוא עולם ומלואו, של ילדה שעדיין לא לומדת.

<מאיר שמעוני: השם שלה ידוע, מטופל.

<יואב ללום: יש שתיים.

<יואב ללום: אחת עברה ועדה, אחת בדרך לוועדה.

<מאיר שמעוני: אחת, ההורים לא מוכנים לקבל שיבוץ, לאחת יש שיבוץ והרשות לא מוכנה, אבל זה סיפור אחר.

<מאיר שמעוני: למעט זה גם בבני ברק הדברים מתנהלים כמו שצריך.

<מאיר שמעוני: אז אמרתי, הידוק הקשר עם הרשות, הקניה ומתן סמכות ואחריות לרשות המקומית בשיבוץ בנות, יצירה של מנגנון של לוח זמנים.

<מאיר שמעוני: פרסמנו, אדוני היושב ראש, את כל נהלי ועדות ערר, נהלי רישום, נהלי השימוע המעודכנים לגנים, ליסודי, סמינרים וכו', זה מפורסם היום בציבור באתר של המחוז.

<מאיר שמעוני: כל תלמיד, כל הורה שיכול לקרוא ולעיין, יכול לפתוח, לקרוא ולעיין בכל דבר.

יעקב מרגי: אני אגיד לך, אם אני הייתי איזה לקח הייתי מפיק משנים עברו.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים בטווח הזמנים, אנחנו מכירים את מועדי הרישום, נכון?

יעקב מרגי: אני הייתי עושה תחנות ביניים ומבקש נתונים.

יעקב מרגי: הרי אנחנו יודעים כמה בשנתון יש, יודעים כמה תלמידים ומועמדים לרישום.

יעקב מרגי: אם אני אחכה לסוף הדרך אנחנו נתמודד עם הבעיה בגדול.

יעקב מרגי: אם התחלנו בראש חודש שבט ונבדוק בראש חודש אדר, נעשה בדיקה, עוד מוקדם, עד לשלב זה כמה רישום בוצע, כמה עדיין לא בוצע, אנחנו נדע אם הרכבת מתנהלת בקצב הנכון.

<מאיר שמעוני: אני מקבל את ההמלצה שלך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מאיר שמעוני: בנוסף לרשויות המקומיות חשוב, וזה גם לקח שלמדנו, להדק את הקשר עם הרשתות, גם החינוך העצמאי וגם רשת המעין, מעבר למה שקיים, זה מאוד מאוד חשוב כי בסוף הם למעשה הבעלות על מוסדות החינוך האלה ולכן אנחנו גם צריכים להדק איתם את הקשר וגם לשפר איתם את תהליכי העבודה כולל הרישום והשיבוץ ובכלל כל נושא המשאבים שאמורים להגיע.

<מאיר שמעוני: אנחנו התחלנו בהסדרה של שולחנות עגולים משותפים לשיח ודיאלוג, גם בנושא הסמינרים, גם בנושא המוסדות המוכר שאינו רשמי, גם מוסדות הפטור, עם הרשתות כמובן.

<מאיר שמעוני: לצערי, כמו שכולנו יודעים, בחודשים האחרונים בחלק מהמקומות הודיעו שהם לא משתפים פעולה עם המחוז החרדי ולכן השולחנות העגולים כרגע הם בהקפאה.

<מאיר שמעוני: אני עד עכשיו לא מבין למה.

<מאיר שמעוני: הטענה לכאורה היא התערבות בתכנים.

<מאיר שמעוני: אדוני היושב ראש, אתה גם שאלת את זה, לכאורה התערבות בתכנים.

<מאיר שמעוני: אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה, לא הייתה שום הנחיה להתערב בתכנים במוסדות החינוך, לא בפטור, לא בסמינרים ולא בשום מוסד כזה ואחר.

<מאיר שמעוני: ההתערבות היחידה הייתה על בסיס אותם עקרונות שדיברתי קודם, שקיפות, מניעת אפליה, שוויון - - -

יעקב מרגי: ובזה אף אחד לא יגנה אותך והוועדה תברך אותך.

<מאיר שמעוני: יכול להיות שלזה הם קוראים אולי התערבות בתכנים, אבל חשוב לי לציין את זה, אדוני היושב ראש, כי אתה גם - - -

יעקב מרגי: הוועדה הזו נדרשת פעמים רבות על מעמדם של המורים והגננות, על שכרם ותנאי העסקתם ולכן תבורכו על כך.

<מאיר שמעוני: תודה.

<מאיר שמעוני: אני ממשיך.

יעקב מרגי: רק ברשותך, חבר הכנסת יגאל גואטה, אני אשחרר אותו, ברשות, הוא נקרא להצבעה חשובה.

<מאיר שמעוני: במסגרת הגברת הציבוריות חשוב לי להציג, זו היערכות גם לשנה הבאה, זה מסלול שאנחנו פתחנו לפני כשנתיים, שנקרא מסלול ציבורי חרדי, או ממלכתי חרדי.

<מאיר שמעוני: רק נתונים.

<מאיר שמעוני: יש היום במסלול 40 גנים, 32 בתי ספר יסודיים, שתי חטיבות ביניים.

<מאיר שמעוני: אני חייב לציין שיש ביקוש גדול מאוד, אני גם חייב לציין שאין פה שום כפייה, זו אלטרנטיבה.

<מאיר שמעוני: כמו שיש אלטרנטיבה במגזר הכללי ובמגזר הדתי צריכה להיות אלטרנטיבה, לטעמי, גם במגזר החרדי.

<מאיר שמעוני: רוצים, יבואו, לא רוצים לא יבואו.

<מאיר שמעוני: זה בסדר.

<מאיר שמעוני: אני חייב גם לציין עוד דבר אחד, שלמרות כל השינויים שקרו פה בשנה האחרונה בפוליטיקה, ברמה הארצית, שהיא אמורה הייתה להשפיע, הייתה יציבות, אף מוסד לא פרש ואף מוסד לא ביקש לפרוש.

<מאיר שמעוני: אנחנו ממשיכים, ואני מקווה שלפחות תישאר האלטרנטיבה.

<מאיר שמעוני: אם יצטרפו יצטרפו, ואם לא יצטרפו אז גם בסדר.

<מאיר שמעוני: אבל לפחות הדבר החשוב כאן - - -

יעקב מרגי: אתה יודע, מאחר שאחד האבחונים שלי זה שאני לא יודע להתאפק, מה שאתה אומר, במילים אחרות לא בהכרח שאלה שצועקים זו זעקתם גם של המנהיגות ושל ה - - - זה פועל יוצא של האמירה שלך.

יעקב מרגי: מי שירצה אחר כך להגיב, בשמחה רבה.

<מאיר שמעוני: אני אגיד לך דברים יותר - - - בשטח, צריך לדעת את זה, קיים שינוי, הציבור, משקי הבית, ההורים רוצים שינוי.

<מאיר שמעוני: אנשים רוצים שוויון, אנשים רוצים אלטרנטיבה, אנשים רוצים יותר להתערב ולהיות משולבים בחברה, באקדמיה, בלימודים וכו' וכו'.

<מאיר שמעוני: צריך לדעת את זה, מתחולל שינוי מאוד מאוד גדול.

<מאיר שמעוני: כנסו למכללות, כנסו לאוניברסיטאות, תראו כמה תלמידים - - - דרך אגב, אנשים נהדרים.

<מאיר שמעוני: אני פגשתי לפני שבועיים במכון מנדיל חבר'ה חרדים אקדמאים נהדרים, מצוינים, איכותיים, פשוט גאווה.

יעקב מרגי: טוב שאתה אומר לי כי אתמול היה מי שהגדיר אותם שולי החברה החרדים, את אותם מפקחים ואת אותם - - - טוב שאתה מבהיר את זה שהם איכותיים ואנשים - - -

<מאיר שמעוני: איכותיים מאוד, אקדמאים ולומדים.

<מאיר שמעוני: דרך אגב, לא כולם לומדים במכללות.

<מאיר שמעוני: אין לי שום דבר נגד המכללות, אבל יש לא מעט שלומדים באוניברסיטאות מוכרות בחוגים מאוד מאוד יודעים ומוכרים ולא רק במשפטים בקרית אונו, אלא באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת תל אביב, במקצועות באמת טובים ומבוקשים.

<מאיר שמעוני: סעיף נוסף בנושא הציבוריות זה נושא הרישוי.

<מאיר שמעוני: כבודו יודע שאחד הדברים במוסד חינוכי זה קבלה של רישוי או רישיון למוסד החינוכי.

<מאיר שמעוני: צריך לדעת שמתוך כ-5,500 מוסדות 3,000 טופלו לקראת תשע"ו לפתיחת שנה ואנחנו בקצב הזה ניערך לקראת תשע"ז.

<מאיר שמעוני: אנחנו כבר התחלנו את המהלך הזה ומה שזה אומר, שלראשונה בע"ו כל מי שהגיש בקשה בזמן קיבל את אישור הרישוי בזמן.

<מאיר שמעוני: אני אומר את זה, כל מי שהגיש בזמן קיבל את זה בזמן.

<מאיר שמעוני: זה היה היעד, עמדנו ביעד הזה, בזה אנחנו גם נעמוד לקראת ע"ז.

יעקב מרגי: ואתם תעמדו גם במי שפספס, תבואו לקראתו במקרים - - -

<מאיר שמעוני: מי שפספס יש מקרים חריגים וזה בסדר, קורה.

יעקב מרגי: ואנחנו יודעים שזה קורה.

<מאיר שמעוני: ברור.

<מאיר שמעוני: מעבר לנושא של הרישוי עצמו יש גם את הבדיקה הפדגוגית, איכות הבקרה, איכות הבדיקה, שהיא גם חשובה, לא ניכנס לזה, אבל בהחלט עשינו את זה גם השנה.

<מאיר שמעוני: אוכלוסיות מיוחדות.

<מאיר שמעוני: פה יש בשורה נוספת.

<מאיר שמעוני: לטעמי גם במגזר החרדי צריך לטפל באוכלוסיות מיוחדות, למשל מחוננים ומצטיינים.

<מאיר שמעוני: הם אף פעם לא היו על סדר היום, מה, אין במגזר החרדי מחוננים ומצטיינים?

<מאיר שמעוני: בוודאי שיש.

<מאיר שמעוני: צריך לאתר אותם, צריך לטפל בהם, צריך לתת להם אלטרנטיבות, צריך לתת להם תכניות, צריך לפתוח להם שערים, בהתאמה, לא בכפייה, בתכניות שמותאמות.

<מאיר שמעוני: אבל, רבותיי, יש תכניות.

<איתמר בר עזר: כל המגזר מחונן.

יעקב מרגי: מרגע זה אין קריאות ביניים כי הפרוטוקול לא מזהה מי אמר ומה אמר.

<מאיר שמעוני: אחת התכניות המובילות במשרד בנושא מצטיינים, למשל, זה תכנית אמירים במערך הכללי.

<מאיר שמעוני: הכנסנו את זה, אמרתי בואו נכניס גם לחרדים.

<מאיר שמעוני: הפלא ופלא, 20 בתי ספר נמצאים בתשע"ו בתוך תכנית אמירים.

<מאיר שמעוני: כמובן זה מותאם לאוכלוסייה, לתכניות וכו' וכו'.

<מאיר שמעוני: רבותיי, רק התחלנו אבל זה קיים.

יעקב מרגי: אני חשבתי שאתה מתחיל באוכלוסיות המיוחדות, קודם כל בעלי הצרכים, ונהניתי מזה, חשבתי שאתה מגדיר - - - ובאמת אוכלוסיות מיוחדות, כי שם היו לנו קצת לאקונות והיו דיונים בוועדה.

<מאיר שמעוני: אני תיכף אגיע, כי כשאנחנו מדברים על אוכלוסיות מיוחדות, תודה על ההערה, אני מתכוון לשתי הקצוות, יש את המחוננים והמצטיינים, גם הם הקצה וצריך לטפל בהם.

<מאיר שמעוני: זו אוכלוסייה מאוד מיוחדת שצריכה טיפול מיוחד, ויש את העולים, חולים, חינוך מיוחד וכו' וכו' שגם הם צריכים טיפול, ויש את אלה שבאמצע, לצורך העניין.

<מאיר שמעוני: נתתי את זה כסמן ופריצת דרך מאוד חיובית ואנחנו חייבים להמשיך עם זה.

<מאיר שמעוני: תלמידים עולים.

<מאיר שמעוני: פעם ראשונה הוקצו משאבים ותשתיות לתלמידים חולים, כל מי שמגיע לו, ואותו דבר תלמידים עולים.

יעקב מרגי: תלמידים חולים, באיזה מסגרת הם נמצאים?

יעקב מרגי: גם במסגרת הזכיין, 'קדימה מדע', או במסגרת נפרדת?

<מאיר שמעוני: לא, ילד שמוגדר כחולה, הוא זכאי ללימוד, זכאי לסיוע, זכאי לשעות.

יעקב מרגי: איך הוא מקל את זה?

יעקב מרגי: ישירות?

<מאיר שמעוני: המשרד מעביר את זה לרשויות, לבעלויות והוא אמור לתת - - -

יעקב מרגי: בחינוך הכללי יש זכיין ספציפי ללימודים חולים, זה 'קדימה מדע', השאלה בחינוך - - -

<מאיר שמעוני: גם במגזר החרדי יש זכיין.

יעקב מרגי: זה אותו אחד או אחר?

<מאיר שמעוני: לא, אחר.

<מאיר שמעוני: על יסודי בנים, אלטרנטיבות לעל יסודי בנים, זה סעיף נוסף.

<מאיר שמעוני: אחד הדברים שאנחנו יודעים שהם מאוד מאוד חשובים בכלל, כולל מתן אפשרות גם לגברים להשתלב בשוק העבודה וכו' זה לייצר אלטרנטיבות איכותיות של ישיבות תיכוניות כאלה ואחרות שלומדים גם מקצועות קודש, אבל גם מקצועות חול, לומדים לבגרויות ואחר כך משתלבים בלימודים אקדמאים או בחברה בכלל.

<מאיר שמעוני: הפכנו חלק מהמוסדות התיכוניים כמוסדות לגיטימיים מוכרים.

<מאיר שמעוני: יש לנו שלוש ישיבות כאלה תיכוניות מוצלחות מאוד, שתיים בירושלים.

<מאיר שמעוני: מאוד מוצלחות ומאוד מבוקשות.

<מאיר שמעוני: פתחנו, לראשונה, חטיבות ביניים - - -

יעקב מרגי: שלא יהיו מוצלחות יותר מדי, כי אז יתחיל תהליך האפליה והסינון.

יעקב מרגי: שיהיו מוצלחות ברמה מסוימת.

<מאיר שמעוני: זה כבר יהיה התפקיד של הפיקוח, לכן צריך גם מפקחים על מנת שלא יקרה מה שאמר כבודו.

<מאיר שמעוני: נעבור מבחינת לוח זמנים.

<מאיר שמעוני: אני רק אציין כמה אתגרים.

<מאיר שמעוני: רק התחלנו את העבודה, המחוז החרדי רק בהקמה שנתיים, אחד הדברים המוצלחים, ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, ואני אומר את זה למרות שאני כבר לא שם, אבל זו הזדמנות שאסור לתת לה להתפספס, יש פה הזדמנות היסטורית אולי חד פעמית לקדם את מערכת החינוך במגזר החרדי.

<מאיר שמעוני: נכון שאולי יש כל מיני הערות ויש כל מיני דברים שאולי גם טעינו בדרך, אבל בכללי, במקרו, אסטרטגית זה מכון שצריך לעבוד ולתת את השירות לתלמידי המגזר.

<מאיר שמעוני: 400,000 תלמידים נמצאים במגזר החרדי.

<מאיר שמעוני: אין דבר כזה בשום מחוז, בשום מקום, מורכב, רגיש, עם כל מה שאנחנו מכירים.

<מאיר שמעוני: לכן אנחנו חייבים שגוף מקצועי יוביל את המגזר הזה וייתן לו את מה שמגיע כמו כל ילד וילד.

<מאיר שמעוני: אתגרים.

<מאיר שמעוני: אני אסמן ממש בקצרה.

<מאיר שמעוני: עשינו, זה לא מספיק, עכשיו צריך לסמן את האתגרים הבאים, חלק בע"ז וחלק מע"ז והלאה.

<מאיר שמעוני: אל"ף, להמשיך לבסס את כל נושא התשתית של המחוז, היבט של רגולציה ובקרה, עדיין יש קליטה של מפקחים, חלק מהמפקחים לא יודעים בדיוק מה תפקידם, איך הם עובדים וכו', חלק נמצאים שם, חלק צריך לבנות.

<מאיר שמעוני: זה ייקח לפחות עוד שנה-שנתיים.

<מאיר שמעוני: כל נושא הפיתוח המקצועי של מערך הפיקוח, הכשרות השתלמויות וכו', למפקחים.

<מאיר שמעוני: ביסוס כלים של דיווח, ניהול ידע ונתונים.

<מאיר שמעוני: זה דבר שהוא לכאורה פשיטא, אתה רוצה נתונים על תלמידים בחינוך מיוחד, מחוננים, מצטיינים, לא היה מסד נתונים.

<מאיר שמעוני: אנחנו צריכים שיהיה לנו מסד נתונים לכל דבר ודבר, גם במגזר הזה, על כל עניין, עם חינוך מיוחד, עם מורכבויות, לקויות וכו' וכו'.

יעקב מרגי: זה כבר בהליך עבודה?

<מאיר שמעוני: אנחנו באמצע, אבל צריך להמשיך, הרף צריך להיות גבוה מבחינת סטנדרטים.

<מאיר שמעוני: לכן אני מסמן את זה כאתגר, כי התחלנו וצריך להמשיך עם זה.

<מאיר שמעוני: צריך להתאים את מסגרות החינוך המיוחד למורכבות ולשונות של המגזר החרדי.

<מאיר שמעוני: יש פה הרבה עבודה של חקיקה, זה שינוי חקיקה.

יעקב מרגי: גם הפריסה היא בעייתית.

יעקב מרגי: אם ילד חרדי צריך לקבל מוסד מתאים למגבלה שלו בדרום והוא צריך לנסוע שעה וחצי לאשדוד וגם שם מספר המקומות מוגבל וצריך להישען על חסדים, אנחנו פוגעים במוסד ההוא כי הוא כמעט היחיד באזור, מעמיסים עליו, וגם הסוגיה הזאת צריכה להיבחן, פריסה של מוסדות מתאימים בתחום החינוך המיוחד.

<מאיר שמעוני: מעבר לזה צריך גם לקחת בחשבון שצריך לעשות התאמות.

<מאיר שמעוני: אלה דברים שצריך אולי לשנות בחקיקה, למשל סייעות למוסדות הפטור, סייעות של התרבותי ייחודי.

<מאיר שמעוני: זה לא מופיע.

<מאיר שמעוני: צריך לעשות תיקון, זה צריך להופיע בחוק החינוך המיוחד כולל האוכלוסיות האלה, לא צריך כל שנה להתחיל לריב למה הוא לא מקבל, למה הישיבה הזאת לא מקבלת ואלה לא מקבלים והמוסד הזה לא מקבל וכו'.

<מאיר שמעוני: חבר'ה, הגיע הזמן שייעשה פה שינוי ולהכניס את זה בצורה מוסדרת ומסודרת.

<מאיר שמעוני: איך זה קורה כל שנה?

<מאיר שמעוני: פעם נותנים, פעם לא נותנים, תלוי באיך הדברים מתנהלים.

<מאיר שמעוני: צריך לעשות גם בעניין הזה הסדרה.

יעקב מרגי: 30% מפניות הציבור בלשכה שלי זה הסוגיות האלה.

<מאיר שמעוני: זה אומר הרבה.

<מאיר שמעוני: כל נושא סוגיית החינוך המיוחד זה אתגר אחד גדול שהתחלנו בעבודה - - -

יעקב מרגי: בכלל בחינוך הכללי ובחינוך החרדי בפרט.

<מאיר שמעוני: ממש.

<מאיר שמעוני: המשך ביסוס מדיניות הרישום, הרישוי והשיבוץ מול הרשויות המקומיות והבעלויות, מה שציינתי קודם.

<מאיר שמעוני: המשך ההסדרה של החינוך המיוחד, מערכת החינוך הנפרד, קביעה של דגם מדידה והערכה והסכמה לחינוך החרדי.

<מאיר שמעוני: לצערי אנחנו עדיין מדשדשים, עדיין לא התקדמנו בעניין הזה, אבל אני מאמין שבתהליך איטי ובשיח עם הרשתות והבעלויות נגיע לזה.

<מאיר שמעוני: אבל צריך לסמן את זה כמטרה, עוד שנה, עוד שנתיים, נגיע לזה.

יעקב מרגי: עם הרשתות יש לכם שיתוף פעולה ושיח מתמיד?

<מאיר שמעוני: יש שיתוף פעולה, יש כאלה יותר, יש כאלה פחות, אנחנו רוצים להגיע למצב שזה יהיה יותר אופטימלי.

<מאיר שמעוני: עיצוב של מדיניות שהתחלנו בה למה שאנחנו קוראים מערכת החינוך הבלתי פורמלית.

<מאיר שמעוני: גם המגזר החרדי צריך, זקוק, ל - - -

יעקב מרגי: זכאי.

<מאיר שמעוני: זכאי למה שאנחנו קוראים חינוך בלתי פורמלי.

<מאיר שמעוני: יש היום מנהל חברה ונוער במחוז החרדי שאחראי על כל הנושא הבלתי פורמלי במחוז החרדי והוא זכאי לקבל כל ילד - - -

<צביקה כהן: מה התקציב שלו?

<מאיר שמעוני: זה מה שנקרא שאלה קשה.

יעקב מרגי: זה בחיתוליו.

<שלי אלקיים: אבל זה - - -

יעקב מרגי: לא, מיד אנחנו פותחים דיון וכל מי שנרשם - - -

<שלי אלקיים: זה חשוב - - -

יעקב מרגי: הכול חשוב.

<מאיר שמעוני: המשך ההכרה בבגרויות אקוויוולנטיות בלימוד של על יסודי לבנות ובזה למעשה סיימתי את האתגרים.

יעקב מרגי: לפני שנפתח דיון, סביבת לימודים היא חשובה, יש לי בעיה עם הקטע הזה של ההפרדה, בקטע הזה של המחוז בסוגיית פיתוח המבנים ובינוי.

יעקב מרגי: המצוקה בבינוי במוסדות החרדיים היא אפילו עולה על המצוקה של המגזר הערבי בבינוי.

יעקב מרגי: השבוע היה לנו דיון והוצגו הנתונים, מדברים על מחסור של 1,300 כיתות בבינוי.

יעקב מרגי: תעשה ככה עד מחר, אתה רוצה נתונים?

<צביקה כהן: מחוץ לירושלים.

יעקב מרגי: לא, דיברנו על ירושלים ,1,300.

יעקב מרגי: 1,300 רק בירושלים, לא הוספנו ערים אחרות כמו אשדוד, שיש עיר קרוונים ובית שמש והצרכים.

יעקב מרגי: הסוגיה הזו, זה בנפרד, השאלה, אתה יכול לשאוף למצוינות, אתה יכול לחתור ולעשות, המחוז יכול לעשות את כל מה שעליו לעשות ותקבלו - - - חייב להיות ממשק או חיבור.

יעקב מרגי: סמכות הולכת עם אחריות.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת בסוגיה הזו איך אנחנו הולכים להתמודד.

יעקב מרגי: אני לא הולך להרפות בסוגיית הבינוי של החינוך החרדי ושל החינוך הערבי.

יעקב מרגי: אי אפשר לחלק את העוגה לפי חלק יחסי בחברה כשיש פערים כאלה גדולים.

יעקב מרגי: אני לא אחזור על מה שאני אומר כל הזמן בשמו - - - תיקנו אותי, עד אתמול אמרתי את זה בשמו של איזה מנהל מחלקה חרדי ומנהלת הוועדה אומרת לי דזו אמירה של הרבי מקוצק, שאין דבר יותר לא שוויוני, אני משבש קצת, מלתקצב באופן שוויוני אנשים שחיים במצב בלתי שוויוני.

יעקב מרגי: לכן יש תקופה של ליישר קו וצריך לעשות את זה וצריך לדחוף את האוכלוסיות האלה כדי להגיע לרמת בינוי.

יעקב מרגי: אין לי ספק שאתם תחתרו לזה - - -

<יואב ללום: איפה המקור?

<יואב ללום: אם כבר - - -

יעקב מרגי: כדי להביא את זה לרמה שאתה שואף ונעשית עבודה טובה, לא רק על פניו ולפי הסקירה, גם אני מכיר ומלווה, אבל זה חייב להיות ביחד.

יעקב מרגי: סוגיית הבינוי חייבת להתחבר פה לשאיפות, לקצב העבודה שלכם.

יעקב מרגי: יש לך תשובה, אם לא, אז אני אבקש שתתייחס לזה.

<מאיר שמעוני: מאחר שמי שממונה על זה הוא הסמנכ"ל לבינוי במשרד אצלנו, אני יודע שזה נמצא על סדר היום, אבל זה אתגר נוסף שצריך להיות במגזר, גם החרדי וגם הערבי, שם הפערים הגדולים.

<מאיר שמעוני: בהחלט נצטרך לבנות תכנית רב שנתית איך להדביק את הפערים האלה לרשויות כאלה ואחרות.

<מאיר שמעוני: אני מציע, על מנת לא לתת פה דברים בשלוף, לקיים על זה דיון.

יעקב מרגי: יתקיים דיון בנפרד בנושא.

יעקב מרגי: רבותיי, שמענו את הסקירה, נרשמו מספר אנשים לרשות דיבור, אנחנו נתחיל עם סגן ראש עיריית ירושלים, הרב צביקה כהן.

יעקב מרגי: תציג את עצמך, תפקידיך, סמכויותיך.

<צביקה כהן: צביקה כהן, סגן ראש עיריית ירושלים, מחזיק תיק חינוך.

<צביקה כהן: היושב ראש הזכיר קודם שחלחלה אחוזה בשולי גלימתם של אנשי המשרד - - -

יעקב מרגי: ככה אמרתי?

<צביקה כהן: אני חושב שהייתי נוטה להציע, בדחילו ורחימו, אולי התרגשות צריכה לאחוז את אנשי המשרד שמתעסקים בנושאי הקודש הללו.

<צביקה כהן: כמובן שאני רוצה גם לברך את הרב לייזרזון שהיה איתנו בפתיחה פה.

<צביקה כהן: משום מה הוא נעלם, אבל זה חשוב שנברך אותו.

<צביקה כהן: לענייננו, רבותיי.

<צביקה כהן: נאמרו פה הרבה מאוד דברים ואני לא צריך להתייחס לכולם, אני רוצה לנגוע דווקא במה שאני מתעסק, וזה חשוב מאוד - - -

יעקב מרגי: רישום.

<צביקה כהן: רישום לקראת השנה הקרובה.

<צביקה כהן: אני רוצה להתמקד בשתי נקודות, הרישום המוקדם, שזה נוגד את החוק, וברישום המאוחר, שזה נוגד את החוק.

<צביקה כהן: הרישום המוקדם, אדוני הזכיר קודם שמתעסקים בשנים קדימה, ילדי כיתות ז', כשאמרתי פעם באמצע השנה שכבר נרשמו ראיתי חיוך על ראשי החינוך בירושלים, כאילו בכזה זלזול, אתה אפילו לא עדכני, מדברים כבר בשנים קודמות, שכבר הסתיים הרישום ויודעים לאן כל ילדה הולכת.

<צביקה כהן: כל ילדה בכיתה ז', אולי גם בכיתה ו', יודעת כבר לאן היא הולכת.

<צביקה כהן: משכך תבינו כמה בנות לא יודעים לאן הולכות, מפני שכבר נגמר הרישום.

<צביקה כהן: ילדה שעשתה מהלך בכיתה ז' ואולי גם בכיתה ח' והיא ראויה להגיע לקבוצה א', מה שמוגדר אצלנו, זה כבר אזל, נגמר, פסח מעליה הרישום, וקבענו בעצם עוולה לדורות לאותה ילדה וכמוה רבים.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך, הם חושבים שנגמר, לא ייגמר.

<צביקה כהן: אדוני, בינתיים זה המצב.

יעקב מרגי: יש סמכות בחוק גם למחוז וגם לך.

<צביקה כהן: אני אשמח מאוד שייקחו את הנושא הזה וירימו אותו גבוה גבוה.

<צביקה כהן: נקודה נוספת שראוי להתייחס אליה ולשם זה הגעתי לכאן, הרישום באופן כללי.

<צביקה כהן: בירושלים אנחנו מחזיקים משהו כמו 2,500 פלוס בנות שמסיימות את כיתות ח' ואנחנו מתעסקים עם בערך כ-500-600 בנות שלא הצליחו להיכנס בצורה טבעית.

<צביקה כהן: לא אכנס למספרים נוספים כדי שלא אלאה את חברי הוועדה, אבל לא מעט בנות בתוך הקבוצה הזו מתאימות לקבוצה א' והן מגיעות לקבוצות אחרות, אילולא ההתערבות שלהם, מסיבות של ראשי הסמינרים וראשי החינוך.

<צביקה כהן: אני אומר דבר אחד, אנחנו משתדלים לעשות את העבודה.

<צביקה כהן: כשאני אומר אנחנו זה אנשי עיריית ירושלים מחד, החינוך החרדי, הם עושים את העבודה בצורה מדהימה, ומאידך משרד החינוך, מכובדי שיושב לימיני, שעשה את העבודה בצורה מאוד מאוד מקצועית ובמסירות נפש.

<צביקה כהן: יחד עם כך, ילדה שהגיעה לשנת הלימודים, אולי קצת לפני כן, אולי בחופש הגדול ועדיין לא תדע לאן הולכת אנחנו פשוט מפרקים לה את כל העתיד שלה.

<צביקה כהן: היום אנחנו נמצאים בלב הרישום ומתקשרות אליי אמהות בוכות, זועקות לשמים, 'הילדה לידה ולצדה והחברה שלה, יודעות כולן לאן הולכות והיא לא יודעת לאן היא הולכת', אני אומר לה, 'ריבונו של עולם אנחנו באמצע הרישום, לאן את הולכת, מה הלחץ?

<צביקה כהן: תמתיני', היא אומרת לי 'אדוני, נגמר הרישום, לא קיבלו אותה'.

<צביקה כהן: לכן אני אומר לכם, השנה במקרה יש לנו חודש אדר כפול, שנה מעוברת, הרישום ייגמר בירושלים לקראת ראש חודש אדר א', אנחנו נמצאים בעיצומו של רישום ואנחנו עושים תהליך כמעט טכני ברישום בירושלים.

<צביקה כהן: מסתיים הרישום, אנחנו נדע כל ילדה לאן הלכה ונדע כמה בנות קיבלנו שלא סודרו.

<צביקה כהן: הצוות שלנו נמצא כבר בתוך התהליך של המיון, כבר אנחנו לומדים מהמוסדות היסודיים בעבודה מאוד יסודית מי לא הצליחה להתקבל.

<צביקה כהן: עם אותן בנות כבר עשינו את המיפוי, אנחנו כבר ערוכים למיפוי, יודעים כל ילדה לאן היא צריכה ללכת.

<צביקה כהן: אנחנו נעשה שיבוץ במיידית, אנחנו מבקשים שמשרד החינוך עד אחרי כל העולם, ערב פסח תשע"ו, גמר את הערעור ושיבץ אותן והילדה תדע בערב ליל הסדר לאן היא הולכת.

<צביקה כהן: אין מצב בעולם שהגיע ליל הסדר והילדה הזו, מתוך 30 או 40 חברות בכיתה, לא יודעת לאן הולכת.

יעקב מרגי: בני חורין תרתי משמע.

<צביקה כהן: בני חורין תרתי משמע.

<צביקה כהן: איך אמר פעם, אדוני היושב ראש, הרבי מקוצק, 'אין יותר שלם מלב שבור', אבל אני אומר דבר אחד קטן, אם תראו את האמא ואת הילדה כשהן בוכות והדמעות שלהן מתערבבות אחת בשנייה, אז אף אחד לא יישב פה ככה על כיסאו ויוכל להיות בחיים שקטים.

<צביקה כהן: אני יודע שאתה, הרב מרגי, עושה הרבה עבודה - - -

יעקב מרגי: אני לא רב, שלא תטעה את הציבור, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: בינתיים חבר הכנסת מרגי, כדי להרגיע.

<צביקה כהן: הרב מרגי, תקשיב, חשוב לכולנו לראות את התוצר הסופי.

<צביקה כהן: אני יודע שמשרד החינוך, אני יודע שמר שמעוני, ידידי היקר, שבאמת זה הזמן אולי לברך אותו, עשיתי את זה מעל כמה במות ואני עושה את זה גם עכשיו, במעורבותו בתוך תהליכי הרישום בעוצמה גדולה מאוד, אבל לוח הזמנים חשוב לנו מאוד.

<צביקה כהן: ערב פסח תשע"ו תדע כל ילדה בארץ ישראל לאן הולכת.

<צביקה כהן: אם צריך להוסיף ועדות ערר וצריך להוסיף כל מיני כאלה, תוסיפו, בגלל שהתוצאה החשובה הזו היא פשוט קודש קודשים לנו ולכל בית ישראל.

יעקב מרגי: מאיר, אתה מבין את הרציונל בקריאה שלו, אני חושב שצריך להיכנס לזה, צריך להנחות.

יעקב מרגי: חבל לי שמנהל המחוז החדש לא נמצא כאן.

יעקב מרגי: צריך להעביר את המסרים האלה בצורה ברורה, אנחנו נעקוב אחרי זה, אנחנו נדרוש את הנתונים ונקבל ונדון בהם.

<צביקה כהן: תהיו איתנו בקשר, נעדכן אתכם בפרטים.

יעקב מרגי: אנחנו מקדמים בברכה את חבר הכנסת מסעוד גנאים, איש חינוך גם הוא בעצמו.

<צביקה כהן: סיימתי את השלוש דקות.

יעקב מרגי: בבקשה, הרב חיים ביטון, מנהל רשת - - -

חיים ביטון: גם אני לא רב.

יעקב מרגי: אתה לא רב?

חיים ביטון: עוד לא.

חיים ביטון: מסתבר שהיום בעם ישראל המילה רב זה קדימון ל - - -

יעקב מרגי: לכבוד, לכן אנחנו שומרים על כבודם.

חיים ביטון: אם אתה לא רב, גם אני לא רב.

חיים ביטון: יושב ראש הוועדה, ידידי מר מאיר שמעוני, אני לא יודע, בתחילת הישיבה, הגעתי אולי טיפה באיחור וראיתי שהדיון עומד מולו, כבר חששתי שהוא חזר, בשמחה, לא חששתי, לא, כאילו לא הבנתי מה קורה, אמרו לי, רק עכשיו אמרת לי שחבל שמנהל המחוז החדש לא הגיע - - -

יעקב מרגי: אז הרגעתי אותך.

חיים ביטון: לא, הפוך.

חיים ביטון: אני אומר את זה בצורה חד משמעית, אמרתי את זה מעל כמה במות, חבל מאוד שהוא עזב.

חיים ביטון: אני מכיר אותו כמה חודשים, אולי קצת יותר, ואני חושב שהוא עשה עבודה נהדרת.

חיים ביטון: יש לי הרבה מה לדבר, אבל אני לא אגיד את זה כאן, יש מנהל מחוז חדש ואנחנו רוצים לתת לו את ההזדמנות ואנחנו מקווים ששם נוכל להגיד הרבה יותר ממה שיש לנו להגיד כאן.

חיים ביטון: רציתי להגיד רק שני דברים.

חיים ביטון: הראשון, לגבי הנושא של אלטרנטיבה, שנקרא החרדי ציבורי, שהצגת, מר מאיר היקר.

חיים ביטון: אני חושב שמשרד החינוך צריך להכיר בכישלון הגדול הזה.

חיים ביטון: הסיבה שזה הוקם היה חד משמעית כדי לסגור את הרשתות, כדי לייצר להם אלטרנטיבה מול הבג"צ.

חיים ביטון: זה לא התרומם והבעיה שלי עם הדבר הזה, זה מאוד פשוט, כל אחד מהמנהלים שלנו ברשתות וגם ברגיל קיבל חבילת הפתעות, הרבה יותר מביצת קינדר, כדי להיכנס לחינוך הזה.

חיים ביטון: ברוך ה' שהם הכירו בעובדה שהדבר הזה הוא לא מתאים ומה שהכיר בן גוריון ז"ל כרשת, את החינוך העצמאי, וגם אותנו מתוקף אותו חוק, כנראה שלא רצו להכיר בזה, שאנחנו יודעים לחנך את ילדינו, כמובן ביחד עם משרד החינוך בחלקים שהוא אמור לפקח, איננו מתכחשים לכך.

חיים ביטון: אותה אלטרנטיבה שכל יום נמצאת על שולחנם של מנהלים, ואני מדבר גם על הימים האחרונים, מנהלים אצלנו מקבלים המלצות ורעיונות לעזוב את הרשתות שלנו ולעבור לרשת הזאת, אם היא לא התרוממה והיא נהייתה אלטרנטיבה בעיקר לחב"ד, רוב הרשתות שם הן של חב"ד, הייתי מציע מאוד, אין סיבה להחזיק אותה ולסגור אותה ובמיוחד להפסיק את אותו מרדף אחרי המנהלים שלנו לעבור לשם עם הבטחות של מבנים ותקציבים מפה עד להודעה חדשה, שלנו אין אותם ואנחנו לא מקבלים אותם.

חיים ביטון: זה דבר ראשון.

חיים ביטון: דבר שני, אני גם קצת בהלם מהמספר שהוא אמר, שכל כך שמח מר מאיר על זה שיש לו 101 תקנים.

חיים ביטון: שמעתי עד היום על 65, כנראה שהיום, לקראת פרישתו, הוא גילה את הסוד, שיש יותר מ-100, 101 תקנים של מפקחים.

<מאיר שמעוני: 110.

חיים ביטון: כבר חשבתי שזה מיכאלי, הוספת עוד תשע.

חיים ביטון: על כל פנים, אין לי בעיה עם מפקחים ואני בעדם.

חיים ביטון: הייתה פה לפני רגע רפרנטית חינוך במשרד האוצר, חבל שהיא יצאה, כדאי שהייתה שומעת את הנתונים והנקודה כאן היא חשובה.

חיים ביטון: אני בעד שיהיו כמה שיותר מפקחים ממשרד החינוך ואין לי בעיה איתם ואני גם בעד בקרה שלהם, העניין הוא שפתאום נהייתה אי הבנה כזאת כלפי הרשתות, שהמפקחים שלהם, לא צריך, זה כפילות, כי יש מפקחים כבר במשרד החינוך.

חיים ביטון: זה האבסורד הגדול, חוסר ההבנה הזה שכאילו המפקחים שם עושים את עבודתנו, הסברתי, מי שהכיר בזה, מקום המדינה הכירו ברשתות החרדיות כאלטרנטיבה לחינוך, תחת הפיקוח שלהם.

חיים ביטון: אז אם צריך 110 מפקחים שיפקחו עלינו, אז צריך כנראה אצלנו 200 שיעשו את העבודה כדי שנדע שהדברים, מה שצריך בעצם לעשות.

יעקב מרגי: שאני אבין, אתם, הרשתות, היום נדרשים לוותר על התקנים של הפיקוח?

יעקב מרגי: זה התייתר בגלל שיש מפקחים במחוז?

חיים ביטון: זה לכאורה התייתר.

יעקב מרגי: לא, זו טענה שנאמרת?

<קריאה: החליפו רק את המשכורת.

יעקב מרגי: לא להפריע לי, אני יודע לשאול את השאלות.

יעקב מרגי: אני מקבל תשובות טוב אז למה להפריע?

חיים ביטון: אנחנו עובדים כרגע על תקינה של רשת החינוך התורנית.

חיים ביטון: אני לא אכנס להרבה פרטים, אבל זו האמירה, גם באוצר וגם בזה.

חיים ביטון: השתנתה קצת האווירה אחרי הרבה ויכוחים, אבל זו הייתה האמירה הראשונית, 'מה אתם צריכים בכלל מפקחים?

חיים ביטון: ' זו הבעיה שמדברים עליה בנושא ההתערבות, שלכאורה התפיסה הזאת של אין צורך - - -

יעקב מרגי: לכן שאלתי את השאלה.

חיים ביטון: כן, השאלה הייתה במקומה וממש לזה התכוונו.

חיים ביטון: צריך להבין, משרד החינוך, כפי שאמר מר מאיר שמעוני היקר, אמור לפקח ולראות ולהיות הרגולטור, והכול בסדר גמור, אבל לנושא החינוך, פרופר חינוך ופיקוח והנחיה, חייב להיות ומוכר וצריך להיות אצלנו.

חיים ביטון: יש שינוי בתפיסה, אבל טוב שהוועדה ויושב ראש הוועדה יידע מזה שהבעיה הזאת קיימת.

חיים ביטון: אני שמח לשמוע שהדרישה שלי תגדל.

יעקב מרגי: עורך דין יואב ללום, בבקשה.

<יואב ללום: תודה, אדוני היושב ראש.

<יואב ללום: אני רק רוצה להתחיל בברכות.

<יואב ללום: הרב צביקה כהן, אני רוצה לברך אותך על האומץ - - -

יעקב מרגי: אתה יודע שכשמתחילים בברכות במה מסיימים.

<יואב ללום: אחרי זה, מתחיל בברכה ונסיים בקללה, אל תדאג, הקללה תגיע.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רק לי מותר - - -

<יואב ללום: אתה הפרעת לי עכשיו, אדוני היושב ראש, אתה הסטת אותי.

<יואב ללום: בכל מקרה אני רוצה להתחיל בברכה לך, על האומץ של החשיפה של מה שאתה אמרת, של הנקדוה שאמרת.

<יואב ללום: אני רוצה להתמקד בנקודה הזו ואני בסוף אבקש כמה שניות גם להגיד ברכת פרידה למנהל המחוז היוצא, שאני אישית חייב להגיד, ואני אתחיל את זה כבר בהתחלה ולא אשאיר לסוף, שהרבה שינוי בתחום האפליה נזקף לזכותך, מאיר, ויש הרבה כאב.

<יואב ללום: העזיבה שלך קשורה, לטעמי, רק לזה, רק לנושא הזה, שטיפלת באומץ בנושא האפליה.

<יואב ללום: בנוגע לרישום המוקדם, אדוני היושב ראש - - -

יעקב מרגי: אמרתי, כשתרגמתי אותו ממרוקאית בהתחלה, כשאמרו לי שזה מחז"ל, שתבין, גם אלה שבוכים היום יכאב להם.

יעקב מרגי: אמרת, הרבה כאב, יכאב להם בעתיד.

<יואב ללום: אנחנו פה, אנחנו לא הולכים.

<יואב ללום: מ-2006, אנחנו 2016, עשר שנות פעילות 'נוער כהלכה' ימשיכו גם הלאה.

<יואב ללום: אני רוצה להתייחס לנושא של הרישום המוקדם.

<יואב ללום: בפועל במשך שנים גם בעיריית ירושלים שיתפו ומשתפים עם זה פעולה.

<יואב ללום: בכל הרשויות החרדיות העברנו ראיות ומסמכים מפורשים של הליכי רישום שנעשים הרבה לפני א' בשבט, כשהליכי הרישום נפתחים.

<יואב ללום: אני רואה מקרים של הורים שפונים אלינו שכבר בתשרי מוזמנים לבית הספר למעין קדם רישום, שאומרים להם 'אתם אל תדאגו', לחלק מהם אפילו אומרים 'אל תדאגו, אתם תקבלו תשובה שלילית וועדת ערר תכניס אתכם אלינו'.

<יואב ללום: זה הסיכום.

<יואב ללום: זאת אומרת יש כאן סיכומים בכמה שכבות ופה העירייה שותפה לפשע, לטעמי.

<יואב ללום: העירייה משתפת פעולה כשהיא אומרת למנהל הסמינרים - - -

יעקב מרגי: העיריות.

<יואב ללום: העיריות, כולן.

<יואב ללום: לאו דווקא עיריית ירושלים, גם אבל לא רק.

<יואב ללום: העיריות משתפות פעולה בזה שהן באות ואומרות לבית הספר הספציפי, 'אתם, נדחף לכם כך וכך, תגדירו לנו, תצבעו לנו מראש את מי אתם רוצים שנדחף לכם'.

<יואב ללום: לכן בהרבה מהמקרים, צביקה, אני לא מדבר על תקופתך, אני מדבר על במשך שנים, בשנים האחרונות זה יותר טוב אצלך, זה לא נגמר, אבל זה יותר טוב.

<יואב ללום: בנוגע לאזורי הרישום באלעד.

<יואב ללום: היינו כאן בדיון הקודם בנוגע לאזורי הרישום, אני פניתי בנושא למשרד החינוך ואני עדיין לא מקבל תשובות למרות שיש כאן ביזיון בית משפט דה פקטו, על השולחן.

<יואב ללום: המשרד, העירייה, אנחנו ובתי הספר הסכמנו, זה קיבל תוקף של פסק דין, שיהיו אזורי רישום.

<יואב ללום: מתנהל הליך רישום באלעד, אין על זה שום התייחסות מהמשרד, לא מהמחלקה המשפטית ולא מהמחוז, ואני שואל את המחוז איפה זה עומד.

<יואב ללום: בית המשפט אמר את דברו, הסכמתם, זה היה בהסכמה, זה לא יורד לשטח.

<יואב ללום: בבני ברק, אמרתי, יש שתי תלמידות כרגע, מתחילת השנה הן נמצאות בבית.

<יואב ללום: אצל אחת מהן זה הרבה יותר חמור, אחת מהן עברה ועדת ערר, ועדת הערר קבעה שבית הספר חייב לקבל את התלמידה, בית הספר צפצף על ועדת הערר.

<יואב ללום: מנכ"לית משרד החינוך מוציאה מכתבים לבית הספר ולעירייה 'תבצעו את החלטת ועדת הערר, אחרת נעצור לכם תקציבים'.

<יואב ללום: אני לא צריך לספר לכם שלא עצרו תקציבים.

<יואב ללום: בעיריית בני ברק מדובר על בתי ספר שהם בבעלות העירייה, הם בתי ספר עירוניים, הם לא בתי ספר של עמותה כזו או אחרת ויש כאן עירייה שמצפצפת, כחלק מניגודי העניינים שיש כאן להרבה מהגופים המעורבים.

<יואב ללום: יש כאן ראש עיר שהוא במקרה גם חבר איגוד הנהלת הסמינרים, שאני לא יודע איך שר הפנים מאשר לו ניגוד עניינים כזה, או משרד הפנים.

<יואב ללום: ניגוד עניינים בוהק, על השולחן, בן אדם יושב באיגוד הסמינרים ו - - -

יעקב מרגי: תנסה להתנתק מתפקידך כמשפטן.

<יואב ללום: לא, אני אומר שיש פה ניגוד עניינים של רשות.

<יואב ללום: ראש רשות פועל בשתי רשויות - - -

יעקב מרגי: תטפל בזה במישורים המשפטיים.

<יואב ללום: אני אטפל בזה, אל דאגה.

<יואב ללום: מכתב ייצא בדיוק כמו שיצא על סגן השר מאיר פרוש שמטפל באלעד ובבן שלו.

<יואב ללום: ייצא מכתב מטעמנו בנושא הזה.

<יואב ללום: בנוגע לקרית ספר, אני רוצה לספר לכם עוד דוגמה אחת קטנה.

<יואב ללום: בקרית ספר היו מספר בנות לא מבוטל שמתחילת שנה היו בבית.

<יואב ללום: הם עמדו והציגו תחת כל במה שאין בנות בבית.

<יואב ללום: הבת האחרונה, בחנוכה האחרון נכנסה לבית הספר, אבל לא לכיתה ט'.

<יואב ללום: הם החזירו אותה לכיתה ח' פעם נוספת, כדי לא לכפות את מנהלי הסמינרים בעיר לקבל אותה וכי ההורים שם פחדו להגיש ערר.

<יואב ללום: אז המספרים שהוצגו, שוועדת ערר בירידה, נכון, הם מבורכים, אני מודע שהם הרבה בזכות הפעילות שלך, מאיר, אבל הם לא רק, יש עדיין מאות בנות שההורים שלהן חוששים, מפחדים לפנות לוועדת הערר.

<יואב ללום: גם את הדבר הזה צריך לשים אותו בנתונים ששוקלים, לשים אותו עם הנתונים ששוקלים.

<יואב ללום: אני רוצה לסיים בנקודה אחת.

<יואב ללום: סיפרתי את זה בפעם הקודמת ולכן אני לא אתייחס לגור בבני ברק, אבל הולכת להיווצר לנו עוד גור בני ברק.

<יואב ללום: גם בנושא הזה פניתי למחוז ומאיר שמעוני בהגינותו ענה מיד לדואר האלקטרוני הזה והשיב, ראינו, התפרסם בתקשורת תקנון של הסמינרים העירוניים, אני מדגיש, של בני ברק.

<יואב ללום: אתה צריך להצהיר שם נאמנות, חוק הנאמנות של ליברמן עבר בסמינרים, אתה צריך להצהיר נאמנות מי הרבנים שלך.

<יואב ללום: אם חס וחלילה תצהיר נאמנות לרב עובדיה יוסף זצ"ל, אדוני היושב ראש, אתה לא תתקבל, או חכם שלום כהן, שייבדל לחיים ארוכים וטובים.

<יואב ללום: וכל רב, אם לא תצהיר שהרבנים שלך הם הרב חיים קנייבסקי או הרב שטיינמן אתה לא עומד בתקנון.

<יואב ללום: הם מצהירים שזה נעשה על ידי ייעוץ משפטי ובאישור המשרד.

<יואב ללום: המשרד הכחיש שהוא אישר את זה.

<יואב ללום: אני אומר כבר, שם על השולחן, המשרד הכחיש שהוא אישר.

יעקב מרגי: לסיכום.

<יואב ללום: לסיכום, המטרה של התקנון הזה היא מטרה אחת, לבוא ולהפריד את מלחמות היהודים שנמצאות בתוך הציבור הליטאי, בין ה'מחבלים', 'השונאים' האלה והאלה, לא יודע כבר את השמות והמיתוגים שלהם, מקימים בתי ספר לפי המלחמות הפוליטיות?

<יואב ללום: לאיפה הגענו?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אלי אדלר.

<אליעזר אדלר: אני מנהל תחום חינוך, נוער ומוסדות חינוך בארגון 'שחר'.

<אליעזר אדלר: תודה, אדוני היושב ראש.

<אליעזר אדלר: דבר ראשון אני רוצה להודות לך על האומץ שאתה מטפל בנושאים מאוד כואבים, מאוד רגישים, בנושא החינוך החרדי.

יעקב מרגי: זה לא אומץ, זה רגישות.

יעקב מרגי: אומץ, סימן שיש פחד ממשהו.

<אליעזר אדלר: יש, יש הרבה פחד.

יעקב מרגי: האיש שלא ידע פחד, אתה יודע מה הוא?

יעקב מרגי: לא מי הוא.

<אליעזר אדלר: אני מברך את מר מאיר שמעוני על העבודה העצומה שהוא עשה במשרד בנושא של הרגולציה, של הפיקוח ואת הרב צביקה כהן, שנעלם משום מה, על האומץ שלו בנושא האפליה בירושלים.

<אליעזר אדלר: אני רציתי לדבר על כמה נקודות קצרות.

<אליעזר אדלר: לגבי הנושא של הממ"ח, הממלכתי חרדי, שאמר מר חיים ביטון שהוא נפתח רק בשביל לנגח את הרשתות.

<אליעזר אדלר: אני לא חושב שמישהו פתח משהו בשביל לנגח מישהו, אבל מצד שני הממ"ח הזה יכול להוות פתרון מצוין להרבה מאוד הורים שלא מוצאים את עצמם ברשתות החינוך החרדיות הקיימות, גם בגלל שלא מקבלים אותם, וזה לאו דווקא בני עדות המזרח, אלא גם חרדים עובדים, או חרדים יותר מודרניים, אקדמאים, משרתים בצבא וכו', וגם בחלק גדול מהמוסדות מדובר באנשים שרוצים יותר לימודי ליבה לילדים שלהם.

<אליעזר אדלר: אני מניח ומאמין שיש בעיה, וציין אותה הרב ביטון, שפונים למנהל ואומרים לו 'בוא תעבור אלינו', אבל אפשר לעשות את זה בצורה הרבה יותר פשוטה.

<אליעזר אדלר: יש המון הורים שרוצים את המערכת הזו, רק לא כל ההורים יודעים לארגן לעצמם, אבל אפשר לפנות להורים ואם יש מספיק הורים במקום מסוים, בעיר מסוימת, להקים להם בתי ספר, למה צריך ללכת דרך הרשתות והמוסדות?

<אליעזר אדלר: או לעשות גם וגם.

<אליעזר אדלר: אני יודע למשל שבאלעד יש ביקוש עצום כיוון שיש מוסד אחד בלבד שהילדים והילדות של הציבור שציינתי, היותר מודרני קצת, מתקבלים לשם וגם שם יש סיפורים מאוד קשים של ועד הורים שהקימו והמוסד מאיים על ועד ההורים, סיפורים שאני לא רוצה להיכנס אליהם, אבל סיפורים מאוד מאוד לא נעימים.

<אליעזר אדלר: יש המון הורים ואני מקבל המון פניות, בתור אדם פרטי, לא בתור התפקיד שלי בארגון 'שחר', סתם בתור אדם שנמצא בתחום, למה לא מקימים ממ"ח.

<אליעזר אדלר: אם המשרד יוכל לפנות באיזה שהיא צורה, אפילו במודעה בעיתון, 'מי שרוצה שיפנה, יירשם', יתגבשו מספיק אנשים.

<אליעזר אדלר: בקשר לוועדות הערר שעושות עבודה נפלאה.

<אליעזר אדלר: עדיין, למרות העבודה הנפלאה יש רגישות בציבור החרדי מוועדות הערר, רגישות מובנת מאוד, אני חייב לציין, ולכן אני הצעתי בשעתו למר שמעוני ומר שמעוני הסכים לקבל את זה ואמר שניתן בהחלט לקדם את זה, בשיתוף עם הרשויות המקומיות, שוועדות הערר תהיינה ועדות רבנים שמקובלים על הציבור, כלומר שהרבנים הם אלה שיקבלו את היכולת ואת השיניים ממשרד החינוך, בתיאום עם הרשות המקומית.

<אליעזר אדלר: בצורה הזאת זה יבטל את כל הרגישויות, כי כשרבנים יישבו בוועדות ערר - - -

יעקב מרגי: לא בטוח שתמצא הרבה רבנים שמוכנים.

<אליעזר אדלר: יש.

יעקב מרגי: כשטיפלתי פעם באפליה, הלכתי לרב שבבחירות היה דומיננטי, הוא אמר לי 'בנושא חינוך אני לא מתערב.

יעקב מרגי: הם לא שומעים לי'.

<אליעזר אדלר: אתה יודע מה, 'תנסה למצוא באלעד שלושה רבנים שמקובלים על כולם', אמרתי 'אין שום בעיה', תוך שלושה ימים הבאתי שלושה שמות של רבנים שמקובלים על כולם והיו מוכנים להירתם לזה.

<אליעזר אדלר: ניתן למצוא את זה בכל עיר, בכל ריכוז חרדי.

<אליעזר אדלר: והדבר האחרון, דובר פה על פיקוח על הרשתות.

<אליעזר אדלר: יש המון מוסדות פרטיים שהם לא רשתות, שם הבעיה קשה יותר מאשר ברשתות, כי רשת בסופו של דבר לא יכולה להתנהל איך שהיא רוצה, כי היא רשת, היא גם כפופה לראשי הרשת - - -

יעקב מרגי: וגם יש מוסדות פרטיים שהרשתות לא מוכנים לקבל אותם, שיילכו לממ"ח.

<אליעזר אדלר: בדיוק.

<אליעזר אדלר: מוסד פרטי עושה מה שהוא רוצה, בימים ההם אין מלך בישראל, איש הישר בעיניו יעשה.

<אליעזר אדלר: ברגע שהפיקוח יוגבר - - - עוד פעם, אנחנו לא מדברים פה על תכנים.

<אליעזר אדלר: אני התווכחתי עם מנהלי מוסדות בשידור ואומר לי מנהל מוסד מאוד ידוע בירושלים בשידור, הוא אומר בצורה הזאת, 'נכון, אף פעם אצלי לא ניסו להכניס תכנים, אבל אני שומע סיפורים'.

<אליעזר אדלר: ככה מנהלים דיון, על שמענו?

יעקב מרגי: תסכם, אלי.

<אליעזר אדלר: אני חושב שאלה הדברים שמבחינתי הם דברים מאוד חשובים לקידום.

<אליעזר אדלר: תודה רבה.

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך.

<עמרי כבירי: שמי עורך דין עמרי כבירי.

<עמרי כבירי: קודם כל רציתי לברך את מאיר על התפקיד שהוא ביצע עד היום, על הרבה מאוד יוזמות חינוכיות שאמורות להועיל באמת להמון ילדים במגזר החרדי.

<עמרי כבירי: שמעתי את מרבית המיזמים, אבל יש לי הערה אחת שאני חושב שהיא הערה חשובה לגבי הפעילות במגזר החרדי.

<עמרי כבירי: ציינת כאן רצון לקחת ולפצח הרבה דברים במגזר עצמו, אבל מגיע שלב בכל מוסד כשהוא צריך לחזק את הבסיס שעליו הוא עובד.

<עמרי כבירי: הבסיס כאן הוא בסיס של רישוי.

<עמרי כבירי: אם אתה מציין שבשנת הלימודים ע"ו, מתוך כ-5,000 מוסדות כ-3,000 קיבלו כבר רישיון המשמעות היא שיש 2,000 שפועלים ללא רישיון.

<עמרי כבירי: 2,000 ללא רישיון או 2,000 מוסדות שנמצאים עכשיו ללא רישיון אלה מוסדות שבעצם בתחילת שנת הלימודים, כשהם התחילו לפעול, אין להם את הידע אם יש להם את אישורי הבטיחות, אם יש להם את אישורי הבריאות, מורים לא יודעים אם הם עובדים במוסד שהוא מוסד שהוכר ותלמידים לא יודעים אם הם לומדים במוסד שהוא מוכר.

<עמרי כבירי: יש קושי רב בכל נושא הרישוי של אותן בעלויות, דבר שגוזל מהם הרבה מאוד משאבים במקום להתעסק בעיקר בפדגוגיה ובלימוד התלמידים עצמם.

<עמרי כבירי: זה דבר אחד חשוב.

<עמרי כבירי: לצד הליך הרישוי מתקיים הליך נוסף שהוא הליך ביקורת, שגם הוא הליך חשוב מאוד, כמו הליך הרישוי.

<עמרי כבירי: יש מקום לבצע ביקורות.

<עמרי כבירי: אם אנחנו מדברים על ביקורת של איתנות פיננסית, אז עכשיו יצא נוהל חדש לבקר האם מוסדות יכולים בכלל להתקיים.

<עמרי כבירי: אלא שהנוהל הוקם מבלי בכלל להתייחס לבעלויות עצמן, כלומר לא התקיימו הליך של התייעצות.

<עמרי כבירי: המשמעות היא שאם מוציאים היום נוהל שאומר לבעלויות שהן ייבדקו על פי הנתונים הכספיים בשנים קודמות והם לא נערכו לכך יש כאן החלה, לטעמי לא חוקית, של הנוהל הספציפי הזה ויש קשיים שאותם בעלויות עתידים למצוא את עצמם כבר בשנים הקרובות, וגם בנוהל הספציפי הזה של איתנות פיננסית.

<עמרי כבירי: הרצון כאן, שאתה הדגשת אותו הרבה מאוד פעמים, לשפר את הרגולציה ולדאוג לאותם מוסדות, בסופו של דבר מונע מהמוסדות להתעסק בעיקר וזה בפדגוגיה.

<עמרי כבירי: לכן אם כן הייתי חושב שיש איזה מסר להעביר למי שממלא את מקומך היום ולומר לו שנדרש לעשות, זה בהחלט לשפר את כל נושא הרישוי, זה בהחלט לשפר ולהקל בתהליכי עבודה בכל מה שקשור גם בבקרה, שאני חושב שהיא בהחלט בקרה חשובה, וזאת על מנת שבאמת המוסדות עצמם יוכלו להשקיע בחינוך הילדים.

<עמרי כבירי: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ליאת מלכה, רשת 'עתיד'.

<ליאת מלכה: ברשותך, היושב ראש, אני אתייחס לשני נושאים שמאיר דיבר ושהועלו פה.

<ליאת מלכה: הנושא הראשון זה הנושא של הרישום.

<ליאת מלכה: אני רוצה דווקא לקחת את זכרון כדוגמה של התוויית מדיניות.

<ליאת מלכה: בזכרון זה באמת מהלך היסטורי.

<ליאת מלכה: שני בתי הספר, הבנות הספרדיות והאשכנזיות אוחדו, הו לומדות תחת מבנה אחד, בכיתות מעורבות לחלוטין.

<ליאת מלכה: אני רוצה להגיד שהאיחוד הזה היה מוצלח, מניב, גם מבחינת צוותי ההוראה, גם מבחינת המשאבים שהבנות קיבלו.

<ליאת מלכה: זאת אומרת אנחנו רואים שכשהטיפול הוא שורשי ומעמיק אז באמת אנחנו לא מתעסקים עם הנושא של קבלה של הבנות וכן ערער ולא ערער.

<ליאת מלכה: זאת אומרת המהלך הזה של האיחוד פתר את זה בצורה בלתי רגילה.

<ליאת מלכה: אני חושבת שהיום המוסד הוא מוסד שיכול להיות דוגמה להרבה מקומות בארץ.

<ליאת מלכה: מפה אני רוצה להמשיך לנושא של פתיחת אזורי הרישום.

<ליאת מלכה: זאת אומרת אם בנות לומדות כבר בכיתה ח' בקבוצות הטרוגניות, זאת אומרת אשכנזיות וספרדיות ביחד, אז גם כך הן יכולות להמשיך לבתי הספר העל יסודי, אין מניעה, זאת אומרת אנחנו רואים את זה גם בתהליך הזה.

<ליאת מלכה: ודרך אגב, בכל המקומות בארץ אנחנו רואים שעד כיתה ח' הן לומדות ביחד, הבעיה המרכזית זה בדיוק במעבר לעל יסודי.

<ליאת מלכה: אני חושבת שגם שם צריכה להיות התוויית מדיניות.

<ליאת מלכה: ואני רוצה להגיד למאיר פה, שבאמת כל הקהילה פה מודה לו.

<ליאת מלכה: אני חושבת שהמהלך הזה היה נכון והיה חכם ואנחנו רואים את התוצאות.

<ליאת מלכה: הנושא השני שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא של המסגרות האלטרנטיביות.

<ליאת מלכה: אני חושבת שפחות הייתה התייחסות לנוער המאתגר, קוראים לו נוער נושר, נוער בסיכון, איך שתקראו לו, הוא באמת נוער מאתגר.

<ליאת מלכה: אנחנו יודעים שבאמת החברה החרדית היא חברה הטרוגנית החל משנות ה-70-80, אבל החינוך הוא חינוך מאוד דיכוטומי, זאת אומרת לא היו מסגרות נוספות לילדים ולנערים ואנחנו רואים היום את התוצאות.

<ליאת מלכה: לכן הנושא של המיקוד, כן לבנות מסגרות אלטרנטיביות, שנותנות מענה, שמשאירות את הילד בתוך הקהילה, ששומרות על הזהות שלו, אבל מאידך הוא לומד מקצוע, הוא לומד לימודי ליבה ואנחנו רואים שזה כן מצליח בעל יסודי.

<ליאת מלכה: היום לומדים למעלה מ-1,500 תלמידים.

<ליאת מלכה: אני כן רוצה להדגיש ליושב ראש שכן צריך לתת את הדעת על המוסדות האלה, כן צריך להגדיל את המשאבים שם, גם בנושא של הבינוי צריך להתייחס מאוד ברצינות לנושא הזה.

<ליאת מלכה: אני דווקא מדברת על האוכלוסייה שהיא אוכלוסייה בדרך כלל מוחלשת, אנחנו נמצא אותם בפריפריות וצריך לתת על זה את הדעת.

<ליאת מלכה: המצוינים יצליחו בכל מקרה, איתנו ובלעדינו, זה חשוב, זה נכון לתת להם את הכלים, אבל אני חושבת, אם אנחנו רוצים ליצור פה חברה שוויונית גם בחברה החרדית אנחנו צריכים לתת להם ארגז כלים שבו הם יוכלו לבנות את העתיד שלהם ועדיין הם יהיו שייכים לחברה החרדית עם זהות חרדית ועדיין שייכים לקהילה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עורכת דין רבקה שפירא, בבקשה.

<רבקה שפירא: אני ממרכז רפורמי לדת ומדינה.

<רבקה שפירא: אני רק רציתי להתייחס לנתונים של המפקחים.

<רבקה שפירא: אנחנו פנינו לאחרונה למשרד החינוך וביקשנו מידע על כמה מפקחים יש וקיבלנו מידע שיש 27 מפקחים על כל המגזר החרדי.

<רבקה שפירא: אז אני מופתעת מאוד מהנתון זה והייתי שמחה לקבל הסבר.

<רבקה שפירא: ומה זאת אומרת שהמפקחים האלה לא מפקחים על תוכן, כלומר האם הם לא אחראים לבדוק שאכן לימודי הליבה נלמדים או לא?

<רבקה שפירא: אני לא מכירה מצב שבו מפקח אחראי רק על עניינים טכניים ולא אחראי על תוכן.

<רבקה שפירא: הייתי שמחה לקבל הסבר על העניין הזה.

יעקב מרגי: בסוף הוא ייתן את ההתייחסויות.

<רבקה שפירא: וגם על עניין הכשרת המורים שזה נושא שכבר אנחנו הגשנו בג"צ ב-2010 על כל הנושא של היעדר לימודי ליבה במגזר החרדי וקיבלנו תשובה ממשרד החינוך שהוא הולך לערוך הכשרה מאוד מסיבית של מורים בתחומי מתמטיקה ואנגלית ואנחנו יודעים שיש חסר עצום ועדיין אין הכשרות.

<רבקה שפירא: כלומר למרות שאנחנו נמצאים היום ב-2015 אין הכשרות במידה מספקת למורים חרדים שיוכלו ללמד מתמטיקה ו - - -

<מאיר שמעוני: זה לא מדויק.

יעקב מרגי: בסוף תתייחס.

יעקב מרגי: בבקשה, גב' כהן.

<בילי כהן: ממש בקצרה.

<בילי כהן: בעיקרון אני באה לכאן בתור עדה, עצוב לי שאין הרבה בנות שבאמת באות ומספרות את הסיפור שלהן, גם לי זה לקח הרבה שנים לקום ולעשות את זה, אבל בוא נגיד שאני מדברת בשמן ותחשבו שעומדות כאן עוד מאות בנות.

<בילי כהן: מה שאני באה להגיד, זאת באמת שואה, זה - - -

יעקב מרגי: תקשיבי, אני אומר לך משהו, אל"ף, תחזרי בך לפני כן, כי אין דבר איום ונורא שאפשר להשוות אותו לשואה.

יעקב מרגי: עם כל הפאתוס והכאב והרגישות שאנחנו מגלים, אין דבר שאפשר להשוות אותו לשואה.

יעקב מרגי: ואנחנו בשידור לילדי ישראל, אז אנא, קצת כבוד למילה המזעזעת הזאת שנקראת שואה.

<בילי כהן: אוקיי, אז בשבילך זה מזעזע שואה, אבל בשבילי זה באמת ככה.

<בילי כהן: אין מה להתווכח, אני עברתי - - -

יעקב מרגי: תודה, גברתי, חבל - - -

<בילי כהן: שנייה, אני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: את לא חוזרת בך, נכון?

יעקב מרגי: מותר לי, אין לך רשות - - -

<בילי כהן: אני רוצה להסביר למה אני - - -

יעקב מרגי: לא, אל תסבירי לי.

יעקב מרגי: אם את לא מבינה בבסיס, תודה רבה, אין צורך.

יעקב מרגי: שלי אלקיים, תציגי את עצמך, בבקשה.

<בילי כהן: אני פשוט בהלם.

יעקב מרגי: מותר לך להיות בהלם.

יעקב מרגי: גם אני בהלם.

<שלי אלקיים: מהסקירה של מר שמעוני אנחנו שמענו שעיקר העבודה של המחוז החרדי היא פיתוח המערך של החינוך הפורמלי ותתקן אותי אם אני טועה, עם כ-100 או יותר מפקחים בתחום החינוך הפורמלי שפועלים בשטח.

<שלי אלקיים: לעומת זאת שמענו בסקירה החשובה של מר שמעוני שמנהל חברה ונוער בתוך המחוז החרדי, זה שתפקידו החינוך הלא פורמלי, הוא תפקיד שנמצא עדיין בחיתוליו.

<שלי אלקיים: בכלל כל המחוז, אפשר לומר, הוא די בחיתוליו.

<שלי אלקיים: אבל הנושא של האיזון או חוסר האיזון בין החינוך הפורמלי והחינוך הלא פורמלי הוא דבר שגורם לחוסר נחת, שהרי ידוע שמחליפו של מאיר שמעוני, לפחות נכון לרגע זה, הגיע לחלוטין מן החינוך הלא פורמלי והוא חסר כל בקיאות וידע בתחום החינוך הפורמלי.

<שלי אלקיים: גם ידוע שהתחום של החינוך הלא פורמלי במשרד החינוך, יסודו בחלוקה הפוליטית, כגון השומר הצעיר, הצופים, תנועת הנוער העובד והלומד, בני עקיבא, התאחדות האיכרים וכו'.

<שלי אלקיים: אני שואלת האם נעשה דיון ציבורי עם ההנהגה של המגזר החרדי הקשורה למגמה הברורה של פיתוח החינוך הלא פורמלי, דהיינו תנועת נוער, מבלי שידוע על דיון ציבורי שנעשה עם המגזר החרדי ונציגיו ומה המשמעות של נבחר בעל תפקיד שהוא חסר למעשה ניסיון בחינוך הפורמלי.

יעקב מרגי: תודה, שלי.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים זמן לתשובות.

<שלי אלקיים: מה המשמעות של הדבר הזה, מה המדיניות אומרת, מה מסמלת הבחירה הזאת.

יעקב מרגי: בבקשה.

<לורן פוריס: מאיר, בשם ארגון ההורים בירושלים אנחנו רוצים להודות לך על שיתוף הפעולה ועל העבודה המצוינת שעשית איתנו במשך התקופה שכיהנת בתפקיד שלך.

<יואב ללום: הוא עדיין יעשה, הוא נשאר במחוז.

<יואב ללום: הרווחתם אותו במשרה מלאה.

יעקב מרגי: יואב, תודה, אין לי זמן.

יעקב מרגי: השעון מאיץ בי.

<לורן פוריס: בכל מקרה, דבר אחד רציתי לברך אותך על הנושא של התלמידים המחוננים.

<לורן פוריס: אני לא רואה את זה לגמרי, אני יושבת ראש ארגון התלמידים המחוננים, יש בית ספר בירושלים, יש שם שילוב של תלמידים חילוניים ותלמידים דתיים, יש כיתות נפרדות לתלמידים הדתיים.

<לורן פוריס: מבחינת התכנים אין שם לימודי קודש, זה קורסים כלליים.

<לורן פוריס: אני לא רואה איזה סוג של התאמות.

<לורן פוריס: כשדיברת על נושא של התאמות לא לגמרי הבנתי למה הכוונה, זאת אומרת מה אתם מתכוונים לעשות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: אני רוצה רק לברך את מאיר שמעוני באמת על התקופה היפה שהייתה לו במחוז החרדי.

יואב בן צור: אני חושב, לטעמי בכל אופן, שהוא עשה עבודה יפה ונאמנה והיה קשוב, ברוב המקרים הוא לא עשה דווקא אלא השתדל להסתדר עם כולם.

יעקב מרגי: אל תתרגש מה'ברוב', אפילו מרדכי היהודי היה רצוי לרוב אחיו.

יואב בן צור: הרב עובדיה זצ"ל אמר לי פעם, אם בן אדם רצוי לכל אחד תבדוק איזה בעיה יש לו.

יואב בן צור: אז רצוי לרוב, ברוב הדברים בעזרת ה' היה בסדר ואין לי ספק שחלק גדול מזה קרה בכלל האישיות המיוחדת שלך.

יואב בן צור: אני בטוח שתמשיך לנהל את מחוז ירושלים ביד רמה ותתמסר כולך למחוז, זה מחוז מורכב גם ככה ואני מאחל לך הצלחה בהמשך הדרך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, אחרון הדוברים, לפני התייחסויות של מאיר.

<איתמר בר עזר: אני רק אשלים מדברים שנאמרו.

<איתמר בר עזר: תודות למאיר זה ברור.

יעקב מרגי: אולי לך זה ברור, לא לכולם.

יעקב מרגי: אבל אל תתייחס להערה שלי.

<איתמר בר עזר: אני אומר לך באישי ובכללי.

<איתמר בר עזר: שני נושאים.

<איתמר בר עזר: האחד, מחוז צריך שיהיה לו גם גזר ואני לא מדבר על החינוך הציבורי שפתחו, החרדי ממלכתי, אני מדבר על המוכש"ר ובפטור.

<איתמר בר עזר: במוכש"ר ובפטור יש לנו בעיה במתי"א, שאנחנו יודעים, יש לנו בעיה במרכז פסגה וכו'.

<איתמר בר עזר: אין למחוז כסף לשעות או משהו לבוא לבית ספר.

<איתמר בר עזר: זאת אומרת בית ספר היה מתייחס אחרת למחוז אם המחוז היה בא ואומר לו 'תשמע, בוא נעשה איתך תכנית' - - -

יעקב מרגי: יש את המקל, אבל הנה הגזר.

<איתמר בר עזר: כן, זה הבהרתי.

<איתמר בר עזר: אני רוצה בקצרה מאוד.

<איתמר בר עזר: דבר שני, אני חושב שיותר צריכים להיכנס לנושא של ישיבות קטנות בהנשרה, בשליחת תלמידים הביתה.

<איתמר בר עזר: אני לא מדבר על קבלה, אני לא רציתי להיות שם, אבל באלה.

יעקב מרגי: נתת אלטרנטיבה, כפי שהציע.

<איתמר בר עזר: זהו.

<איתמר בר עזר: על הפטורים אני לא מדבר בגלל - - -

יעקב מרגי: מאיר, יש לך שתי דקות להתייחס טלגרפית.

יעקב מרגי: אתה לא חייב, זה לא גזרה משמים, תנסה להתייחס בשתי דקות כי אנחנו מסיימים.

<מאיר שמעוני: אני אתייחס לכמה דברים לפי הסדר שעלה פה בצורה ככל שניתן ממצה.

<מאיר שמעוני: קודם כל לגבי הבקשה של הרב צביקה, להקדים את הערר וכו', אנחנו נבחן את זה עוד פעם.

<מאיר שמעוני: יש לזה השלכות, אבל בהחלט - - -

יעקב מרגי: אנחנו נקרא לכם בסיכום לעשות את זה, בלי בחינה.

<מאיר שמעוני: אנחנו ננסה להקדים את המועדים ככל שניתן.

<מאיר שמעוני: שתיים, לגבי האלטרנטיבה של הציבורי חרדי, שאלה שנשאלה על ידי מנכ"ל הרשת, הרב ביטון.

יעקב מרגי: אתה פטור מהתייחסות, אני אסגור את זה איתו.

<מאיר שמעוני: נושא המפקחים.

<מאיר שמעוני: קודם כל שיהיה ברור, מפקחים יש במשרד החינוך.

<מאיר שמעוני: אין כפילויות, לא צריכות להיות כפילויות של מפקחים.

<מאיר שמעוני: יחד עם זאת אין פה סתירה, אדוני היושב ראש, ולא נלקח שום כסף לטובת המפקחים שתוקצבו באופן מיוחד.

<מאיר שמעוני: הקמת המחוז החרדי, דרך אגב, תוקצבה בחצי מיליארד שקל, כל המחוז עם כל האנשים מתקציב ייעודי, לא על חשבון שום רשת - - -

יעקב מרגי: את הטענה הזו שמעתי, הלכתי לבדוק מעל הראש שלך ואז גיליתי שהיה גידול.

יעקב מרגי: אמרו לי שזה בגלל התקנים, וביקשתי לבודד את התקנים, גם אחרי בידוד התקנים יש גידול.

יעקב מרגי: תודה.

<מאיר שמעוני: אז לכן אין פה שום כפילות.

<מאיר שמעוני: יחד עם זאת צריך להבין, יש מפקח אחד למשרד החינוך או בכל משרד כזה או אחר, ובנוסף לזה לאור הייחודיות של הרשתות בעבודה שעשינו עם משרד האוצר וכו' הכרנו, עדיין אנחנו לא מתוקצבים במאה אחוז עם הרשתות, שבכל רשת יהיו ממונים פדגוגיים שיובילו תכנים ודברים ייחודיים לרשת עצמה.

<מאיר שמעוני: אז זה לא אחד על חשבון השני.

<מאיר שמעוני: נושא אזורי רישום באלעד.

<מאיר שמעוני: הנושא בטיפול.

<מאיר שמעוני: צודק עורך דין ללום ברמה עובדתית, הנושא בטיפול.

<מאיר שמעוני: הועברה פנייה לראש עיריית אלעד, טרם קיבלתי פנייה מסודרת מטעמו.

<מאיר שמעוני: הנושא הזה נמצא על סדר היום שלנו, גם בהיבט של הלשכה המשפטית וגם של המחוז החרדי.

<יואב ללום: אבל בפועל הליכי הרישום - - -

יעקב מרגי: יואב, אתם יודעים לדבר אחרי הדיון.

יעקב מרגי: לא עכשיו.

<מאיר שמעוני: לגבי התלמידה מבני ברק, ציינתי את זה גם בפתיח, יש תלמידה בבני ברק שזו באמת סוגיה מורכבת, מטופלת על ידי - - -

יעקב מרגי: מאיר, אני חייב לסיים.

<מאיר שמעוני: נתת לי שתי דקות, אדוני היושב ראש.

<מאיר שמעוני: אני יודע שבזמן הנאה הזמן עובר יותר מהר, אבל זה מה שיש.

<מאיר שמעוני: נושא התקנות של הסמינרים טופל, כמו שנאמר.

<מאיר שמעוני: עורך דין כבירי, יש פה לטעמי משהו שלא הובן, מתוך כ-5,500 3,000 טופלו לקראת תשע"ו.

<מאיר שמעוני: רוב הבקשות הן כבר ב - - -

יעקב מרגי: תודה רבה לתלמידים שהיו איתנו ושמעו את הדיון.

<מאיר שמעוני: רוב הבקשות הן בקשות כבר הרישוי שנשאר, ה-2,000 לכאורה, אלה בקשות שיש להן רישיון.

<מאיר שמעוני: אחד הדברים שעשינו, אולי לא ציינתי את זה, בעבר היה ניתן רישיון לשנה אחד, אחד הדברים שעשיתי, מוסד שהוא קיים, נושם וכו' יקבל בין שלוש לחמש שנים רישיון.

<מאיר שמעוני: אז יש לא מעט בתי ספר כאלה ולכן יש פה אי הבנה וצריך לדייק את זה.

<מאיר שמעוני: דבר אחרון, נושא הפסגה והמתי"א שעלה פה.

<מאיר שמעוני: בהחלט, אחד הדברים והאתגרים זה להקים פסגה, יש לנו כבר מקום אחד שאנחנו רוצים להקים.

<מאיר שמעוני: נושא סוגיית המתי"אות שבהחלט אמורות לתת שירות בהיבט של החינוך המיוחד שציינתי - - -

יעקב מרגי: ועוד לא דיברנו על גני יוח"א.

<מאיר שמעוני: בזה אני מסיים, אבל לעומת זאת עם כל הדברים שיש באלעד, אדוני עורך דין ללום, פתחנו חווה חקלאית ראשונה בארץ למגזר החרדי בעיר אלעד, חווה אקולוגית חקלאית ראשונה.

יעקב מרגי: מבחינת חוטא יוצא נשכר?

יעקב מרגי: אתה לא חייב להגיב.

<מאיר שמעוני: טובת ילדי אלעד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שאם כבר דיברו על מקל וגזר, תשקלו בעתיד גם לצ'פר את אלה שהולכים ועובדים לפי הנהלים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל מי שהשתתף בדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מודה למנהל המחוז החרדי היוצא, מר מאיר שמעוני, על עבודתו, מסירותו ותרומתו הרבה לשיפור המחוז החרדי מאז הקמתו.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לבצע בקרת רישום מבעוד מועד כבר בשבועיים הקרובים על מנת לבחון את תהליך הרישום.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך/המחוז החרדי להתערב בסוגיית הרישום המוקדם, הן בנוהל ברור, הן בסנקציה וברישום הרטרואקטיבי.

יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב ותקיים דיון נוסף בסוגיית השיבוצים, הרישום וועדות הערר.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למחוז החרדי לקיים, על פי קריאתו של סגן ראש עיריית ירושלים, מר צביקה כהן, וכהפקת לקחים מפעם שעברה מבעוד מועד, לא לחכות לתחילת שנת הלימודים, לקיים ועדות ערר.

יעקב מרגי: אנחנו חושבים שצריך לתת את הוודאות הזו, הן להורים והן לתלמידים.

יעקב מרגי: הצלקת שנותרת מבלי לומר את המילים האיומות - - -

<בילי כהן: אני אשמח לחזור בי עוד מעט.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: הצלקת שנשארת לכל החיים לאותן תלמידות היא נזק בלתי הפיך לכן צריך לעשות הכול לפני, שכבר בשלב שכולם מקבלים תשובה, בסוף זמן הרישום כל ילד וילדה יידעו היכן הם לומדים בשנת הלימודים הבאה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<בילי כהן: אני קודם כל רוצה לחזור בי.

<בילי כהן: נכון, זאת מילה אולי קשה, שואה, אני רק רוצה - - -

<יואב ללום: אדוני היושב ראש, תנשמי שנייה, מדובר בבוגרת בית יעקב שחוותה את זה על בשרה.

יעקב מרגי: הבנו, הבנו בתחילת הדברים.

יעקב מרגי: אני חושב שעשיתי חסד עם זה שהיא חזרה בה.

יעקב מרגי: זה גם לדורות, גם לא להשתמש במילה האיומה והארורה הזו.

<בילי כהן: אוקיי, לקחתי לתשומת לבי.

<בילי כהן: אני רק אומרת, קודם כל אני מודה, הרב צביקה כהן לא נמצא פה, אבל למאיר שמעוני, אני מודה לכל מי ש - - - היום זה בטוח שונה, אבל שבאמת לפחות שמה שעברנו על בשרנו יהיה לתועלת, שלבנות אחרות זה לא יקרה ותודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.