הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 91, 2016-02-23 11:00

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם.

קארין אלהרר: היום ה-23 בפברואר 2016, י"ד באדר א' התשע"ו.

קארין אלהרר: הנושא, בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא: התנהלות רשויות המדינה בטיפול בקהילה הטרנסג'נדרית בישראל.

קארין אלהרר: אני מבקשת לפתוח את הישיבה בדקת דומיה לזכר הטרנסג'נדרים שהתאבדו.

קארין אלהרר: נא לשבת.

קארין אלהרר: שוב בוקר טוב לצוות מבקר המדינה, לנציגי הגופים כולם.

קארין אלהרר: בוקר טוב לכל נציגי הקהילה שהגיעו.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות בפתח הדברים לחברות הכנסת מיכל רוזין, יעל גרמן, מירב מיכאלי ושרן השכל שיזמו את יום הקהילה הגאה בכנסת.

קארין אלהרר: קראתי בעיתון שזה היום הראשון שמצוין בצורה כל כך, אז שאפו גדול.

יעל גרמן: האגודה לזכויות הלהט"בים.

קארין אלהרר: והאגודה לזכויות הלהט"בים.

קארין אלהרר: תראו, הכנסת היא מקום די מקובע, אז ראו כהצלחה מסחררת בעניין הזה.

קארין אלהרר: הדיון היום הוא דיון חשוב מאין כמוהו.

קארין אלהרר: הוא יעסוק אמנם בחינוך, ברווחה, בתעודות זהות של משרד הפנים, אבל בעצם, בואו נודה על האמת, הוא קודם כל מתעסק בחיי אדם.

קארין אלהרר: נראה מהדברים שקראתי והתכוננתי לדיון, שמאד מאד לא פשוט, אפילו יש לומר קשה מאד, להיות טרנסג'נדר בישראל.

קארין אלהרר: ואני אתחיל מקצת נתונים.

קארין אלהרר: בישראל יש בין 8,000 ל-24,000 טרנסג'נדרים.

קארין אלהרר: הפער הוא פער מאד משמעותי.

קארין אלהרר: 68% חוו אפליה בתעסוקה, 45% מהנשים הטרנסיות התחילו טיפול הורמונאלי ללא מרשם.

קארין אלהרר: 82% מהתלמידים השונים מגדרית בבתי הספר אינם חשים בטוחים בבתי הספר, 41% מהטרנסים ניסו להתאבד.

קארין אלהרר: לצערנו בחודשים האחרונים התאבדו מאי פלג וברק קשת, יהי זכרם ברוך.

קארין אלהרר: אז למה?

קארין אלהרר: למה כל כך קשה להיות טרנסג'נדר בישראל, מעבר להתמודדות האישית מול החברה והמשפחה.

קארין אלהרר: מהסיפורים ששמעתי, נשמע שכמעט לכל מקום שאליו פונים יש קושי.

קארין אלהרר: אמרתי בריאות, רווחה, חינוך, דיור, אני לא רוצה להתחיל לדבר על הצבא.

קארין אלהרר: יש כאן נציגה שבוודאי תספר לנו מה נעשה שם.

קארין אלהרר: אפילו בתי סוהר, לא עלינו.

קארין אלהרר: מהסיבות האלה, אנחנו מוצאים טרנסג'נדרים, בעיקר נערים ונערות, אבל לא רק, בשולי החברה הישראלית, ויובהר – אנשים הם אנשים הם אנשים, ומספיק עם השוליים.

קארין אלהרר: הבעיה היא בעיה רוחבית, אני חייבת להודות.

קארין אלהרר: כל מקום שאליו פניתי מצאתי בעיות וקשיים וחסמים.

קארין אלהרר: אין מדיניות ממשלתית טובה, ואני אגזים ואומר אין מדיניות ממשלתית בעניין הזה.

קארין אלהרר: ונראה שאחד הפתרונות המשמעותיים הוא מודעות של הציבור, מודעות של מקבלי ההחלטות, מודעות של משרדי הממשלה, של המפקדים בצבא, של הפקידים במשרד הפנים.

קארין אלהרר: מודעות.

קארין אלהרר: ולכן, קודם כל אני שוב מברכת על קיומו של היום המיוחד ועל קיומו של הדיון.

קארין אלהרר: נעתרתי ממש בשמחה, כי אני חושבת שאם לא נביא למודעות, אי אפשר אפילו להתחיל לדבר על להביא לשינוי בשטח.

קארין אלהרר: הנקודה פה היא לא הביקורת.

קארין אלהרר: תראו, אין לי כוונה להתנגח במשרדים ממשלתיים.

קארין אלהרר: יש דברים חדשים שהגיעו לפתחם, הם לא מכירים אותם ולפעמים - בואו נודה על האמת - כשלא מכירים משהו, קצת נרתעים ממנו ולא יודעים איך להתמודד איתו.

קארין אלהרר: אז המטרה היא כאן היום לצאת לאיזו שהיא דרך חדשה וכן לייצר שיח פתוח וכן לייצר שינויים – משהו שלא תמיד אוהבים – אבל נראה שאין ברירה.

קארין אלהרר: הגענו לנקודה שבה צריך כבר לייצר את השינויים.

קארין אלהרר: אי אפשר להמתין למשהו אחר.

קארין אלהרר: אז אני אבקש מחברות הכנסת לפתוח.

קארין אלהרר: מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: תודה רבה לכולם.

מיכל רוזין: זה יום מאד מאד מרגש ובהחלט מחדש בכנסת, כמו שאת אומרת שהרבה פעמים מקובעת, והעובדה שבאמת כל, כמעט כל ראשי הוועדות בכנסת נעתרו לקיים דיונים היום בכנסת, זה לא דבר מובן מאליו.

מיכל רוזין: ממש לא.

מיכל רוזין: ואני בוודאי לא מתייחסת לכך בקלות ראש, ותודה לך על קיום הדיון בנושא הכל כך חשוב הזה.

מיכל רוזין: זה אחד הנושאים שגם בתוך הקהילה לא נשמעים מספיק, ואנחנו השדולה, עם חברותי, חברת הכנסת גרמן וחברת הכנסת מיכאלי, בשנה האחרונה קיימנו דיונים בנושא הזה וקבענו את הנושא של הטרנסג'נדרים כנושא המרכזי של השדולה הגאה בכנסת.

מיכל רוזין: יש הרבה מאד דברים שיעלו פה היום.

מיכל רוזין: אנחנו לא נספיק לטפל בהכל, אבל חלק גדול מהעניין, ואת צודקת, זה להעלות את הסוגיה, לדבר עליה, להעלות למודעות, לדבר על הוועדות לשינוי מין, לדבר על רישום אוכלוסין, כיצד אני רושם את עצמי, מי אני.

מיכל רוזין: לדבר על התמודדות במערכת החינוך ובמערכת הבריאות ובמערכת הרווחה, ולדבר על פתרונות דיור כשיש צורך ועל תקצוב הארגונים – מעברים וגילה.

מיכל רוזין: יש כל כך הרבה מה לעשות, באמת, ואני חושבת שזו אחת המשימות העיקריות והמרכזיות שעומדות לרגל קהילת הלהט"ב.

מיכל רוזין: לא שסיימנו להיאבק על זכויותיהם של הומואים ושל לסביות וכדומה, ובי, אבל אני חושבת שזו משימה שצריכה להיות של כל הקהילה ושל כולנו, ואנחנו באנו לשים אותה על השולחן, כאן בכנסת, ותודה לכם על היום המרגש והמדהים הזה, ואנחנו אתכם לאורך כל הדרך.

מיכל רוזין: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חברת הכנסת יעל גרמן.

יעל גרמן: כן, אז אני מאד מודה לך, יושבת הראש קארין אלהרר, חברתי, שאת נענית לאתגר.

יעל גרמן: זה לא פשוט, כמו שאמרתי גם בוועדות אחרות.

יעל גרמן: לא בכל הוועדות יושבי הראש היו מוכנים לדון בנושאים של הקהילה הלהט"בית, אבל זה ברור שאת דנה בזה ודנה בזה בפתיחות ובצורה מקצועית.

יעל גרמן: אני חושבת שמכל הקהילה הלהט"בית שמורכבת מלסביות, הומוסקסואליים, בי וטרנסג'נדרים, הטרנסג'נדרים והטרנסג'נדריות, גם הקוירים, כל הליין של טרנסים, הוא באמת נמצא בשולי החברה היום לדאבוננו הרב.

יעל גרמן: לא בגלל כישורים, לא בגלל יכולות.

יעל גרמן: ממש כמו כל הקהילה היכולות והכישורים שווים לכל אחד ואחד.

יעל גרמן: הם יכולים לעשות הכל, להצליח בכל דבר, אבל החברה היא זאת שמדירה אותם.

יעל גרמן: רק החברה.

יעל גרמן: החברה והדעות הקדומות.

יעל גרמן: ואנחנו היום נמצאים בשלב שבו אנחנו צריכים להגיע לכך שהחברה תבין שזהות מגדרית, ממש כמו נטייה מינית, זה לא נושא בכלל לעניינה של מישהו.

יעל גרמן: זה לא צריך לעניין אף אחד מה היא הזהות המגדרית שלי ומה הנטייה המינית.

יעל גרמן: עם זאת, החברה כן צריכה להושיט עזרה לבעיות הספציפיות והמיוחדות ובאמת הקשות מאד שיש לקהילה.

יעל גרמן: כשאנחנו מסתכלים על הקהילה, יש לה בעיות קודם כל החל בבריאות, בכל הנושא ובכל התהליך של שינוי מין, שעד היום, ואתמול אנחנו פתרנו שוב בעיה של נישוי פנים, שלא צריך היה בכלל להתווכח על זה, אבל מתווכחים על זה עם משרד הבריאות ועם קופות החולים.

יעל גרמן: יש להם בעיות בתעסוקה, יש להם בעיות בדיור.

יעל גרמן: אין היום מספיק דיור לאותם בני נוער וגם לא בני נוער, מעל גיל 18, שנמצאים לפעמים ברחוב.

יעל גרמן: זאת קהילה שזקוקה לטיפול מיוחד של החברה, ואני מאד מאד מקווה שהיום הזה יגרום לכך.

יעל גרמן: אני חייבת לציין שנמצאים כאן נציגי צה"ל, שיכולים רק להוות דוגמא ומופת איך מטפלים בקהילה הטרנסית בצה"ל.

יעל גרמן: במיוחד התפרסם הסיפור של ל', אני לא רוצה לומר את שמו, אבל כולנו יודעים למי הכוונה.

יעל גרמן: פשוט כל הכבוד, שכמעט כל החברה תלמד לעשות את זה כמותכם.

מיכל רוזין: אני רוצה להזכיר שבשעה אחת יש דיון של ועדת משנה כוח אדם של חוץ וביטחון, ושצה"ל בהחלט יהיה שם.

יעל גרמן: יופי.

מיכל רוזין: ואני מתנצלת מראש שאני או שתינו נאלץ לדרג בין ועדות, כי זה מה שנקרא צרות של עשירים.

מיכל רוזין: צרות טובות שיש הרבה ועדות ואנחנו רוצות-.

דב חנין: צרות של עשירות, במקרה הזה.

מיכל רוזין: צרות של עשירות, נכון.

קארין אלהרר: טוב, אז אני רוצה לציין שנמצאים איתנו גם חברי הכנסת מאיר כהן ודב חנין, תודה רבה שהצטרפתם.

קארין אלהרר: ליאורה, ממשרד מבקר המדינה, בבקשה.

<ליאורה שמעוני: כמו שאתם יודעים, מבקר המדינה שם דגש מאד משמעותי על נושא של זכויות הפרט, הזכויות החברתיות והגנה על זכויות דווקא של קהילות ייחודיות ושל מיעוטים.

<ליאורה שמעוני: אני חייבת להגיד שעד היום לא זכור לי שעסקנו בנושא של זכויות הקהילה הלהט"בית.

<ליאורה שמעוני: עד כמה שאני יודעת לא עסקנו בזה, ולכן אני מאד שמחה שדווקא עוררתם את הנושא ושהזמנתם אותנו לדיון הזה.

<ליאורה שמעוני: מדובר בכלל באוכלוסיית הלהט"בים, שהיא אוכלוסייה מאד מאד גדולה ומאד רחבה, ואכן יש הרבה נושאים ששווה שאנחנו גם נתייחס ונבדוק אותם מבחינת הזכויות, האם הזכויות מגיעות והכוונה היא בכל תחומי החיים.

<ליאורה שמעוני: אני, כמי שעומדת בראש החטיבה לתחומי רווחה וחברה, מוצאת חשיבות גדולה מאד שאנחנו אכן נבדוק אם מדובר בנושא של חינוך במערכת החינוך, במערכת ההשכלה הגבוהה, שילוב בתעסוקה, זכויות רווחה, בריאות וכדומה, ואנחנו נשים לב לנושא הזה ונראה איך אנחנו גם יכולים בעתיד לעסוק בנושא הזה.

קארין אלהרר: יפה מאד.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אני רוצה בלי הקדמות נוספות, לפנות למשרדים הממשלתיים ולקבל כמה תשובות לשאלות מעניינות.

קארין אלהרר: משרד הבריאות.

קארין אלהרר: בבקשה גברתי, שם ותפקיד.

<סיגל ליברנט-טאוב: ד"ר סיגל ליברנט, ראש אגף רפואה כללית.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה סיגל.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול האם יש למשרד מדיניות או התייחסות מיוחדת לטרנסג'נדרים.

קארין אלהרר: האם אתם מכירים במצבים בהם רופאים לא מוכנים לטפל בטרנסג'נדרים.

קארין אלהרר: אני אשמח שתתייחסי בתשובתך גם לתהליך שדרוש לצורך שינוי המין וגם האם הוועדה לאישור ניתוח לשינוי מין בתל השומר, פועלת לשביעות רצון המשרד.

<סיגל ליברנט-טאוב: אוקיי.

<סיגל ליברנט-טאוב: אני חושבת שמשרד הבריאות – בשנתיים שלוש האחרונות – הגביר את המודעות ופתח את דלתותיו לקהילה הטרנסג'נדרית.

<סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו עשינו עבודת מטה מאד מאד גדולה כשיעל גרמן הייתה שרת הבריאות.

<סיגל ליברנט-טאוב: התחלנו בזה ואנחנו ממשיכים גם היום.

<סיגל ליברנט-טאוב: בשנת 1986 פורסם לראשונה בישראל חוזר מינהל רפואה, שמאפשר את הביצוע של ניתוחים לשינוי מין במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט-טאוב: החוזר הזה היה ארכאי, לא התאים למציאות של שנות ה-2000 ועל כן במאי 2014, יחד עם נציגי הקהילה, עם עבודת מטה מאד מאד משמעותית, בעצם פרסמנו את החוזר החדש שמגדיר מי יכול לעבור, מה ההליך ומה צריך להיעשות על מנת להגיע לניתוח שינוי מין במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו קבענו שההליך הזה יתבצע בבתי החולים הציבוריים בלבד.

<סיגל ליברנט-טאוב: ההליך הזה יצטרך אישור של ועדה רב מקצועית שתמונה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות ויהיה בה את כל המקצועות הנדרשים על מנת לאשר הליך רגשי, גופני סבוך שכזה.

<סיגל ליברנט-טאוב: ובתום ההליך, הוועדה מאשרת ביצוע ניתוח.

<סיגל ליברנט-טאוב: צוואר הבקבוק היום של מדינת ישראל, של משרד הבריאות, מדינת ישראל, זה מנתחים שיעשו את הניתוחים הגדולים והמורכבים הללו.

קארין אלהרר: כמה יש כאלה במדינת ישראל?

<סיגל ליברנט-טאוב: כמה מנתחים?

קארין אלהרר: כן.

<סיגל ליברנט-טאוב: היום יש מנתח אחד.

קארין אלהרר: כמה בקשות מוגשות בשנה?

<סיגל ליברנט-טאוב: שנת 2015 הוגשו 95 בקשות, אושרו 38, בוצעו - - -

קארין אלהרר: כמה זמן לוקח לאשר בקשה?

<סיגל ליברנט-טאוב: בסביבות שנה ,שנה וחודשיים.

<סיגל ליברנט-טאוב: זה היה פרק זמן ארוך יותר בשנים קודמות.

<סיגל ליברנט-טאוב: זה התקצר.

<סיגל ליברנט-טאוב: הוועדה עובדת, אולי לא כפי שהיינו רוצים לראות את זה, אבל היא התחילה לעבוד בצורה משמעותית בשנה האחרונה.

מאיר כהן: כמה פעמים הוועדה נפגשת?

מאיר כהן: היא עובדת כל יום?

<סיגל ליברנט-טאוב: הוועדה נמצאת בתל השומר, בשיבא.

<סיגל ליברנט-טאוב: אני לא יודעת בדיוק באיזו תדירות היא נפגשת - - -

קארין אלהרר: זה נתון חשוב.

מאיר כהן: זה הכי חשוב.

<סיגל ליברנט-טאוב: נתון חשוב שאין אותו בידי ברגע זה.

קארין אלהרר: בסדר, אז אני אשמח שתעדכני את הוועדה.

<סיגל ליברנט-טאוב: מאה אחוז.

<סיגל ליברנט-טאוב: אבל מוגשות הבקשות, דנים בהן בצורה פרטנית – כל אחד מאנשי המקצוע ומתקבלות החלטות.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: את מכירה מצבים שבהם טרנסג'נדרים לא מקבלים טיפול רפואי על רקע אפליה?

<סיגל ליברנט-טאוב: כאשר הדבר מובא למשרד הבריאות, משרד הבריאות מטפל בזה.

קארין אלהרר: כמה תלונות הגיעו בעניין?

<סיגל ליברנט-טאוב: אני לא יכולה לומר.

<סיגל ליברנט-טאוב: תלונות בודדות.

<סיגל ליברנט-טאוב: זה לא שהגיעו תלונות חוצות על רופאים שלא מטפלים כיאות.

<סיגל ליברנט-טאוב: הפניות שנעשות למשרד הן פניות בעיקר של נגד הבירוקרטיה, נגד קופות החולים.

<סיגל ליברנט-טאוב: עררים מול קופות החולים ובזה אנחנו מטפלים.

<סיגל ליברנט-טאוב: פניות פרטניות על רופא ספציפי, בדרך כלל אני לא נפגשתי בהרבה כאלה.

קארין אלהרר: אבל נפגשת עם כאלה?

<סיגל ליברנט-טאוב: בודדות.

קארין אלהרר: ומה עשיתם כשהגיעו פניות כאלה?

<סיגל ליברנט-טאוב: יש הליכים ברורים דרך הנציבות, נציב קבילות הציבור במשרד הבריאות כדי לטפל בזה.

<סיגל ליברנט-טאוב: - - - והוא מטפל בזה.

קארין אלהרר: קרה שהושעה רופא עקב התנהגות מפלה?

<סיגל ליברנט-טאוב: לא שאני יודעת.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: לעניין בריאות הנפש, אתם מכירים, יש פה נציג שמטפל בבריאות הנפש?

<סיגל ליברנט-טאוב: לא.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אז איך נקבל תשובות?

קארין אלהרר: טוב, גברתי תרשום את השאלה ואני מבקשת לקבל תשובה לוועדה.

קארין אלהרר: אלף אני אשמח לדעת אם מכירים את הנתון ש-41% מאוכלוסיית הטרנסג'נדרים ניסו להתאבד, שזה נתון בעייתי מאד ואני משתמשת במילים עדינות לכבוד היום החגיגי.

קארין אלהרר: איך המשרד נערך לעניין הזה, מה הוא עושה על מנת למנוע את התופעה, האם צריך לבקש את הטיפול, או שמא יש reaching out לקהילה.

קארין אלהרר: כמה עולה טיפול פסיכולוגי לטרנסג'נדר.

קארין אלהרר: אני אבקש את כל הנתונים הללו.

קארין אלהרר: גברתי רשמה בפניה?

קארין אלהרר: מצוין.

קארין אלהרר: אני מבקשת את כל הנתונים האלה - - -

יעל גרמן: אני רוצה לציין בפני יושבת הראש שיש לנו את התכנית למניעת אלימות, יש במשרד הבריאות.

יעל גרמן: זה לא - - - -

קארין אלהרר: בסדר גמור.

יעל גרמן: ובהחלט אפשר לתת תשובות.

קארין אלהרר: אני רוצה לקבל התייחסות בשים לב שאני מבקשת לקבל התייחסות פרטנית לגבי הקהילה הטרנסג'נדרית ולא נתונים כלליים של התכנית למניעת אובדנות שאני מכירה והם נתונים מצוינים.

יעל גרמן: הם מתייחסים לטרנסג'נדרים - - -

קארין אלהרר: אוקיי, מאה אחוז.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: רות פלג, היי.

קארין אלהרר: בבקשה.

<רות פלג: היי.

<רות פלג: אני רות פלג, אישה טרנסג'נדרית בת 36.

<רות פלג: עברתי את הוועדה לשינוי מין שאישרה לי ניתוח איבר מין וניתוחי נישוי פנים באף, גרוגרת ומצח.

<רות פלג: מכבי נתנו התחייבות לביקורים הרלבנטיים לניתוח איבר המין, אבל בכל מה שקשור לפנים הם מתעמרים בי באמצעות המתנה ארוכה ובירוקרטיה אין סופית שקצרה היריעה מלהכיל.

<רות פלג: ביולי 2015 ביקשתי לראשונה אישור התחייבות לניתוחי הפנים.

<רות פלג: המתנתי כחצי שנה, כשבסופה התקבלה התשובה השלילית – שינוי מין בסל הבסיסי, ניתוח אף או מצח לעומת זאת, אינו בסל הבסיסי.

<רות פלג: תשובה אשר סותרת את סיכומי הביקור, ההפניות, האישורים והקביעה של יושבת ראש הוועדה, ד"ר רויטל עמיעז, שניתוחים אלה הם חלק חיוני ביותר בשינוי מין.

<רות פלג: ניתוחי נישוי הפנים הם מצילי חיים, עבורי ועבור נשים טרנסג'נדריות ככלל הטיפול בפנים הוא נחוץ ביותר.

<רות פלג: פני קובעות האם הבריות יזהו אותי כאישה או לא, ולא איבר מיני, מסיבות שאני מקווה שברורות לכולם.

<רות פלג: טיפולים חלקיים מותירים אותנו במצב של נראות בעיניים בעייתית, שלא מאפשרת לנו להשתלב בחברה כנשים.

<רות פלג: זהותנו נשללת מאיתנו.

<רות פלג: אפשרויות התעסוקה שלנו מצטמצמות.

<רות פלג: אנחנו נדחקות לשולי החברה וחשופות הרבה יותר במצב זה לדיכאון, אובדנות ולאלימות מסכנת חיים.

<רות פלג: כאשר התאפשר לי לערער למשרד הבריאות ולאחר יותר מחודש קיבלתי אישור לניתוח מצח בלבד, הסתבר שהאישור שניתן לי לא מתאים למה שביקש בית החולים, למרות שנמסר למכבי המידע המדויק מלכתחילה.

<רות פלג: במקום לתקן מיד את מה שלכאורה הייתה הטעות ולקחת עליה אחריות, העניין חזר לדיון והמשכתי לסבול ממריחות, עיכובים ותכסיסים באצטלת טעויות תמימות, שלא לוקחים עליהן אחריות, בתקווה שאתייאש.

<רות פלג: עתיד מימון טיפול נישוי הפנים שלי, שהכרחי לי ושאיני מצליחה לחיות בלעדיו, מוטל בספק ואין לי שום ודאות בשום מילה שנותנים לי.

<רות פלג: אנא אל תיקחו בקלות ראש את המשמעות של אופן הטיפול בי ואת המשמעות של הייאוש שזה מעורר בי.

<רות פלג: הניתוחים האלה מצילי חיים ורבים מהאנשים הטרנסג'נדרים שקיפחו את חייהם מתוך ייאוש שתחינותיהם לעזרה לעולם לא יקבלו מענה.

קארין אלהרר: תודה רבה רות ששיתפת אותנו.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את התייחסות משרד הבריאות.

קארין אלהרר: יש תכנית טיפולים שאושררה.

קארין אלהרר: מדוע הקשיים הבירוקרטים?

קארין אלהרר: למה אין איזה one stop center, מגיעים, מקבלים וואוצ'רים לכל הטיפולים ובא לציון גואל.

<סיגל ליברנט-טאוב: משרד הבריאות קיים דיון בעניין והחליט שכל הניתוחים הנלווים לניתוח שינוי המין הגדול יכללו בסל שקופות החולים צריכות לתת למטופלות או למטופלים.

<סיגל ליברנט-טאוב: יש קשיים עם קופות החולים.

<סיגל ליברנט-טאוב: יש קשיים לא רק בקטע הספציפי הזה, וכאשר יש קושי עם התחייבות של קופת החולים, יש לפנות אלינו דרך נציב קבילות הציבור ואנחנו מטפלים בזה ואנחנו עוזרים בזה.

קארין אלהרר: גברתי, אני מבינה את התשובה והיא בוודאי מערכתית תשובה נכונה.

קארין אלהרר: מדובר בקבוצה מאד מוגדרת ומובחנת של אנשים, שבניגוד או בשונה מקבוצות אחרות, יש להם כבר תכנית טיפולים סדורה.

קארין אלהרר: זאת אומרת זה לא משהו שנעשה ניתוח אחד ואז בודקים איך המטופל הגיב ואחרי זה עושים עוד אחד.

קארין אלהרר: יש מערך שלם של התערבויות רפואיות שצריכות להיעשות על מנת שנגיע לתוצאה השלמה.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין.

קארין אלהרר: אי אפשר היה לחשוב על זה מלכתחילה?

קארין אלהרר: זאת אומרת צריך לעבור כל פעם עוד מערכה בירוקרטית?

<סיגל ליברנט-טאוב: אני לא חושבת שצריך לעבור עוד מערכה בירוקרטית.

<סיגל ליברנט-טאוב: ברגע שתכנית טיפולים מוגשת לקופת החולים, קופת החולים צריכה לתת את ההתחייבות לטיפולים הללו.

<סיגל ליברנט-טאוב: אבל הטיפולים הללו לפעמים הם נדחים, לפעמים הם משונים גם על ידי המטופלים, וכל ניתוח צריך לקבל התחייבות, וזו הבירוקרטיה בכל ניתוח במדינת ישראל.

<סיגל ליברנט-טאוב: אז כאשר מובא לפתחנו איזה שהוא קושי מול קופות החולים, אנחנו עוזרים.

<ירון גל: אני ליוויתי פנייה - - -

קארין אלהרר: רק שנייה, מי אדוני?

קארין אלהרר: שם ותפקיד.

<ירון גל: אני ירון גל, אני עובד סוציאלי שעובד בכל מיני מסגרות עם הקהילה הטרנסית.

<ירון גל: אני גם מנהל דירת מעבר לצעירות טרנסג'נדריות שממומנת על ידי משרד הרווחה, שירות נוצץ של הגברת ציפי נחשון.

<ירון גל: אחת הדיירות בדירה שלי, קופת החולים סירבה לממן לה ניתוח נישוי פנים.

<ירון גל: פנינו והגשנו קבילה, או לפי הדברים שהיא אמרה.

<ירון גל: זה היה לפני חמישה חודשים לדעתי, לא קיבלנו תגובה.

<ירון גל: בסופו של דבר היא עשתה את הניתוח בדרכים אחרות, אבל תגובה לקבילה שהגשנו על זה שקופת החולים צריכה לממן לא קיבלנו.

<ירון גל: אז את אומרת איזו בירוקרטיה?

<ירון גל: זאת הבירוקרטיה.

קארין אלהרר: אוקיי, בבקשה.

<רות גופן: ד"ר רותי גופן, מרפאת גן מאיר לקהילה הגאה.

<רות גופן: בתור מי שטיפלה במאות מטופלות ומטופלים, אני מלווה אותם לאורך שנים, התחושה שלי היא שמאז שרוענן הנוהל, שהנוהל הוא מצוין, רק בשטח הדברים עדיין בחלקם תקועים.

<רות גופן: טופס 17 לפסיכיאטר בוועדה זה חתיכת סיפור להוציא.

<רות גופן: אני בחודשיים האחרונים נאבקת עוד ועוד ועוד בשביל להוציא התחייבות לפסיכיאטרים.

קארין אלהרר: זה חדש בעקבות רפורמה, או שזה היה קודם?

<רות גופן: כן, אבל עדיין, אני ניסיתי בעוד טלפונים ועוד טלפונים לגברת שאחראית על זה בקופת החולים, ועדיין עוד תשובה שלילית ועוד תשובה שלילית ועוד תשובה שלילית, ומדובר לפחות על שבעה-שמונה אנשים בחודשיים האחרונים.

<רות גופן: הוועדה, הזמינות שלה עדיין מאד מאד נמוכה.

<רות גופן: יש ערב אחד פעם בשבוע שאפשר לתפוס בטלפון את ד"ר דליה גלבוע ולהתקבל לוועדה.

<רות גופן: הזמינות שלה מאד מאד נמוכה, לפעמים חודשים מטופלות מנסות בטלפון להגיע - - -

קארין אלהרר: רק כדי לקבוע תור פעם בשבוע?

<רות גופן: רק כדי פעם ראשונה להגיע לוועדה, יכול לקחת חודשים.

קארין אלהרר: למה?

<רות גופן: יש פה מטופלות שלי שיכולות לספר, זה לוקח חודשים לתפוס אותם בטלפון.

קארין אלהרר: מה קרה, האינטרנט התקלקל שם?

קארין אלהרר: אי אפשר לזמן תורים באינטרנט?

<רות גופן: בטלפון.

קארין אלהרר: כן, תודה.

קארין אלהרר: הבנתי.

<נינה הלוי: אני יכולה להגיד משהו, כנציגת הציבור בוועדה?

קארין אלהרר: בבקשה.

<נינה הלוי: שמי נינה הלוי, אני נציגת הציבור בוועדה לניתוחים לשינוי מין של משרד הבריאות.

<נינה הלוי: אני רוצה להגיד שגם אחרי הנוהל החדש, עדיין התבניות החשיבתיות של מערכת הבריאות ביחס לאוכלוסייה הטרנסג'נדרית לא השתנו.

<נינה הלוי: עדיין הוועדה הזאת פועלת במשך שנה שלמה, סוחבת את המטופלים לתוך תהליך אבחוני לגבי בעצם תופעה שמקובל היום בתקנים העולמיים שאין לה בעצם שום אבחנה וצריך לקבל את המילה של האדם עצמו לגבי זהותו.

<נינה הלוי: התהליך של שנה, שבה כאילו אנשים מגיעים שוב ושוב לדליה גלבוע, היא שומעת מהם את כל הרכילות על חייהם.

<נינה הלוי: אם הם לא ממש רוצים לספר על חייהם האישיים היא לוחצת עליהם מאד מאד מאד לספר, דברים לא רלבנטיים.

<נינה הלוי: השאלה אם אני שיחקתי בבובות בילדות או לא, האם היא רלבנטית לזכאות שלי לעבור הליך התאמה מגדרית, אני לא מבינה את זה.

<נינה הלוי: יש שם תביעה מאד קשה לגבי הדברים האלה.

<נינה הלוי: לא פורמאלית אני שומעת מחברים מוועדה, לא נציין שמות כרגע, שהוועדה הזאת במידה רבה קיימת כווסת לתור לניתוחים.

<נינה הלוי: התור הוא מאד מאד ארוך.

<נינה הלוי: אני חושבת שמין ההגינות להגיד שאם התור הוא שנתיים וחצי, אז שיגידו לאנשים שהתור הוא שנתיים וחצי ולא יגררו אותם לתל השומר ל-12 תורים במשך שנה או יותר, ואז הם יקבלו אישור להיכנס לתור לניתוחים שיקרו אולי עוד שנה וחצי שנתיים.

<נינה הלוי: אני חושבת שזה מאד מאד מאד לא תקין.

<נינה הלוי: אני חושבת שהעדר הגיבוי מול קופות החולים הוא מביש.

<נינה הלוי: מדובר בתופעה של שנים ארוכות, שכל טרנס וכל טרנסית צריכים להשיג משהו מהקופות, הם נכנסים למלחמת יחידים - - -

קארין אלהרר: אוקי, הבנתי.

קארין אלהרר: תודה נינה.

<נינה הלוי: זה פשוט לא לעניין.

קארין אלהרר: תודה רבה נינה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לתת זכות דיבור לאלישע, יו"ר עמותת מעברים לטרנסים.

<אלישע אלכסנדר: זה לא לפי הסדר.

קארין אלהרר: לא לפי הסדר, אוקיי.

<אלישע אלכסנדר: כן, באמת אין תקנים.

<אלישע אלכסנדר: טוב, האמת שאני אמור לדבר על נושא שלא קשור לבריאות, אז אני - - -

קארין אלהרר: לא, לא, אני רוצה להתעכב רגע על בריאות.

קארין אלהרר: לעניין בריאות, דב?

דב חנין: לא רק.

<קריאה: ירון יכול.

<ירון גל: אני רק רוצה להוסיף, שאם אנחנו מדברים על הוועדה - - -

קארין אלהרר: לא דברים שדיברנו, רק דברים חדשים.

קארין אלהרר: תראו, אני רק אומרת - - -

<ירון גל: לא, על הטרנספוביה שקיימת בתוך הוועדה.

קארין אלהרר: שנייה, ירון.

קארין אלהרר: אני רק אומרת, אני שמה על השולחן, הדיון צריך להסתיים בשעה שתים עשרה וחצי.

קארין אלהרר: יש לנו עשרות דוברים.

קארין אלהרר: כן, עשרות של דוברים.

קארין אלהרר: אני רוצה לאפשר לכמה שיותר.

קארין אלהרר: תשתדלו, מי שאמר משהו, לא לחזור, רק דברים חדשים.

<ירון גל: משפט וחצי על כך שקיימת טרנספוביה בתוך הוועדה שהיא ועדה של המדינה, היא לא ועדה של תל השומר.

<ירון גל: צעירה שליוויתי, שפנתה לאנדוקרינולוג הוועדה, פרופסור קרסיק פנה אליה לאורך כל הפגישה בלשון זכר.

<ירון גל: כמובן שצריך להבין שכשאנחנו פונים במגדר לא נכון זה מציף חוויות, זה מונע ממנה ללכת לטיפולים אחרים.

קארין אלהרר: ברור.

<ירון גל: יש לזה השלכות בריאותיות חמורות, וזה מישהו שהוא של הוועדה.

<ירון גל: לא יתכן.

קארין אלהרר: תודה, תודה רבה.

קארין אלהרר: משרד הבריאות, איך אתם מתכוונים לפעול על מנת להנגיש את הוועדה, בין בזימון תורים, בין בקבלת ההחלטות, בין בהנחיות לקופות החולים.

קארין אלהרר: אני כבר אומר, אחריות קופות החולים לא תילקח מהן, והוועדה תפנה לקופות החולים על מנת לבחון מה קורה עם ההתחייבות שלהן, אבל אני מבקשת עכשיו תשובה ממשרד הבריאות בעניין.

<סיגל ליברנט-טאוב: הוועדה בשנה האחרונה עברה חילופי גברי.

<סיגל ליברנט-טאוב: היו שינויים פרסונאליים בוועדה.

<סיגל ליברנט-טאוב: אני מקווה שבשנה הקרובה היא תיפגש בתכיפות גבוהה יותר.

<סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו נבדוק את הנושא של חוסר הזמינות של קביעת תור ראשוני לוועדה.

קארין אלהרר: יש אינטרנט, אפשר לקבוע תור.

קארין אלהרר: אפילו קופות החולים אימצו את זה.

<רות גופן: אי אפשר.

<רות גופן: אי אפשר.

<רות גופן: זה רק דרך מזכירה מסוימת במחלקה לפלסטיקה בתל השומר.

<רות גופן: זה קטסטרופה.

קארין אלהרר: למה?

<קריאה: ככה.

<רות גופן: חודשים.

<רות גופן: חודשים.

<רות גופן: ארבעה, חמישה חודשים רק להשיג את ה - - -

קארין אלהרר: לא, למה ככה זו לא תשובה.

קארין אלהרר: כן, אוקיי.

<סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו נבדוק את הנגישות של הוועדה לפניות חדשות.

קארין אלהרר: תוך חודש תעדכנו את הוועדה מה קרה.

קארין אלהרר: יעל, את רוצה להוסיף עוד משהו בעניין הבריאות?

יעל גרמן: כן, אני רק רוצה לבקש באמת ממבקר המדינה לבדוק את כל הנושא של קופות החולים שמתכחשות לחובתן - - -

קארין אלהרר: יבוצע.

יעל גרמן: לספק את כל מה שהוועדה קובעת.

קארין אלהרר: יבוצע.

קארין אלהרר: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מירב בן ארי או שהזיתי?

קארין אלהרר: טוב, אוקיי.

קארין אלהרר: חשבתי שאני לא רואה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת אמיר אוחנה, שלום, ברוך בואך.

קארין אלהרר: ביטוח לאומי – נציג, נציגה?

קארין אלהרר: שלום גברתי.

קארין אלהרר: האם למוסד יש מדיניות לעניין טרנסג'נדרים?

קארין אלהרר: אני אגיד לך משהו שהיה נראה לי מאד מטריד.

קארין אלהרר: במסגרת הגשת הבקשות לביטוח הלאומי, צריך לסמן מי המבקש.

קארין אלהרר: ברור שבעניין הזה יש קושי מהותי, במיוחד בשלב התהליך וכמובן בשלב ההתייצבות, שהוא לא תמיד תואם חיצונית לפנימית.

קארין אלהרר: ואני רוצה להבין האם יש חשיבה בנושא, האם מקיימים, קיימתם משהו שאתם עושים בעניין הזה?

קארין אלהרר: רק שם ותפקיד לפרוטוקול.

<בתיה כהן: בתיה כהן, מנהלת תחום באגף הבטחת הכנסה.

<בתיה כהן: אני אדבר באופן כללי על מינהל הגמלאות.

<בתיה כהן: יש לנו פה גם נציגה של מינהל הביטוח והגבייה, במידה ויהיה צורך.

<בתיה כהן: אנחנו מותאמים מבחינה מערכתית למשרד הפנים וכל התביעות, כפי שאתם יודעים, הן כבר ממוחשבות ושום מערכת לא תוכל לעבוד כאשר הקובץ שאנחנו מקבלים ממשרד הפנים מראה מגדר מסוים ואנחנו בעצם נרצה להזין מגדר אחר למערכת וזה יוצר את הדיסוננס הזה.

קארין אלהרר: אני תיכף אפנה למשרד הפנים, גם הם הוזמנו לדיון.

<בתיה כהן: אוקיי.

<בתיה כהן: אז זה החסם הראשון.

<בתיה כהן: יתכן שאפשר למצוא פתרון יצירתי לבעיה הרגשית הזאת, שאני מבינה שמדובר בבעיה רגשית.

<בתיה כהן: כשאדם רוצה למלא טופס, הוא רוצה למלא את המגדר שבו הוא מרגיש שייך.

<בתיה כהן: לי לא ידוע על דיון שהיה בנושא הזה.

<בתיה כהן: אני אעלה את זה כלפי מינהל גמלאות ואני אשמח להשיב לוועדה.

קארין אלהרר: שלום לחברת הכנסת מיכל בירן.

קארין אלהרר: אני מבקשת, בתיה, מכיוון שאני מכירה ובקשר עם המוסד לביטוח הלאומי בסוגים אחרים של נושאים, ואני מכירה את המחויבות שלכם לשינויים - - -

<בתיה כהן: בהחלט.

קארין אלהרר: בלפתוח את הראש ואני יודעת שאתם באמת, בשנה האחרונה הוכחתם אלופי האלופים.

קארין אלהרר: אז אני ממש מבקשת שהדיון הזה גם ייערך בשיח עם נציגי הקהילה, כדי שזה יהיה משהו, שגם אם זה רעיון שאתם חשבתם שהוא טוב והוא לא יהיה טוב לקהילה, לא עשינו שום דבר.

קארין אלהרר: אז בשיתוף עם נציגי הקהילה, ויבחרו כאן הנציגים את האדם לעבוד מולו, ואני מבקשת לדבר איתו.

קארין אלהרר: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

<בתיה כהן: אני רק מבקשת שבסוף הדיון מי שיוכרז כנציג הקהילה - - -

קארין אלהרר: אז בינתיים תעשו אסיפה ותבחרו נציג.

<ירון גל: יש לנו אנשים שכבר נמצאים בקשר עם המוסד לביטוח לאומי.

קארין אלהרר: אז תתנו לה את השם והטלפון.

קארין אלהרר: יש פה התחייבות לפרוטוקול.

קארין אלהרר: אנחנו עוקבים.

קארין אלהרר: רגע, שתבינו, זה לא רק הדיון החגיגי.

קארין אלהרר: באנו לעבוד.

מאיר כהן: שלום לכולם.

מאיר כהן: דווקא בגלל שזה דיון חגיגי, אז היי זהירה באלופי האלופים ואני אומר את זה כשר רווחה שמכיר את הביטוח הלאומי.

מאיר כהן: יש שם בהחלט השתפרות לא קטנה.

מאיר כהן: יחד עם זה, הקושי הגדול הוא לא ברישום.

מאיר כהן: הקושי הגדול כשמישהו מגיע לוועדה רפואית - - -

קארין אלהרר: נכון.

מאיר כהן: זה האם פסיכיאטרים, הרופאים שנמצאים שם, בכלל מבינים מה שקורה.

מאיר כהן: על זה שמנו דגש, לא על הסימון, כי הסימון, באמת אפשר לפתור את זה מול משרד הפנים.

קארין אלהרר: זה חלק מהעניין.

מאיר כהן: אבל הקושי הגדול הוא לייצר אטמוספרה בוועדות הרפואיות, שהרופאים שנמצאים שם מבינים את הקושי.

מאיר כהן: זה הדבר שצריך לבדוק בביטוח הלאומי.

מאיר כהן: כי בסופו של דבר זה יסתדר מול משרד הפנים.

מאיר כהן: זה באמת יסתדר, זו הסוגיה הקלה בעיני.

מאיר כהן: הסוגיה הקשה, שאני ישבתי בתוך ועדות כאלה, כשהגעתי בהפתעה, ורופאים פסיכיאטרים לא הבינו שזאת בעיה.

קארין אלהרר: חמור מאד.

מאיר כהן: בדיוק.

קארין אלהרר: אז זה במסגרת השיח המשותף.

קארין אלהרר: גברת רבקה כהן.

<אלישע אלכסנדר: חלק מהדוברים הם בחוץ, כי יש פה הרבה אנשים שהם לא לחלוטין קשורים לקהילה ישירות וזה נורא מעולה, אבל אם יש פה אנשים שלא צריכים לדבר, יש אנשים שרוצים לדבר והם מחכים בחוץ.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: משרד הרווחה.

קארין אלהרר: שלום גברתי.

קארין אלהרר: שלום, מה שלומך?

<ציפי נחשון-גליק: שלום וברכה.

קארין אלהרר: אז רק תציגי את תפקידך ואת שמך, שמך ותפקידך.

<ציפי נחשון-גליק: ציפי נחשון-גליק, עובדת משרד הרווחה, מנהלת שירות לנוער צעירות וצעירים, מטפלת באוכלוסיית להט"ב.

קארין אלהרר: יופי, מצוין.

קארין אלהרר: אז אלף אני שמחה שיש מנהלת לתחום.

קארין אלהרר: זה כבר אומר שחשבנו עליו.

מירב בן ארי: מנהלת ועובדת בצורה מדהימה.

<ציפי נחשון-גליק: תודה רבה.

קארין אלהרר: חבל על הזמן.

קארין אלהרר: את רואה, והנה גם מחמאות.

יעל גרמן: נכון מאד, וטוב שהיא קיימת.

קארין אלהרר: תראו, כשעובדים בסוף מקבלים מחמאות.

מאיר כהן: פה אני מצטרף למחמאות.

מאיר כהן: חיבוק גדול ממני.

<ציפי נחשון-גליק: תודה רבה.

קארין אלהרר: אז באמת את בוודאי מכירה לא מעט צעירים וצעירות שנזרקים מבתי המשפחות שלהם בגלל נטייתם המגדרית, המינית והמגדרית.

קארין אלהרר: האם אתם יודעים לאתר ולטפל וכיצד.

<ציפי נחשון-גליק: כן, אנחנו גם יודעים לאתר וגם כרגע יש לנו תכניות בשיתוף פעולה עם מספר עמותות, שמתמודדות עם אוכלוסיית להט"ב.

<ציפי נחשון-גליק: לא מספיק, אבל זאת הייתה התחלה מספיק טובה בשביל שנלמד דרכם להגדיר מה הקשיים או מה המאפיינים ומה הצרכים, ובאמת בשנת 2016, בנוסף לשותפות שיש לנו כרגע עם שלוש עמותות ספציפיות, שאחת מהן זה האגודה, זה לטיפול פסיכו-סוציאלי; השנייה זה עמותת נוער לטיפול משפחתי בנוער שנפלט מהבית על רקע הרגישות המגדרית שלו, ובעצם דרכו אנחנו מגיעים למשפחה, כדי לעשות שם טיפול משפחתי ולמזער את הקונפליקטים המשפחתיים; והדבר השלישי שהוזכר פה, אנחנו מעבירים תקציב לעיריית תל אביב כדי להפעיל דירה לאוכלוסיית צעירות טרנסג'נדריות.

מירב בן ארי: זו הדירה השנייה.

<ציפי נחשון-גליק: הדירה הראשונה היא לנשים, שהיא כבר פועלת וירון הוא העובד הסוציאלי של הדירה.

<ציפי נחשון-גליק: אנחנו בשנת 2016 מקימים דירה לצעירות.

<ציפי נחשון-גליק: כבר עיריית תל אביב קיבלה אוקיי שהיא תתחיל במסע לחפש את הדירה השנייה לצעירים טרנסג'נדרים.

<ציפי נחשון-גליק: אנחנו הולכים להקים הלנת חירום בדיוק לכאלה שנפלטים מהבית מגיל 18, שיהיה להם 24 שעות ביממה מקום שהם יכולים להגיע אליו, לשים את הראש, להתקלח, לנוח.

<ציפי נחשון-גליק: זה יכול להיות למספר ימים עד שלושה חודשים, במגמה שאם כבר נשארים את הרצף של הזמן, אפשר להבנות תכנית טיפול המשך.

קארין אלהרר: גברתי, אני מבינה שיש חשיבות לעיר תל אביב ולעובדה שהעיר נבחרה.

<ציפי נחשון-גליק: נכון.

קארין אלהרר: נשאלת השאלה האם אין חשיבות לייצר דירות מהסוג הזה גם בחיפה, אזור חיפה, באר שבע?

קארין אלהרר: גם שם - - -

<ציפי נחשון-גליק: אז אני רק אשלים קודם כל את המענים בתל אביב.

<ציפי נחשון-גליק: אנחנו גם הולכים להקים בשנת 2016 הוסטל שיקומי, שבעצם אפשר לבוא לישון שם בפרקי זמן יותר ארוכים, ואז לעבוד בעצם על כל המושגים שקשורים בעצם לעבודה, לתעסוקה, לטיפול וליציאה לחיים עצמאיים.

<ציפי נחשון-גליק: האמת, אנחנו בשיתופי פעולה עם כל הרשויות המקומיות בארץ.

<ציפי נחשון-גליק: אנחנו לא מאתרים צרכים כל כך גדולים בשביל להקים מענים שכוללים לינה בערים שהן מחוץ לתל אביב, אבל כן אנחנו בארגון איגי, שהיה בפגישה אצל המנכ"ל שלנו לפני חודש, ואנחנו מבנים תכנית שהיא תיכנס לכמה רשויות מקומיות בארץ.

<ציפי נחשון-גליק: פחות בנושא של מענה דיור, יותר במענה של ליווי, טיפול, מניעה וכו'.

<ציפי נחשון-גליק: אני מקווה שאנחנו גם נמשיך לעשות שיח משותף עם הארגונים שהיה דיון בוועדה למעמד האישה לפני שלושה שבועות, כי מבחינתי כרגע אני מייצרת מענים עד לאוכלוסייה של גיל 29 ועלה צורך של אוכלוסייה בוגרת יותר.

<ציפי נחשון-גליק: אז אנחנו במשרד מתחילים שיח, אנחנו נאתר את העמותות הרלבנטיות בשביל לבדוק בפועל מה הצרכים שלהן, כדי לנסות לייצר מענים נוספים לאוכלוסייה המבוגרת.

<ציפי נחשון-גליק: זה מבחינת משרד הרווחה.

<ציפי נחשון-גליק: אני רוצה בכל זאת לציין שני כשלים שאנחנו נתקלים איתם, שאנחנו מתארים את הקשיים דרך המטופלים שכבר מגיעים אלינו.

<ציפי נחשון-גליק: זה שני דברים.

<ציפי נחשון-גליק: אחד, במוסד לביטוח לאומי קיימת קצבה, גמלה, לקצבת נכות וגם לגבי האוכלוסייה הזו וגם לגבי האוכלוסייה של נפגעי התעללות מינית, מאד קשה להתחבר וללכת לתבוע את הקצבה שמגיעה לך, אם אתה תחת כותרת של נכות, כי הם לא אנשים נכים.

<ציפי נחשון-גליק: הם אנשים מן השורה, אין להם נכות.

<ציפי נחשון-גליק: יש איזו שהיא פגיעה, יש איזה שהוא מצב, או סטאטוס שמחייב את קבלת הגמלה.

<ציפי נחשון-גליק: אני לא יודעת למי הסמכות להחליף אפילו את המונח הזה, שיהיה תת סעיף בתוך הקצבה הזו.

<ציפי נחשון-גליק: ודבר שני, אנחנו נתקלים בעצם בחוסר יכולת לסייע ביצירת מענים רפואיים שמשלימים את שינוי המין, שגם לא כולם גם רוצים לשנות את המין באופן פיזי אלא רק באופן חיצוני.

<ציפי נחשון-גליק: אז התקציב לכל מה שקשור לפיתוח קול, כל מה שקשור לדברים קוסמטיים של הסרת שיער, של טיפול בגרוגרת אצל בנים - - -

קארין אלהרר: אז זה משהו שיש או אין?

<ציפי נחשון-גליק: לא, שאיננו ואני חושבת שגם את המענים האלה צריך לספק בתור סל צרכים של מישהו שצריך להשלים לו את זה.

קארין אלהרר: ברור.

קארין אלהרר: משרד הבריאות, זה לא חלק מסל הצרכים אצלכם?

<סיגל ליברנט-טאוב: זה כן חלק מסל הצרכים.

<סיגל ליברנט-טאוב: שוב אני אומרת, אנחנו קיימנו דיון והחלטנו שכל סל הצרכים הללו יהיה כחלק מתהליך הניתוח לשינוי מין.

<ציפי נחשון-גליק: לא, אבל למי שלא רוצה לשנות את המין?

<ציפי נחשון-גליק: מי שלא רוצה לעשות ניתוח לשינוי המין?

<ציפי נחשון-גליק: אין לו אפשרות לקבל עזרה לממן הסרת שיער, או פיתוח קול, לשנות את הקול.

<ציפי נחשון-גליק: בכל זאת, שזה יותאם למין שהוא בחר להיות בו.

קארין אלהרר: בואו נשמע, כן, בבקשה.

<סיגל ליברנט-טאוב: בזה אנחנו לא דנו, אבל יש את הגבול המאד מאד דק בין הסרת שיער – האם זה טיפול קוסמטי, רק טיפול קוסמטי - - -

קארין אלהרר: לא כזה שרוצה להדגיש גבריות, כזה אחר.

<סיגל ליברנט-טאוב: יש גבול מאד מאד דק שאנחנו צריכים לדון בו מה כן נכלל בסל הזה אצל אנשים שלא עוברים ניתוח ומה לא.

<סיגל ליברנט-טאוב: עדיין לא עסקנו בזה.

<סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו נעסוק בזה.

קארין אלהרר: אני מבקשת ממשרד הבריאות לחשוב.

קארין אלהרר: דרושה כאן חשיבה מעמיקה, כי ברור שלא כל גבר שיגיע.

קארין אלהרר: בסדר, מקבלת.

קארין אלהרר: מאידך, יש עדיין רצף מאד מאד גדול של מקרים שבהם כן ראוי שיינתן.

קארין אלהרר: להיפך, אפילו אתם אמורים לבוא ולהגיד איזה יופי, הם לא רוצים All the way down, הם רוצים רק חצי דרך.

קארין אלהרר: אז תתנו להם את זה.

<נינה הלוי: אפשר להגיב במילה?

קארין אלהרר: בבקשה, נינה.

<נינה הלוי: אני רוצה להגיד שבמה שד"ר ליברנט אמרה כרגע, בדיוק נמצא איזה גרעין שאנחנו מאד מאד מתקשים להתמודד איתו, של שרידים מאד מאד קשים ועיקשים של מגדור ומשטור מבחינת מערכת הבריאות.

<נינה הלוי: כלומר, השאלה אם מישהו רוצה לעשות או לא רוצה לעשות ניתוח באיברי המין, היא לא רלבנטית לרצון שלו לעבור שינוי והתאמה מגדרית.

<נינה הלוי: ההסתכלות על דברים כאילו באיזו ראייה של איפה זה אסתטי ואיפה זה קוסמטי, זה לא לעניין.

<נינה הלוי: זה ממש ממש לא לעניין.

קארין אלהרר: ברור, תודה.

<סיגל ליברנט-טאוב: סליחה, אני רוצה להגיב על זה.

<סיגל ליברנט-טאוב: אנחנו דנים במה קוסמטי ומה רפואי, לאו דווקא רק בנושא הקהילה הטרנסג'נדרית - - -

קארין אלהרר: מעולה, אז יהיה יותר קל לקבל את ההחלטה על הסרת שיער.

<סיגל ליברנט-טאוב: אוקיי, אז אנחנו נדון בזה, אבל זה עדיין לא אומר שאנחנו רואים את הדברים בצורה מאד מגדורית ומשטרית.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: גברתי, אני לא אומרת איך אתם רואים.

<נינה הלוי: זה - - -

קארין אלהרר: נינה, אני מבקשת.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: גברתי, אני לא אומרת איך אתם רואים, אני רק מציינת ומבקשת כרגע בלשון מאד מנומסת, שתעשו חשיבה מחודשת על העניין הזה.

קארין אלהרר: עולה צורך, כנראה לא מבן אדם אחד או שניים, וראוי שמשרד הבריאות, שאמון על בריאותו של אדם, ייתן את הדעת על הדבר הזה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת לגבי הורים טרנסג'נדרים, האם חלילה יש איזו שהיא חשיבה במשרד הרווחה, שהורים טרנסג'נדרים מהווים סכנה לילדיהם, והאם בעקבות העובדה שההורים החליטו על השינוי הזה, האם חלילה וחס מוצאים ילדיהם מבתי ההורים הביולוגיים בעקבות השינוי?

<קריאה: יש לך פה דוגמא.

קארין אלהרר: רק שנייה.

קארין אלהרר: אני קודם רוצה את תגובת משרד הרווחה, ברשותכם.

<ציפי נחשון-גליק: אני מודה שעד עכשיו אני טיפלתי באוכלוסייה שהגיל המקסימאלי שלה הוא 30, שאינם הורים.

<ציפי נחשון-גליק: אני לא יודעת את זה.

<ציפי נחשון-גליק: מה שכן אני יודעת, שכן קיימים מיתוסים אצל עובדים סוציאליים, גם אצל עובדים סוציאליים ולכן עם ארגון איגי אנחנו חשבנו שאנחנו חשבנו שאנחנו רוצים לעשות הכשרות לעובדים הסוציאליים, כדי לעבוד גם על העמדות וגם על לתת מידע.

<ציפי נחשון-גליק: אני חושבת שבן היתר יועבר מידע שההורים האלה הם לא מסוכנים לילדיהם.

קארין אלהרר: מהר מהר בעניין הזה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש.

דב חנין: תודה על רשות הדיבור ותודה על הדיון החשוב הזה שאת מקיימת כאן בוועדה.

דב חנין: אנחנו רצים בין הוועדות ולכן אני מתנצל מראש שגם אני אצטרך לרוץ לוועדה נוספת במסגרת היום החשוב הזה.

דב חנין: אבל בכל הדיונים החשובים שמתקיימים פה היום בכנסת ביום זכויות קהילת הקהילות, הלהט"ב, אני חושב שהדיון שמתקיים אצלך בוועדה הוא באמת באמת דיון חשוב במיוחד.

דב חנין: אנחנו עוסקים בשאלה שהיא שאלה קריטית.

דב חנין: היא שאלה גם למרבית הצער שאלה של חיים ומוות.

דב חנין: כשאנחנו רואים את הנתונים המאד מאד מדאיגים של נטיות ומגמות אובדנות בקרב קהילת הטרנסים והטרנסיות, אנחנו מבינים שזו סוגיה שהיא פשוט מחייבת את כולנו לפעולה מאד נמרצת.

דב חנין: אני רוצה לחזור ולברך את יושבות ראש השדולה למען קהילות הלהט"ב.

דב חנין: אני מאד שמח כחבר ותיק בשדולה, מאז שהיא נוסדה, שהפעם יש לנו ארבע יושבות ראש נמרצות ומצוינות, שבאמת מובילות את היום הזה להישגים ולדברים משמעותיים, ואני מאד מאד מעריך, יעל, אותך ואת חברותייך על העבודה המדהימה שאתן עושות.

דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים לגוף הנושא.

דב חנין: נמצא בפני נייר העבודה שמעברים הגישו, ואני מניח שאנחנו נשמע אותם בהמשך הדיון.

דב חנין: אני רוצה לומר לכל המשתתפים בדיון משהו שלדעתי הוא מאד מאד חשוב.

דב חנין: המהפכה המשפטית בתחום הזה כבר נעשתה.

דב חנין: הכנסת כבר קבעה שאפליה מטעמי זהות מגדרית, היא אפליה אסורה בדיוק כמו אפליה מטעמי נטייה מינית.

דב חנין: זה כבר נמצא בחוק הישראלי.

דב חנין: אני אומר את זה קצת בהתרגשות, גם מכיוון שזה חשוב, אבל גם כי הייתה לי הזכות להעביר את החוק הזה במסגרת חוק זכויות התלמיד.

דב חנין: האיסור הזה קבוע כבר בחקיקה.

דב חנין: המחוקק כבר קבע את העיקרון שאסור להפלות מטעמי זהות מגדרית.

<קריאה: תלמידים.

דב חנין: לא.

דב חנין: אסור להפלות מטעמי זהות מגדרית.

דב חנין: זה העיקרון שכבר קבוע בחוק.

דב חנין: קבוע בחוק זכויות התלמיד, אבל כמו שאנחנו יודעים מהפסיקה של בית המשפט העליון אנחנו לומדים את האיסורים באופן רוחבי.

דב חנין: כשהמחוקק הישראלי כבר קבע שאפליה כזאת היא אסורה, אז הקביעה הזאת לא מצטמצמת רק לאותו מקום שבו המחוקק הגדיר את זה.

דב חנין: היא כבר מתפרשת על כל תחומיה של החקיקה בישראל.

דב חנין: המהפכה נעשתה.

דב חנין: עכשיו אני לא רוצה כרגע לדבר על כל הקרבות והמלחמות שהיו כדי להעביר את החוק הזה.

דב חנין: היו הרבה מלחמות, אבל המלחמות האלה הן מאחורינו.

דב חנין: מה שאנחנו צריכים היום לעשות, זה לתרגם את המהפכה העקרונית שכבר נעשתה למציאות בשטח בכל תחומי החיים.

דב חנין: והתרגום הזה הוא חובה של רשויות המדינה.

דב חנין: מרגע שהכנסת חוקקה חוק, כל רשויות המדינה צריכות להבין שזו הנורמה.

דב חנין: זו הנורמה במדינת ישראל בענייני תלמידים ובענייני אזרחים במדינת ישראל, כי אסור להפלות מטעמי זהות מגדרית במדינת ישראל.

דב חנין: ופה יש הרבה מאד מישורים שצריך לעבוד עליהם.

דב חנין: חלק מהדברים עלו בדיון, חלק מהדברים יועלו בדיון בהמשך.

דב חנין: אני רק רוצה להתחייב שכחבר כנסת אני עומדת לרשותכם.

דב חנין: כמובן יש פה הרבה חברי כנסת שמגויסים לעניין הזה ואנחנו נמשיך להילחם על הדבר הזה.

קארין אלהרר: תודה.

דב חנין: אני רק רוצה לומר לכם עוד דבר, שהוא פחות אופטימי, שאמנם את העיקרון של איסור אפליה מטעמי זהות מגדרית אנחנו כבר קבענו בחקיקה, אבל יש צורך בעוד כמה התקדמויות בחקיקה.

דב חנין: למשל - - -

קארין אלהרר: אי אילו מה שנקרא.

דב חנין: למשל הוספת הזהות המגדרית כנסיבה מחמירה בעבירות שנאה.

דב חנין: זה לא נגזר באופן ישיר מהחוק שכבר העברנו, והצעת חוק בנושא הזה, שאני הבאתי בפני ועדת השרים לענייני חקיקה השבוע, לקראת היום המיוחד הזה, נתקלה בוועדת שרים לענייני חקיקה ב - - -

קארין אלהרר: מה, היא נפלה, דב?

קארין אלהרר: אני כמעט נופלת מהכסא.

דב חנין: היא לא נפלה, בואו נדייק.

קארין אלהרר: בסדר, דחו בוועדת שרים הנוכחית - - -

דב חנין: דחו אותה ב-45 יום.

דב חנין: אז אני רוצה להגיד לוועדת שרים לענייני חקיקה, שאני בהחלט מבין את הדחייה לעוד 45 יום, בסדר, אבל אנחנו לא מסתפקים בזה שיגידו לנו נדון בזה בעתיד.

דב חנין: אנחנו את החוק הזה נביא ויש פה שותפים גם מהקואליציה, שמחויבים לחקיקה הזאת.

דב חנין: אנחנו נצטרך הרבה תמיכה שלכם.

דב חנין: אנחנו מדברים פה לא על העיקרון.

דב חנין: את העיקרון כבר השגנו בחקיקה.

דב חנין: אנחנו מדברים על שאלה אנושית ממדרגה ראשונה.

דב חנין: עבירות שנאה, מישהו יכול להגן על עבירות שנאה?

דב חנין: מישהו יכול להגן על עבירות שנאה מטעמי זהות מגדרית?

דב חנין: תודה רבה.

קארין אלהרר: דב, תודה רבה.

קארין אלהרר: חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: תודה רבה קארין.

מיכל בירן: אני גם מתנצלת מראש, אני חייבת להמשיך גם לדיונים אחרים.

מיכל בירן: יש באמת היום יום מדהים ויש המון דיונים חשובים שמתקיימים בהרבה ועדות.

מיכל בירן: אני רוצה להתייחס לשני עניינים זריזים.

מיכל בירן: אחד באמת עניין הוועדה והנוהל החדש לאלה שלא ביצעו ניתוח לשינוי מין.

מיכל בירן: זה תמיד מצחיק אותי, המחשבה על מה חושב מי שקובע את הנהלים האלה.

מיכל בירן: איזה ניצול לרעה יכול להיות?

מיכל בירן: זה מצחיק גם כשאומרים את זה על ה-MRI, שאם יהיו יותר מדי מכשירים, אנשים פשוט ידמיינו שהם צריכים לבדוק כל מיני איברים ב-MRI.

מיכל בירן: אגב, גם במצב כזה אם אנשים מדמיינים, עדיין הסיכוי שתפחית מחלות ותזהה מראש, קיים.

מיכל בירן: ופה, מה מדמיינים?

מיכל בירן: שמי שלא מרגיש ככה ירצה לשנות את שמו בתעודת הזהות?

מיכל בירן: מה?

מיכל בירן: קשה לענות בכלל מה ישיגו בזה.

מיכל בירן: מכל הדברים, הדבר היחיד שנשמע לי שיכול היה להיות בו ניצול לרעה זה הסרת שיער, מכיוון שזה הפך להיות טרנד חוצה מגדרים בחברה הישראלית.

מיכל בירן: אבל כל הדברים האחרים, אני חושבת שבאמת אין דרך לחשוב שמי שזה לא בא לענות על צורך פנימי של חוסר התאמה מגדרית אל המגדר שאליו הוא נולד, ישתמש בהם, הם מופרכים, ולפיכך המעקפים הבירוקרטים הם לא מידתיים ואין להם שום דבר, שום תועלת צפויה.

מיכל בירן: דבר נוסף, אני מתעסקת המון במאבק ברפורמה בבריאות הנפש ואחד הדברים, אחת הבעיות שגילינו קשורה באמת גם לעניין הטרנסג'נדרים.

מיכל בירן: מצד אחד, זה מאבק פוליטי, זה היה מאבק פוליטי, זאת לא הפרעה שמוגדרת כהפרעה בספר ההפרעות הפסיכיאטריות.

מיכל בירן: מצד שני, כולנו מסכימים שיש כאן צורך בליווי פסיכולוגי של אדם שעושה מהלך כל כך גדול.

דב חנין: והרבה פעמים נמצא במצוקה.

מיכל בירן: ונמצא במצוקה וצריך שילוו אותו לאורך התהליך הזה, וזו דוגמא קלאסית שמראה שהרפורמה הזאת בלי קשר, בעייתית בעניין הזה ובעניין הספציפי של הטרנסג'נדרים, אני מטפלת בזה ואני קוראת גם לכם להיות יותר ערניים.

מיכל בירן: אנחנו מטפלים בזה עכשיו בוועדת המשנה של הרפורמה לבריאות הנפש, ואנחנו חייבים לוודא שזה ברור לכל הגורמים שגם ללא אבחנה פסיכיאטרית, שזה כרגע תנאי הסף לקבלת טיפול, הטרנסג'נדרים והטיפול והליווי שהם זקוקים לו יהיו בפנים.

מיכל בירן: כמו דב, אני לרשותכם בכל מה שצריך.

מיכל בירן: תודה רבה קארין.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לשמוע את ארז כהן בעניין של הוצאת ילדים.

קארין אלהרר: אני מבינה שאתה חווית, חווה.

<ארז כהן: כן.

<ארז כהן: קודם כל שמי ארז כהן, אני רוצה קודם להגיד אמירה שפקידת סעד אמרה לי בענייני דין.

<ארז כהן: היא אמרה לי דבר כזה, איך שראיתי אותה – אני לא סובלת את הקהילה הגאה.

<ארז כהן: אני יכולה לבלוע משפחות לסביות, אני יכולה לבלוע משפחות הומואיות, אבל משפחות טרנסיות, זה חולני, זה לא בא בחשבון, לא כשילד נולד למציאות כזאת.

<ארז כהן: זו אמירה שפקידת סעד - - -

קארין אלהרר: סך הכל קסם של עובדת סוציאלית.

מיכל בירן: מה עשית עם זה?

מיכל בירן: כל אדם שמקבל אמירה כזאת, אני מבקשת מכם לא לחכות ש - - -

קארין אלהרר: לא, צריך להתלונן.

קארין אלהרר: מה זה הדבר הזה?

<ארז כהן: וכתוצאה מהאמירה הזאת, אחרי מספר ימים הילד הוצא לי מהבית והיה רשום בהוצאה, שעקב השינוי מין שעבר, שעברה האימא, הילד מוצא מהבית ולקחו לי אותו למרכז חירום לשלושה חודשים.

<ארז כהן: האמת שפניתי לבית המשפט.

<ארז כהן: עם מאבק מאד מאד קשה הוחזר.

<ארז כהן: לפני שלושה חודשים הילד יצא בתור הומו בבית הספר וקיבלתי טלפון בהול להגיע לבית הספר.

<ארז כהן: הגעתי לבית הספר, מנהלת בית הספר אמרה לי שלא הגיוני שילד בגיל 12 יידע על נטיותיו המיניות וזה שאתה מסית אותו בגלל שאתה טרנסג'נדר אתה מסית אותו, אתה מעודד אותו לזה.

<ארז כהן: את זה אמרה לי מנהלת בית הספר וכמובן בתמיכה של יועצת בית הספר, בתמיכה של פסיכולוגית חינוכית של בית הספר וכמובן המורה – כולם תמכו במנהלת.

<ארז כהן: והיא עוד הוסיפה – אתה הורה גרוע.

<ארז כהן: במילים האלה.

<ארז כהן: היא הוסיפה אתה הורה גרוע.

קארין אלהרר: ארז, אני מבקשת, אל תיתן לי את השם בפורום הזה, אבל - - -

<ארז כהן: אני לא נותן את השם.

קארין אלהרר: לא, אבל אני רוצה שתיתן לי לא בפורום, תן לי את השם של העובדת הסוציאלית ומאיזה מקום היא.

<ארז כהן: לפני כמה ימים אני מקבל שיחת טלפון מהרווחה בגלל שהילד היה במצוקה, כי לא הבינו אותו בגלל היציאה שלו מהארון, אז הוא ניסה להתאבד ובעקבות זה קיבלתי שיחת טלפון בהולה מהרווחה ופקידת הסעד שם אמרה נתנו לך צ'אנס לפני שנה ואנחנו רואים שזה ממשיך.

<ארז כהן: אמרתי לה, לא הבנתי בדיוק, אמרתי לה מה ממשיך?

<ארז כהן: והבנתי שעקב המחלה שלי, זאת אומרת כי אני לפני איזה שנה וחצי, בגלל שהילד יצא מהבית, חליתי בסרטן וזה נודע להם שאני חולה, אז הם אמרו לי גם בגלל שאתה חולה, הילד יוצא מהבית.

<ארז כהן: אז עכשיו אני במאבק איתם שוב.

קארין אלהרר: ארז, אני מבקשת ששירה היועצת שלי תקבל את כל הפרטים שלך.

קארין אלהרר: אני מתכוונת להיכנס לזה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

קארין אלהרר: זה פשוט בלתי נסבל.

קארין אלהרר: רשויות רווחה אמורות לתת רשת ביטחון לאנשים, לא לערער להם את הביטחון, לא להוציא את הילד מהבית, לא לגרום להורה להרגיש לא בסדר.

<ארז כהן: אני רוצה גם להגיד שהילד מטופל והוא מטופל במכבי בבריאות הנפש ויש שם פסיכיאטרית שלא כל כך, היא התבטאה לא פעם ולא פעמיים שטרנסים לא אמורים לגדל ילדים.

<ארז כהן: זאת אומרת טרנסים לא אמורים להיות הורים לילדים, והיא אמרה את זה והיא התבטאה את זה לא פעם ולא פעמיים, ועובדה שהיא רשמה שאני הורה מזניח, במכתב וזה הגיע גם לרווחה.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: אנחנו נבדוק את הפרטים עד תום.

קארין אלהרר: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: דברים קשים.

אמיר אוחנה: תודה, תודה לך גברתי יושבת הראש שאפשרת לנו לשמוע את העדות הקשה הזו, של ארז.

אמיר אוחנה: זה יום חגיגי, אבל חשוב לדעת ביום הזה לא רק לאן הגענו, אלא לאן אנחנו עוד צריכים להתקדם ואנחנו לא צריכים להיות במקום הזה, בוודאי.

אמיר אוחנה: כמה מירכאות שמעתי תוך כדי.

אמיר אוחנה: הפרוטוקול לא רושם מירכאות, אבל תוך כדי דבריו של ארז – "יועצת חינוכית", "מחנכת".

אמיר אוחנה: זה אכן עצוב מאד.

אמיר אוחנה: הדבר הזה מצטרף לנתון מפחיד, מדאיג, מחריד ממש, שבני ובנות נוער להט"בים מתאבדים ומנסים להתאבד בשיעורים שעולים על פי שלושה משיעורם באוכלוסייה.

<קריאה: פי שמונה.

אמיר אוחנה: אני מכיר פי שלושה, אבל אני מכיר שיש מספרים שונים, כן.

אמיר אוחנה: נקטתי במספר הממעיט.

אמיר אוחנה: אני רוצה לומר, אני רואה פה הרבה אנשי ממסד מהמשרדים השונים, מהמשטרה, מצה"ל, מהרשויות.

אמיר אוחנה: הדבר הזה לא נובע כי יש משהו אינהרנטי, מדכא, בלהיות להט"ב.

אמיר אוחנה: אין.

אמיר אוחנה: אין משהו כזה.

אמיר אוחנה: הדבר הזה נובע מהפחד, מהייאוש הגדול שאוחז באותם בני ובנות נוער, כשהם מסתכלים על מה מתרחש בסביבתם, על מה קורה מול הרשויות, מה קורה במגע של האזרח, לא רק עם בני משפחתו, גם בוודאי עם בני משפחתו ואני חייב לציין, כאן יושבת מנהלת בית דרור, יעל דורון, שעושה עבודת קודש בלספק קורת גג לבני ובנות נוער להטב"ים, שנזרקים מבתיהם.

אמיר אוחנה: לא רק קורת גג במובן הטכני, אלא קורת גג במובן המנטאלי.

אמיר אוחנה: עוטפים אותם בקבלה בעצם, שזה הדבר שהם כל כך צמאים.

אמיר אוחנה: ותזכרו, אנא מכם תזכרו את הדבר הזה בכל מגע שלכם עם הקהילה, בעיקר עם הקהילה הטרנסג'נדרית, כי אני חושב שזו באמת החוליה החלשה ביותר בהרכב של להט"ב.

אמיר אוחנה: אנחנו מסתכלים על האוכלוסייה שנפגעת הכי הרבה, אם זה במקומות עבודה, שמפחדים להעסיק אותם, כי מה יגידו הלקוחות, ואז חלק מהם לצערנו נאלצים להגיע לזנות, כי להתפרנס צריך.

אמיר אוחנה: אם זה במגורים, שבעלי דירה לפעמים מפחדים לקחת, כי מה זה הדבר הזה?

אמיר אוחנה: אם אנחנו לא מכירים, אז מפחדים ממנו.

אמיר אוחנה: הפתרון בעיני הכי טוב לעשות שינוי חברתי, זה הנראות.

אמיר אוחנה: אני חוזר על זה שוב ושוב.

אמיר אוחנה: אני מאמין בזה.

אמיר אוחנה: אני חושב שהעובדה שאנחנו כאן – הומואים, לסביות, טרנס, ביסקסואלים, בפנים גלויות וחשופות, מדברים על עצמנו, על המצוקות שלנו, על הצרכים שלנו, עושה את הטוב ביותר, את השירות הטוב ביותר כדי לבער דעות קדומות, כדי להיאבק בלהט"בופוביה, בשנאה, שבדרך כלל נובעת מאיפה?

אמיר אוחנה: מבורות.

אמיר אוחנה: כי אנשים לא מכירים, אנשים לא יודעים לחבר את המילה הזו – טרנס, או להט"ב – לפנים.

אמיר אוחנה: שלום בן.

אמיר אוחנה: הנה פניה היפות של הקהילה הטרנסית.

מירב בן ארי: היא כבר קיבלה פה מינוי, אתה לא רואה?

<קריאה: אני מבקשת אם אפשר להמשיך את הקו של הדברים?

קארין אלהרר: מי גברתי?

אמיר אוחנה: אז אני מיד מסיים, משפט אחרון.

אמיר אוחנה: אני באמת רוצה להודות לכולכם, לכולכן, על שהגעתם לכאן, על מה שאתם עושים לשיפור המצב ואני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.

אמיר אוחנה: אני חושב שאם אתם מסתכלים בפרספקטיבה היסטורית על מה שהקהילה בישראל עברה, תראו, לפני שנים לא רבות לא היינו יכולים לקיים כזה כנס כאן, שכמעט כל ועדות הכנסת דנות בנושאים להט"בים בצורה מרוכזת, תחת ברכתו ואישורו של יושב ראש הכנסת, שהוא לא בא מהמפלגות שזה הכי טבעי והכי רגיל, שאנחנו מכירים לאורך השנים שזה בא מהן.

אמיר אוחנה: השינוי מתחולל.

אמיר אוחנה: יש עדיין דרך שאנחנו צריכים לעבור, בוודאי, ראינו את זה גם בדברים של ארז, אבל אנחנו בדרך הנכונה.

אמיר אוחנה: אני מאד אופטימי ואני אומר משפט אחרון, שאני בטוח שזו לא שאלה של אם, אלא רק שאלה של מתי.

קארין אלהרר: אין ספק, אתה כבר חבר כנסת מן המניין לגמרי, כי במשפט האחרון הבנת את הטריק.

קארין אלהרר: קודם כל המשפט האחרון ועוד משפט.

אמיר אוחנה: אה, סליחה, אמרתי את זה פעמיים או יותר?

אמיר אוחנה: אז באמת, אני לא אחזור על מה שאמרתי, אבל זו לא שאלה של אם זה רק שאלה של מתי.

אמיר אוחנה: תודה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה, אמיר.

קארין אלהרר: תראו, אני לאפשר קודם כל לשמוע תשובות מהמשרדים, כי לשם זה התכנסנו, בעיקר לשם זה, ואחר כך, בזמן הנותר, אני אתן לכל הנציגים שנמצאים, ככל שיותיר לנו הזמן.

קארין אלהרר: אז ללא דיחוי נוסף, משרד הבינוי והשיכון.

קארין אלהרר: נציג, נציגה?

קארין אלהרר: אין.

מירב בן ארי: אין.

מירב בן ארי: זה אלישע מתחלף שם.

מירב בן ארי: זה לא קשור ל - - -

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אלישע, מינוי חדש.

קארין אלהרר: הם הוזמנו?

מירב בן ארי: גברתי יושבת הראש, יש כאן נגיד נציג של משרד הפנים, או נציגה?

קארין אלהרר: ביקשנו, זימנו.

קארין אלהרר: לא זימנו?

<ציפי נחשון-גליק: אולי נשארו בחוץ.

<קריאה: שערורייה.

<קריאה: היא כבר לא נתנה לנו תשובות בוועדת חינוך, אז אפשר לצטט את האין תשובות האלה גם כאן.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אנחנו נדרוש.

קארין אלהרר: תראו, אמרתי את זה בתחילת הדיון, מירב בן ארי, חברת הכנסת, חברתי, אמרתי את זה בתחילת הדיון.

קארין אלהרר: הישיבה כאן היום היא כדי לקבל תשובות שיש וגם כדי לשלוח את המשרדים הממשלתיים לעשות שיעורי בית, כי בסוף צריך לעבוד.

קארין אלהרר: משרדים שלא הגיעו לכאן, יקבלו את הדברים החשובים בדואר או במייל, תלוי איך הם ירצו ויעדיפו, אבל אנחנו נצפה לתשובות גם כן.

קארין אלהרר: אני מבקשת לפנות לצה"ל ולשמוע ממך, תת אלוף רחל טבת-ויזל, מה קורה בצה"ל בעניין.

מירב בן ארי: גם נציין שיש דיון בוועדת חוץ וביטחון היום.

קארין אלהרר: ציינו את זה, חברת הכנסת בן ארי.

מירב בן ארי: אז אני רק אומרת, כי זה חשוב.

<רחל טבת ויזל: נהיה שם גם.

מירב בן ארי: את תהיי שם גם?

<רחל טבת ויזל: בוודאי.

<רחל טבת ויזל: יש זמן.

<רחל טבת ויזל: תודה על ההזמנה.

<רחל טבת ויזל: הטיימינג הוא מדהים כפול, אני אסביר למה.

<רחל טבת ויזל: בדיוק בשבוע שעבר אנחנו פנינו לרמטכ"ל לשנות את שמה של היוהל"ן, כמו שכתוב פה, במקום ליועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, ליועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר.

קארין אלהרר: יפה.

<רחל טבת ויזל: כך שזה יפה שדווקא יוצא בוועדה הזאת בפעם הראשונה להשתמש בביטוי יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר ולאו דווקא נשים, כי באמת אנחנו עוסקים במגדר על כל גווניו.

<רחל טבת ויזל: אנחנו גם עוסקים בנושאים אחרים שקשורים לאו דווקא למגדר, זכויות הוריות וכו', כך שמבחינת העיתוי, העיתוי הוא מצוין.

<רחל טבת ויזל: תראו, נתחיל עם הקושי המובנה.

<רחל טבת ויזל: צה"ל הוא ארגון מאד מאד ממוגדר.

<רחל טבת ויזל: ההבחנה בין נשים וגברים בצה"ל נמצאת בהרבה מאד תחומים, החל ממשך השירות השונה, במדים השונים.

<רחל טבת ויזל: זאת אומרת הארגון, אי אפשר להתכחש לזה, זה ארגון שיש בו שונות מגדרית.

<רחל טבת ויזל: עם זאת, מתוך מודעות לשונות המגדרית הזו ולבעייתיות שהיא יכולה לגרום לאנשים שונים בתוך המסגרת של הצבא, ועל אחת כמה וכמה לטרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות, אנחנו פועלים בצורה מאד מאד משמעותית ומאסיבית להתנהגות נכונה ולהכלה נכונה של כל טרנסג'נדר וטרנסג'נדרית שנמצאים בתוך צה"ל, מתוך הבנה שצה"ל זה צבא העם והחוק הוא חוק שירות חובה ומבחינתנו כל אחד צריך להיכנס לצה"ל.

<רחל טבת ויזל: כולם לפי החוק צריכים להיכנס לצה"ל, וכל מי שרוצה ויכול וחייב, אנחנו מבחינתנו חייבים לבנות לו את המעטפת שהשירות שלו יהיה גם משמעותי, גם מיטבי, גם מחבק, גם מאפשר וגם שירות שהוא חיובי ועם חוויה טובה.

<רחל טבת ויזל: זה הקו שמנחה אותנו בצורה מאד ברורה.

<רחל טבת ויזל: במשך השנים האחרונות נעשית בצה"ל עבודה מאד מאד משמעותית בנושא הזה, מתוך הבנה שיש פה שני דברים.

<רחל טבת ויזל: אחד זה הסיפור של המודעות בצורה מדהימה, ושניים, ההבנה שכן יש שונות, שאי אפשר להתייחס לכולם אותו דבר.

<רחל טבת ויזל: יושבת לימיני סגן אלוף לימור שבתאי, שהיא סגנית יוהל"ן.

<רחל טבת ויזל: אני חושבת שאין טרנסג'נדר או טרנס'נדרית בצה"ל שלא מכיר אותה באופן אישי, את מספר הטלפון שלה וישב במשרדה.

<רחל טבת ויזל: וההורים שלו.

<רחל טבת ויזל: לימור השתתפה לא מזמן בכנס של ארגון מעברים עם ההורים המודאגים, ואני מבינה למה מודאגים.

<רחל טבת ויזל: כי המערכת היא מערכת לא פשוטה, גם לנער שהזהות המגדרית שלו, או נערה שהזהות המגדרית שלה ברורה, המערכת היא בהחלט לא קלה ואנחנו חושבים על כל אחד ותופרים חליפה לפי מידה.

קארין אלהרר: כמה טרנסג'נדרים יש בצה"ל?

<רחל טבת ויזל: אנחנו מעריכים שבין 50 ל-60.

<רחל טבת ויזל: אנחנו יודעים לגעת בלמעלה מ-40 שאנחנו מכירים אישית, מאלה שמתיישבים אצל לימור במשרד, מהשאלה הראשונה של איך אני פונה אלייך או אליך, תגיד איך אתה פונה.

<רחל טבת ויזל: זה דבר ראשון.

<רחל טבת ויזל: דבר שני, דיברו פה על מתי אנחנו ממצבים אותך בתור טרנסג'נדר – כן או לא.

<רחל טבת ויזל: אנחנו בדרך כלל, אלינו מגיע נער או נערה בני 18 שלא עברו את הניתוח.

<רחל טבת ויזל: אנחנו תמיד נמצאים באמצע התהליך.

<רחל טבת ויזל: אף פעם לא משהו מוגמר, ולכן מבחינת משרד הפנים - - -

קארין אלהרר: ל' שהתפרסם - - -

<רחל טבת ויזל: נכון, לוחמת קרקל, אבל זה לא כזה.

<רחל טבת ויזל: זאת אומרת זה נדיר, אבל זה לא כזה Issue כבר.

<רחל טבת ויזל: באמת זה לא כזה Issue.

קארין אלהרר: איזה יופי.

<רחל טבת ויזל: לפי משרד הפנים, אנחנו כפופים לרשויות המדינה, מקבלים תעודת זהות של נער שכתוב שהוא נער, אז מבחינתנו הוא משרת שלוש שנים, מקבל מדים של גבר וכו' וכו', נמצא ביחידה קרבית כזו או אחרת.

<רחל טבת ויזל: פעם שהוא פונה אלינו והם יודעים לפנות אלינו.

<רחל טבת ויזל: למה הם יודעים?

<רחל טבת ויזל: כי יש אתר יוהל"ן ויש פרסומים ועוד מעט נגיד איך אנחנו כן מגיעים וכולם יודעים לפנות אלינו ואנחנו יודעים, ולימור בעיקר יודעת לתפור חליפה לפי מידה.

<רחל טבת ויזל: מי שמעורב בזה זה אנשי משטר ומשמעת בצבא, עם איזה מדים הוא או היא הולכים, המפקדים – באיזה חדר הוא יישן, מה יהיו תנאי השירות, מה קורה עם המקלחות, מה קורה עם אישור זקן, יש אישור זקן, אין אישור זקן.

<רחל טבת ויזל: פחות מעניין אותנו באיזה שלב הוא נמצא, באיזה שלב בתהליך של הגדרתו הוא נמצא.

<רחל טבת ויזל: אנחנו מכבדים ומקבלים.

<רחל טבת ויזל: אתם צריכים להבין את זה שאנחנו גם נוקטים באיזו שהיא ביקורת מסוימת, ולכן ישנה, זה לא רק לימור מחליטה עכשיו מישהו טרנסג'נדר או טרנסג'נדרית.

<רחל טבת ויזל: ישנם אנשים מעורבים נוספים בזה, מכיוון שכמובן יכולים להגיע כולם.

<רחל טבת ויזל: אנחנו באמת רוצים לדעת שאנחנו יודעים ומדייקים ונותנים את הטיפול הנכון.

<רחל טבת ויזל: זה מתחיל מהשיחה אצל לימור וממשיך אצל המפקדים בהתאמה של חליפה לפי מידה.

<רחל טבת ויזל: נשאלנו, פה כתוב באיזה שהוא מקום באחד המסמכים, שאין בצבא פקודות ברורות לגבי טרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות.

<רחל טבת ויזל: אין בכלל לגבי להט"בים.

<רחל טבת ויזל: זה חלק מהתפיסה שלנו.

<רחל טבת ויזל: פשוט חלק מהתפיסה, שאומרת אני לא צריכה עכשיו פקודה, בוודאי לא לגבי הומואים ולסביות.

<רחל טבת ויזל: הם כמו צה"ל, אני גם לא יודעת מי זה מי.

<רחל טבת ויזל: זה לא מעניין אותי.

<רחל טבת ויזל: אלא אם כן הוא נפגע על רקע זה ואז זה מאד מעניין אותי ואני אדבר על זה באמת אחר כך בוועדת חוץ וביטחון.

<רחל טבת ויזל: אבל אין הנחיה, אין הנחיה שאומרת יש טרנס ג'נדר והוא יקבל מדים כאלה או אחרים, יישן בחדר כזה.

<רחל טבת ויזל: חד משמעית אין הנחיה מתוך החלטה, אחרי שישבנו והחלטנו בוועדה שהיו בה אנשי בריאות הנפש, היו כל מי שרק אפשר, שיהיה אפשר להבין על מה אנחנו מדברים, מתוך החלטה שהסיפור של לתפור חליפה לפי מידה הוא קריטי.

<רחל טבת ויזל: עכשיו, מכיוון שאנחנו לא רוצים שזה יהיה באוויר, אנשי מיטב בקו"ם, מה שאתם מכירים שהם אנשי הגיוס, נמצאים איתנו בקשר מתמיד.

<רחל טבת ויזל: בשבוע שעבר לימור ערכה כנס של יום שלם, ויש פה אנשים ממעברים שמכירים ומחוש"ן שהם מכירים אני מניחה.

<רחל טבת ויזל: מחוש"ן אני חושבת שהיו ומאיגי.

<רחל טבת ויזל: יום שלם עם אנשי הגיוס והשיבוץ והאבחון, כל מי שקשור באיזו שהיא צורה ומועמד לשירות ביטחון, יום שלם על זה.

<רחל טבת ויזל: על הנושא של טרנס ג'נדרים, לא להט"בים.

<רחל טבת ויזל: טרנס ג'נגדרים וטרנס ג'נדריות.

<רחל טבת ויזל: איך אנחנו אמורים להתנהג.

<רחל טבת ויזל: מה אנחנו אמורים לעשות.

<רחל טבת ויזל: אנחנו באופן אישי נפגשנו בארבעה מפגשים עם אנשי לדוגמא חוש"ן, שנתנו לנו אפילו טיפים קטנים על איך אתה מראיין, מה אתה אומר בראיון, עם מה צריך באמת להתמודד.

<רחל טבת ויזל: אני חושבת שאנחנו ערוכים.

<רחל טבת ויזל: שאלו פה לגבי ניתוחים וכל הדברים האלה.

<רחל טבת ויזל: תבינו, אנחנו גוף גדול, משמעותי וכו', אנחנו לא גוף עצמאי במדינה.

<רחל טבת ויזל: אנחנו פועלים לפי מה שקובעת המדינה.

<רחל טבת ויזל: איש קבע לדוגמא שירצה לעבור ניתוח לשינוי מין, אנחנו ננהג לגביו לפי התוויות של משרד הבריאות.

<רחל טבת ויזל: אם משרד הבריאות מממן ניתוח לשינוי מין, אנחנו מממנים ניתוח לשינוי מין.

<רחל טבת ויזל: זאת אומרת זה אחת לאחת לפי התוויות שיש במדינה.

<רחל טבת ויזל: אין לנו התוויות שונות.

<רחל טבת ויזל: אם יהיה שינוי בהתוויות, אז אנחנו נוסיף, נגרע לפי מה שיש.

<רחל טבת ויזל: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו בנושא המודעות שהוא קריטי בעיני.

<רחל טבת ויזל: בכל יחידה ויחידה בצה"ל ישנה ממונת יוהל"ן, שהיא אחראית מטעמנו גם להסברות חצי שנתיות ביחידה ועל כל מה שקורה בנושא מגדר.

<רחל טבת ויזל: אנחנו פעם בחצי שנה עושים כנס לממונות יוהל"ן.

<רחל טבת ויזל: באופן קבוע בנושאים האלה מגיעים אנשי הקהילה בכדי לדבר על מה צריך לעשות, איך צריך לעשות, שונות וכו'.

<רחל טבת ויזל: בכנס האחרון הגיע קצין שהוא טרנסג'נדרית שהתחיל את השירות שלו כמאבחנת.

<רחל טבת ויזל: הסביר מה צריך, מה הדרישות.

<רחל טבת ויזל: אני חושבת שמבחינתנו כצבא, אנחנו באמת מנסים לתת את המעטפת לכל חייל וחייל בצבא על סך מה שהוא.

<רחל טבת ויזל: ולכן זה הקו שמוביל אותנו.

<רחל טבת ויזל: יכול להיות שיש דברים שאנחנו לא פיקס בהם, תעדכנו אותנו.

<רחל טבת ויזל: נשתפר.

<רחל טבת ויזל: לימור פה.

<רחל טבת ויזל: כולם באמת מכירים אותה לדעתי, מעברים בוודאי מכירים אותה.

<רחל טבת ויזל: אנחנו אתכם.

קארין אלהרר: הוכתרתם למשרד המצטיין.

<רחל טבת ויזל: לא בפעם הראשונה.

קארין אלהרר: בישיבה הזאת.

<ירון גל: מה יקרה אבל כשלימור תעזוב?

<רחל טבת ויזל: לא, סליחה.

<רחל טבת ויזל: אני יוהל"ן, זה חלק מההגדרה.

<רחל טבת ויזל: תהיה לה מחליפה.

<רחל טבת ויזל: זה לא כי לימור זה הבייבי שלה - - -

קארין אלהרר: מה, אתם כבר מעזיבים אותה?

<רחל טבת ויזל: אבל זה חלק מהאג'נדה של משרד יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר.

<רחל טבת ויזל: אנחנו עוסקים בזה, זאת המדיניות שלנו, היא כתובה, היא מפורסמת, היא מופיעה באתר שלנו בצה"ל.

<רחל טבת ויזל: אין בזה שום דבר שהוא חד פעמי.

<רחל טבת ויזל: זה התהליך.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: קודם כל באמת תודה על העבודה המשמעותית שאתם עושים.

קארין אלהרר: ניכר.

קארין אלהרר: אני רוצה לציין שהמשרד לשוויון חברתי, זה כבר לא שוויון מגדרי, אבל על אחת כמה וכמה שוויון חברתי, הוזמן לדיון ולא חשב שיש לו מה לתרום בדיון לכן נציגיו לא הגיעו.

<אלישע אלכסנדר: הם דווקא הצהירו שהם רוצים לתמוך בכסף.

קארין אלהרר: מרוב תמיכה הם לא הגיעו.

קארין אלהרר: מרוב כסף, הם פשוט תקועים ליד הכספת.

קארין אלהרר: אני מבקשת מנציג המשטרה, הייתי מבקשת לשמוע ממך, אדוני, האם אתם מקבלים תלונות של אלימות כנגד הקהילה הטרנס ג'נדרית, מספר תלונות שקיבלתם בשלוש השנים האחרונות; וגם האם אתם מנהלים איזה שהוא תהליך בעניין הזה.

<ישראל לוי: קודם כל שלום רב.

<ישראל לוי: שמי ישראל לוי, אני קצין החקירות של מדור נפגעי עבירה.

<ישראל לוי: לפני כמה חודשים זומנתי לפאנל ולהצגה במרכז הקהילה בתל אביב.

<ישראל לוי: אדם זוכר, משהו כזה.

<ישראל לוי: הגעתי, התרשמתי ובסוף הערב עלה איזה רעיון של לבנות איזו שהיא תבנית של לא רק דו שיח, אלא מעבר לזה, במערך של השתלמות בנושא, תוך דגש על עבירות מין.

<ישראל לוי: לפני כמה חודשים היה פה גם דיון בכנסת בנושא של הקהילה וגם בסוף הדיון החלפתי טלפונים עם נציגי הקהילה, אני לא אגיד את השם, גם בכנס עצמו, ולצערי הרב לא יצרו קשר.

<ישראל לוי: אני יצרתי קשר איתם, ביקשתי, דיברתי ושאלתי איזה שהוא - - -

<דפנה גרינר: אז אני אגיד.

<דפנה גרינר: נכון

<ישראל לוי: בבקשה.

<ישראל לוי: דפנה, נכון?

<דפנה גרינר: דפנה, נכון.

<דפנה גרינר: אני לוקחת אחריות מלאה וזה ממש מתוכנן לשבוע הבא.

<דפנה גרינר: אנחנו עושים כל מפגש עם כל הנציגים שעובדים עם הקהילה הטרנסית במרכז הגאים, שזה אלישע ומעברים, ירון, סטפני, שאני מכירה אותה בתור סטפני ולא ישראלה.

<דפנה גרינר: זה היה הבלבול בינינו, ואני שמנהלת את הקליניקה הגאה.

<דפנה גרינר: אנחנו נשב בינינו, נציף את הצרכים ואז ישראלה ואני נזמין אותך.

<ישראל לוי: בכיף.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: רק לגבי מספר תלונות שאתם מקבלים.

<ישראל לוי: לא הגעתי עם נתונים.

קארין אלהרר: לא הגעתם עם נתונים.

קארין אלהרר: אני מבקש להעביר אותם לוועדה, בסדר?

<ישראל לוי: איזה נתונים?

קארין אלהרר: שלוש שנים אחרונות – מספר התלונות שקיבלתם לגבי פגיעה.

<ישראל לוי: בגדול?

קארין אלהרר: תלונה שהתקבלה לגבי פגיעה אלימה.

יעל גרמן: ניפוץ בקבוק על הראש.

יעל גרמן: הטרדה מינית.

קארין אלהרר: פגיעה אלימה כלפי צעירים וצעירות טרנס ג'נדרים.

<קריאה: פגיעה על ידי שוטרי מג"ב.

<קריאה: יש נושא אחד נורא נורא דחוף, זה תעודת הזהות והוא לא עולה פה והזמן נגמר.

קארין אלהרר: אני מבינה.

קארין אלהרר: פשוט משרד הפנים לא הגיע.

<קריאה: אבל מבקר המדינה.

<קריאה: אתם פה.

קארין אלהרר: חברים, תנו לי, יש לי לא עוד הרבה זמן, אני רוצה לבקש מבל גם, בבקשה.

יעל גרמן: אבל שיהיה ברור שזה לא רק מספר התלונות, אלא כמה תלונות טופלו וכמה נסגרו מחוסר עניין לציבור.

<קריאה: הרבה גם לא רוצים לפנות.

קארין אלהרר: רק שנייה.

קארין אלהרר: מה שחברת הכנסת יעל גרמן אמרה.

קארין אלהרר: את זה.

קארין אלהרר: בסדר?

קארין אלהרר: בבקשה, בל.

<בל אגם: קודם כל צהריים טובים.

<בל אגם: אני לא אקח הרבה זמן, כי אני יודעת שהזמן קצר.

<בל אגם: אני קודם כל רוצה לברך על היום החשוב הזה.

<בל אגם: זה מאד מרגש אותי.

<בל אגם: ושוב, כמו שאמרתי בוועדה הקודמת, אני חושבת שהיום אני יכולה להסתכל על המדינה בצורה קצת אחרת, ולהרגיש שיש לי ולבנות מיני הרבה יותר מקום בחברה היום.

<בל אגם: אני בל, אני מארגון איגי, אני מנהלת ומלווה נערות טרנסיות מכל הארץ.

<בל אגם: אני רוצה לתת איזה שהוא משהו קטן ולהקריא איזה שהוא SMS שקיבלתי מאחת החניכות החדשות שלי בקבוצה, ביום שלישי שעבר, אחרי שהייתה הקבוצה: "היי בל, רציתי להגיד לך תודה ושבאמת החיים שלי השתנו מאז שנכנסתי לקבוצה.

<בל אגם: אני זוכרת את הפעם הראשונה שפגשתי אותך וסיפרתי לך כמה אני בודדה ולבד.

<בל אגם: אין לי חברים ובבית אף אחד לא מבין אותי ולא מקבל אותי.

<בל אגם: צוחקים עלי בבית, אפילו אחים שלי מרביצים לי ואני עוברת ימים מאד מאד קשים.

<בל אגם: ועכשיו אני מרגישה באמת שקרה לי נס ומאז שאני מגיעה לקבוצה אני מרגישה כל כך טוב עם עצמי.

<בל אגם: אני מרגישה שאני כבר לא לבד בעולם ויש לי משפחה חמה ומשפחות בשפע, שמבינות אותי ואוהבות אותי.

<בל אגם: אני אפילו מרגישה שאני מתחילה לקבל את עצמי יותר, אפילו שקשה לי, אבל אני פחות מתביישת בעצמי.

<בל אגם: אני לא אשקר.

<בל אגם: אני מאד פוחדת מהעתיד שלי בארץ הזאת.

<בל אגם: לפחות היום אבל אני לא לבד וכמו שאת תמיד אומרת לנו, ביחד יש לנו הרבה כוח ואנחנו לא חלשות.

<בל אגם: אנחנו חזקות כי בחרנו באמת שלנו.

<בל אגם: מחכה כבר למפגש הבא שלנו.

<בל אגם: תודה על הכל ועל מה שאתם בשבילי".

<בל אגם: הקראתי את ה-SMS הזה, שעכשיו שאני קוראת אותי, גם אותי הוא מאד מאד מציף ומרגש.

<בל אגם: אני יכולה להגיד שבשנתיים האחרונות בפעילות שלי, הנערות הטרנסיות בישראל הפכו להיות הלב שלי.

<בל אגם: הלב שלי, התקווה שלי.

<בל אגם: אני מרגישה כמו אמא למאות ילדות.

<בל אגם: רציתי להגיד שיש היום בתל אביב קבוצה לנערות טרנסיות ויש עוד קבוצה ויש את הקבוצה שלנו באיגי, שנמצאות שם מעל 30 נערות היום, שמגיעות מכל הארץ, ואת רואה מה הקבוצה, אתם רואים מה הקבוצה עושה לנערות האלה.

<בל אגם: אבל אני מרגישה שאין מספיק מענה לנערות האלה.

<בל אגם: בעצם יש את הקבוצה בתל אביב, אבל מה עם מלא טרנסיות שנמצאות בבאר שבע, בנתניה, בירושלים, באילת.

<בל אגם: והיום מגיעות לקבוצה שלי נערות גם מחיפה והקריות, גם מבאר שבע, שמאד מאד קשה להן להגיע והן מגיעות כי זה המקום היחיד שנותן להם מענה.

<בל אגם: אני מלווה גם אישית המון המון נערות בחברה הישראלית, נערות בנות 14, 15, שנפלטות ונזרקות מהבית רק בי בחרו ללכת עם האמת שלהן.

<בל אגם: ואני מרגישה שהן נופלות בין הכיסאות בעצם.

<בל אגם: לא הבית מקבל אותן, לא המדינה מקבלת אותן, לא מקומות העבודה מקבלים אותן.

<בל אגם: אף אחד לא מקבל אותן כמו שהן ואת המגדר שלהן.

<בל אגם: המקום היחיד שמקבל אותן, אני חוזרת על זה כל ועדה, זה שולי החברה.

<בל אגם: בעצם אם אני נערה טרנסג'נדרית, המקום היחיד שייתן לי היום מקום זה שולי החברה ובגלל זה 80%, ואני מצטערת אם לאנשים זה נשמע אולי מוגזם ולא נכון, אבל כן, זאת האמת – 80% מהנערות הטרנסג'נדריות נמצאות היום על רצף הזנות.

<בל אגם: ולא כי הן בוחרות להיות שם ולא כי נעים להן שם.

<בל אגם: גם אם הן מספרות שנחמד להן וזה החיים וסבבה והכל טוב ויפה, זה לא האמת.

<בל אגם: האמת שאין להן ברירה אחרת.

<בל אגם: האמת שהן מרגישות נוח במקום הזה, כי המקום הזה נותן להן להרגיש נשים, כי המקום הזה מתייחס אליהן כאל נקבות, כי המקום הזה מתייחס אליהן כאל נחשבות.

<בל אגם: אבל אנחנו בחברה, בבתי הספר, בבתים, המשפחות לא יודעות להכיל אותן, ואני מקווה שהשינוי הזה יגיע מהר ושנערות בארץ יוכלו לקבל יותר מקומות עבודה.

<בל אגם: אנחנו באיגי בכלל פועלים ומאד מאד רוצים לפתוח המון קבוצות לנערות טרנסג'נדריות בארץ ולדאוג שהמלוות של הנערות האלה יהיו טרנסג'נדריות בעצמן, ואז נוכל לתת גם אנחנו משרות ועוד מקום לבנות כאלה בחברה.

<בל אגם: אני מאד מקווה שהדברים האלה יקרו, ואני מאד מקווה שהחיים של טרנסג'נדריות יהיו הרבה יותר טובים.

<בל אגם: לא צריך לפחד מאיתנו.

<בל אגם: אנחנו אחלה של אנשים, אנחנו יפות, אנחנו מדהימות, אנחנו מעניינות, אנחנו חלק מהמקום הזה.

<בל אגם: אנחנו לא מפחדות לחיות פה.

<בל אגם: אתם מפחדים מאיתנו.

<בל אגם: זה הכל.

קארין אלהרר: תודה.

<קריאה: אם אפשר בבקשה, אני נציגת ההורים, על התהליך.

קארין אלהרר: רק שנייה, אני מתנצלת.

קארין אלהרר: חברת הכנסת בן ארי.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני שמחה שאני מדברת אחרי בל, גם ניהלתי היום בבוקר את ועדת החינוך והיא דיברה.

קארין אלהרר: שלוש דקות, מירב.

מירב בן ארי: אל תדאגי, אני אעשה את זה אפילו פחות.

מירב בן ארי: היום שמעתי את רוב החברה שנמצאים כאן בוועדת החינוך, ובאמת, אני לא אדבר עליה, אבל היה שם דיון מאד מעניין ומאד פורה.

מירב בן ארי: אני כן רוצה לדבר דווקא ולחזק את הדברים של ציפי כאן על העניין, וזה גם מתחבר למה שאת אמרת, בל, על הנושא הזה של הטרנסיות שנמצאות ברחוב.

מירב בן ארי: אני חושבת שיש לי שתי בעיות.

מירב בן ארי: אחת, יש לי בעיה עם משרד הפנים.

מירב בן ארי: לכן ביקשתי שיהיה כאן נציג וחבל.

מירב בן ארי: גברתי יושבת הראש, אני מבקשת שנפנה כוועדה למשרד הפנים, להבין למה כל כך קשה וכמה קשיים מערימים על הטרנסים בשביל לשנות את המין.

קארין אלהרר: כך יהיה.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם, אני מלווה כבר טרנס שלי, שלי אני כבר קוראת לו, אני כבר ניכסתי אותו לעצמי.

מירב בן ארי: כבר שבעה חודשים, מבלבלים לי את השכל, תסלחו לי, מה עם הפרש, האם יש חותמת על הדף של הניתוח, של בית החולים או אין חותמת.

מירב בן ארי: תסתכלו על הבן אדם.

מירב בן ארי: תראו איך הוא נראה.

מירב בן ארי: הוא כנראה לא יהיה אישה יותר.

מירב בן ארי: או תהיה.

<נינה הלוי: וזה לא משנה איך הוא נראה.

מירב בן ארי: וזה לא משנה, בסוף באמת, אני כבר על סף ייאוש, ואני עוד מהקואליציה.

מירב בן ארי: אמרתי אלה יסטור, מה היה קורה אם הייתם פונים מהאופוזיציה.

מירב בן ארי: מה צריך לעשות כדי שמשרד הפנים - ואני ממש מבקשת שהוועדה תפנה – יקל ולו במעט בנושא.

מירב בן ארי: אני כבר פניתי.

קארין אלהרר: מירב, כבר הסכמנו.

מירב בן ארי: אני כבר פניתי.

מירב בן ארי: אני לא יודעת, אני מגיעה מתוך המקום שבו אני מתמודדת והוא קשה, לכן אני מבקשת מהוועדה.

מירב בן ארי: את יושבת ראש ועדה, ומיושב ראש ועדת החינוך קשה לצאת בפנייה כזאת, אז מוועדת הביקורת, ואני סומכת עליך בזה.

מירב בן ארי: דבר שני, אני אעשה את זה קצר, אני אומרת את זה בכל פורום ואני אומרת את זה גם פה, וזה לחזק את ציפי.

מירב בן ארי: אנחנו במדינת ישראל חשבנו שבגיל 18 אנשים מתחתנים או לא יודעת מה קורה איתם והאחריות של המדינה מסתיימת.

מירב בן ארי: אני גם הייתי בבית דרור והיה לי מצוין וחשוב לי גם שתדעי, כי אני יודעת שאת מתמודדת עם חברה בני 18, 19 ו-20 ודיברנו עליהם.

מירב בן ארי: מדינת ישראל פנתה לעיריית תל אביב ועיריית תל אביב לקחה על עצמה להקים שלטר - ודיברתי על זה גם בוועדת החינוך - מגיל 18 עד 28, קורת גג לחסרי בית להט"בים.

מירב בן ארי: והנה אני רוצה לציין את זה כאן, כי אני יודעת שיש הרבה אנשים ששומעים את הדיון הזה.

מירב בן ארי: אני פניתי אתמול, כמובן אנחנו עושות הכל ביחד, אני וציפי ביחד, לשישה ראשי ערים - גם את ציינת - למה דווקא בתל אביב - כדי שייקחו על עצמם הקמה של הוסטל שיקומי.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אחרי שהוא היה כבר בקורת הגג, הצעיר, והוא אמר אני רוצה לעשות תהליך, אנחנו רוצים להעביר אותו להוסטל שיקומי.

מירב בן ארי: זה לא יהיה בתל אביב.

מירב בן ארי: בתל אביב אנחנו נעשה את השלטר.

מירב בן ארי: אנחנו דווקא כן רוצים להוציא לעיר אחרת.

מירב בן ארי: אתמול אני פניתי במכתב לשישה ראשי ערים במדינת ישראל - הרצלייה, רמת השרון, ראשון לציון, בת ים, חולון - שזה כמובן יהיה במרכז הארץ, כדי שאחד מהם ייקח על עצמו את ההוסטל.

מירב בן ארי: כי אם ייקחו על עצמם את ההוסטל, והנה, ציפי מהנהנת, זה יחסוך לנו כמעט שנתיים.

מירב בן ארי: אני כמעט שלוש דקות.

מירב בן ארי: זה יחסוך לנו שנתיים, ותקשיבי, אני אומרת לך, זה כל כך חשוב לי.

מירב בן ארי: כי אם אנחנו נעשה מיזם משותף, אנחנו נוכל לבנות את ההוסטל הזה תוך חצי שנה.

מירב בן ארי: ואם נצא למצב שנצטרך - - - זה ייקח שנתיים.

מירב בן ארי: ולכן אני מנצלת כל במה היום ואני אמשיך לנצל אותה, גם במליאה, כדי לקרוא לראשי הערים במדינת ישראל שייקחו את ההוסטל השיקומי הזה, וככה לפחות נוכל לעשות עוד שלב בדרך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה, תודה.

<בל אגם: יושבת ראש הוועדה, סליחה, רק מילה אחת.

<בל אגם: אני חושבת שממש ממש אבל, אם יש משהו שבאמת קודם כל אני אוהבת אותך מאד ואת מה שאת עושה ואת יעל ואת הכל, ואני גאה לשבת איתכם בשולחן הזה, באמת, אבל רק עוד מילה.

<בל אגם: אני חושבת שמה שהכי חשוב באמת, זה שיהיה באמת, ואני אפילו יכולה להעביר לכם טלפונים, עשרות נערות טרנסיות שנמצאות היום ברחוב.

<בל אגם: זה הכל.

<בל אגם: ברחוב.

<בל אגם: ואין זמן לחכות עוד חודש, חודשיים, שלושה, אם מישהו ייקח את זה.

<בל אגם: מחר הן צריכות ללכת.

מירב בן ארי: את צודקת.

<אלה אמיר: גברתי יושבת הראש, חשוב לי מאד לדבר אחרי בל וחברת הכנסת בן ארי.

קארין אלהרר: בדקה.

<אלה אמיר: בדקה.

<אלה אמיר: שימי סטופר.

<אלה אמיר: קוראים לי אלה ואני רכזת בארגון מעברים, שבשנה האחרונה בעצם הפך להיות הבית שלי.

<אלה אמיר: הפעם ראשונה שנכנסתי לאיזה שהוא מרחב טרנסי הייתה באפריל האחרון ועכשיו מצאתי את עצמי מוקפת בקהילה מדהימה.

<אלה אמיר: זה לא בא בקלות.

<אלה אמיר: אני הייתי צריכה לירוק דם, לחוות נתק נוראי מהמשפחה, שקיים גם היום.

<אלה אמיר: לעבור תהליכים קשים עם הסביבה שלי ועם עצמי ובכל זאת אני הגעתי למקום טוב היום, אבל הסיפור שלי מיוחד.

<אלה אמיר: יש המון אחיות שלי שלא מגיעות למצב הזה, שאין להן סביבה שיכולה לקבל אותן.

<אלה אמיר: בגלל זה חשוב לי לומר שפרויקטים כאלה, שהם נותנים איזה שהוא מענה לקהילה הטרנסית, הם חשובים כל כך.

קארין אלהרר: תודה אלה.

מירב בן ארי: רגע, רק מאיפה את?

<אלה אמיר: אני סטודנטית מירושלים.

קארין אלהרר: מירב, אני חייבת לסיים את הדיון.

יעל גרמן: לרפואה.

<אלה אמיר: סטודנטית לרפואה בירושלים.

קארין אלהרר: לרפואה, כל הכבוד.

קארין אלהרר: נציגת ההורים, בבקשה.

קארין אלהרר: אחרונה.

<אלישע אלכסנדר: לא, אבל אני חייב לדבר על תעודת הזהות.

קארין אלהרר: לא, אבל אין פה נציג משרד הפנים, אלישע.

<קריאה: מבקר המדינה צריך לעשות בדיקה.

<אלישע אלכסנדר: יש מלא דברים.

<אלישע אלכסנדר: אנחנו כל פעם יושבים בוועדות, שולחים כל מיני ניירות ובסוף לא מתייחסים.

<אלישע אלכסנדר: צריך לעשות משהו רציני.

קארין אלהרר: רגע, תן לנציגת ההורים.

<שירלי קובלסקי: אני אעשה את זה ממש קצר.

<שירלי קובלסקי: תודה רבה על ההזדמנות לדבר ואני מתרגשת, והוועדה הזאת באמת מאד מאד חשובה.

<שירלי קובלסקי: שירלי קובלסקי מארגון תהיל"ה, שזה ארגון של תמיכת הורים להורים, תמיכה של הורים ללהט"בקים בכל הגילאים.

<שירלי קובלסקי: מה שרציתי להגיד, זה ככה, שקודם כל האחוז של ההורים שתומכים בילדים שלהם הלהטב"קים לא גבוה, לא רק בקרב הטרנסים.

<שירלי קובלסקי: אני אמא לבן הומו, גם הומואים ולסביות ובי, יש חוסר תמיכה, יש להט"בפוביה מאד מאד קשה בתוך הבתים ובמשפחות.

<שירלי קובלסקי: אנחנו כארגון מנסים להיכנס לתוך הבתים ולתת תמיכה ולעזור להורים לקבל, שהילדים יוכלו להרגיש חלק, ויש כאן עבודה מאד מאד קשה.

<שירלי קובלסקי: אני רוצה להגיד שהבושה גוברת על היצר ההורי בהרבה מאד מקרים ואני בטוחה שלא הרבה, מי שהורה כאן ולא מהקהילה, לא שומע את המשפט – מה, איזה, כל הכבוד לך שאת ככה אוהבת את הילד שלך, או איך את תומכת.

<שירלי קובלסקי: משפט שאני שומעת כמעט כל יום.

קארין אלהרר: ברור.

קארין אלהרר: נורא.

<שירלי קובלסקי: איך אני אוהבת את הילד שלי, כי הוא הומו.

<שירלי קובלסקי: זאת אומרת זהו.

<שירלי קובלסקי: עכשיו, מה שאני רוצה להגיד מבחינת הדברים החשובים, צריך לעשות עבודה גם מול ההורים.

<שירלי קובלסקי: אני חושבת שהחברה והמשפחה זה דבר-.

<שירלי קובלסקי: וההורים גם מוזנים, כשיש אמירות של חברי כנסת, ההורים נכנסים עוד יותר לקשיים.

<שירלי קובלסקי: זאת אומרת יש כאן משהו שמזין אחד את השני.

קארין אלהרר: תודה.

<שירלי קובלסקי: שנייה, בתי ספר.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את אלישע, תודה.

<שירלי קובלסקי: רק משפט על בתי הספר.

קארין אלהרר: גברתי, היה דיון על מערכת החינוך היום בבוקר, בתשע.

קארין אלהרר: אנחנו אחריו.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את אלישע.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אלישע, טלגרפי.

<אלישע אלכסנדר: שלום.

<אלישע אלכסנדר: זה לא מקרה שמשרד הפנים לא פה.

<אלישע אלכסנדר: זה בגלל שהם פשוט מעבירים אחריות.

<אלישע אלכסנדר: נוהל משרד הפנים זה - - -

קארין אלהרר: אלישע, אנחנו לא מכירים, נכון?

<אלישע אלכסנדר: שלום, אני אלישע.

<אלישע אלכסנדר: סליחה.

קארין אלהרר: לא, אני אגיד לך, אנחנו לא מכירים, אבל כשאני אומרת משהו, אני גם עומדת מאחורי המילה שלי.

קארין אלהרר: ואני הבטחתי ואני יודעת שהדברים שלי רשומים בפרוטוקול וכולכם פה אנשים מחויבים לנושא ואתם תבדקו מה קרה בפרוטוקול ומה הביצוע.

קארין אלהרר: ואני אומרת לך, כמו שאמרתי לחברת הכנסת בן ארי, ידידתי משכבר הימים, שאני לא ארפה עד שנקבל תשובה ממשרד הפנים, ולא רק תשובה ממשרד הפנים, אלא אחת כזאת שתשביע את רצונכם.

<אלישע אלכסנדר: הבעיה שמעבירים למשרד הבריאות ונושא של סעיף המין הוא לא נושא רפואי.

קארין אלהרר: אתה יודע מה אצלי בוועדה שונה מוועדות אחרות?

<אלישע אלכסנדר: מה?

קארין אלהרר: שאני יכולה להביא את כולם כמה פעמים שאני ארצה.

קארין אלהרר: כולם ישבו כאן מסביב לשולחן.

<אלישע אלכסנדר: מעולה, מעולה.

קארין אלהרר: ואם צריך, יש לי כלי שאין לוועדות אחרות, קוראים לו צו הבאה.

קארין אלהרר: אנחנו נביא אותם.

קארין אלהרר: אל תדאגו, אנחנו נביא אותם.

קארין אלהרר: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

קארין אלהרר: היה דיון - - -

<אדיר ינקו: אני רק רוצה להעלות נקודה.

יעל גרמן: אבל אלישע לא נגע בנקודה, שישלים.

קארין אלהרר: נכון, אלישע.

קארין אלהרר: רצית לדבר על צה"ל, למרות שיש לכם דיון בוועדת חוץ וביטחון.

<אלישע אלכסנדר: אני אחכה לדיון.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה.

<אלישע אלכסנדר: יש פה עניין של HIV שזה גם מאד חשוב וגם על מישהו טרנס שניסה להתאבד.

<אדיר ינקו: אז ממש בקצרה, כי זה כן דברים שחשוב שייאמרו.

<אדיר ינקו: אני אדיר ינקו, אני רכז הסברה ומניעה בקהילה הגאה, בוועד למלחמה באיידס.

<אדיר ינקו: גם אנחנו מהניסיון שלנו, אנחנו יודעים להגיד מה שנאמר פה בכל מיני קולות, מדובר היום בקהילה המוחלשת ביותר בקהילה הגאה, ומי שאומר אחרת, מי שחושב אחרת – טועה.

קארין אלהרר: אף אחד לא טוען אחרת.

<אדיר ינקו: אנחנו בעבודה שלנו, בעיקר בקהילה הגאה בכלל, אבל בפרט בקהילה הטרנסית, אנחנו יודעים שכל הסיפור של אינטראקציה בכלל - אם נחזור לעניין הבריאות – בכל האינטראקציה בין הקהילה הטרנס ג'נדרית למערכת הבריאות, יש המון המון עבודה לעשות שם.

<אדיר ינקו: אנחנו עדים הרבה פעמים לניכור מובנה, ממסדי, מרופאים, מרופא משפחה דרך מה שנאמר פה כבר, ובתכלס המשמעות היא - - -

קארין אלהרר: אדוני, לעניין.

<אדיר ינקו: רגע, ממש עוד משפט אחד.

<אדיר ינקו: המשמעות היא שהרבה מאד טרנס ג'נדרים לא פונים לבדיקת HIV כי אין להם את הכלי ואין להם את הערוץ לעשות את זה.

<אדיר ינקו: עוד שתי נקודות קטנות.

<אדיר ינקו: אין לנו היום בישראל דטא לגבי הדבקות ב-HIV בקרב קהילת הטרנס ג'נדרים.

<אדיר ינקו: למה?

<אדיר ינקו: מבחינת משרד הבריאות, מבחינת אפידמיולוגיה, אנחנו מקבלים נתונים על הקהילה הגאה.

<אדיר ינקו: כלומר, גברים שמקיימים יחסי מין עם גברים.

<אדיר ינקו: אנחנו לא יודעים מתוכם כמה הם טרנסים, טרנסיות.

<אדיר ינקו: קשה לנו מאד לבנות תכנית מניעה, כשאין לנו מספרים.

<אדיר ינקו: ונקודה אחרונה - - -

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: התייחסות משרד הבריאות לעניין הזה במסגרת התשובות לוועדה.

<אדיר ינקו: נקודה אחרונה.

<אדיר ינקו: השינוי המשמעותי מאד, שינוי שהוא עמוק מאד, הרבה פעמים אנחנו רואים בעולם, מגיעים עם תכניות העצמה אישית.

<אדיר ינקו: אין היום בישראל דבר כזה.

<אדיר ינקו: אין היום בישראל.

<אדיר ינקו: אם אנחנו רוצים להוציא נשים טרנסיות ממעגל הזנות, אין לנו היום את הכלים שבאמת נותנים לנו לעשות את זה.

<אדיר ינקו: וכמובן, הקשר בין הזנות להדבקה ב-HIV ובכלל לבריאות ולמחלות מין, הוא קשר הדוק מאד.

קארין אלהרר: טוב, תודה רבה.

קארין אלהרר: משרד הבריאות, אני מבקשת התייחסות בתשובותיכם גם לעניין ה-HIV.

קארין אלהרר: אני רוצה עכשיו כן לסכם וקודם כל להודות לחברות הכנסת המצוינות שיזמו את היום המיוחד ובפרט את הדיון החשוב הזה.

קארין אלהרר: תראו, אני אגיד משהו שהוא מובן מאליו ולא היינו צריכים דיון בשבילו – מגיע לקהילה הטרנס ג'נדרית מה שמגיע לכל אזרח מדינת ישראל.

קארין אלהרר: זה בכלל לא קשור מה המגדר ומה הנטייה, בטח לא מהדברים האלה, זה לא העניין.

קארין אלהרר: מגיע להם שירותים מכל משרדי הממשלה, בלי כל קשר למי הם.

קארין אלהרר: הם אזרחי מדינת ישראל.

קארין אלהרר: יש משרד רווחה שאמור לדאוג לכל מדינת ישראל.

קארין אלהרר: משרד בריאות, משרד חינוך, משרד הפנים – כולם אמורים לתת שירות שהוא מותאם לצרכים.

קארין אלהרר: מדינת ישראל עוברת בימים אלה, בעיני, סוג של שינוי תפיסה.

קארין אלהרר: הוא איטי מאד, אני מסכימה, אבל כן זה קורה, שעוברים מתיוגים לצרכים.

קארין אלהרר: ואני חושבת שגם בעניין הזה ראוי שייעשה שינוי בהקדם האפשרי.

קארין אלהרר: קודם כל אני מעדכנת אתכם שיהיה דיון מעקב בחודש יוני הקרוב, ועד אז אני מצפה מכל המשרדים הממשלתיים שדיברו כאן היום, לשינוי משמעותי, ולכל הפחות - - -

<רות גופן: אנחנו מבקשים שמשרד מבקר המדינה יעשה בדיקה.

<רות גופן: מבינים שזו בעיה רוחבית, זה לא רק משרד אחד ועוד משרד אחד והמשרד הזה מעביר לזה והמשרד הזה מעביר לזה.

קארין אלהרר: גברתי, אני באמצע הסיכום.

קארין אלהרר: ככל ובחודש יוני אנחנו נראה שלא היו התקדמויות, אני אדרוש ממבקר המדינה לקיים דו"ח בעניין.

קארין אלהרר: אני רוצה לומר דברים שאני מבקשת ממשרד הבריאות באופן מרוכז לפרוטוקול: נבקש להעביר תוך חודש תשובות לגבי בריאות הנפש, האם מכירים את הנתונים של ההתאבדויות, כיצד המשרד ושירות בריאות הנפש מטפלים בעניין.

קארין אלהרר: האם צריך לבקש את הטיפול באופן אקטיבי או שהמשרד עושה reaching out אל המטופלים הפוטנציאליים; כמה עולה טיפול פסיכולוגי לנער או נערה טרנס, טרנסית, לצעירים.

<קריאה: לא רק לנערים.

קארין אלהרר: סליחה, טעות שלי, צעירים.

<נינה הלוי: גם מבוגרים מתאבדים.

קארין אלהרר: לטרנסים.

קארין אלהרר: האם נעשית הנגשה של השירותים וגם בנושא הסרת שיער וטיפולים שלכאורה נתפסים כקוסמטיים, אבל הם מאד לא קוסמטיים בעניין הזה.

קארין אלהרר: בנוסף, תוך חודש אני מבקשת לקבל בחינה של הוועדה הרפואית לשינוי מין, האם תגדל תדירות הפגישות של הוועדה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת כמה פגישות היו בשנים 2014-2015, כמה מתוכננות לשנת 2016.

קארין אלהרר: בנוסף, כיצד מתכוונים לשפר את השירות.

קארין אלהרר: תעשו טובה, התקדמנו בטכנולוגיה, הגיע הזמן שגם המשרדים הממשלתיים – אינטרנט לקביעת תורים נשמע לי כמו פיתרון חבל על הזמן.

קארין אלהרר: אל תחכו למוקדים.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל תוך חודש את תוצאות החשיבה המחודשת לגבי ההגדרה לשינוי מין.

קארין אלהרר: הרי לא מדובר רק במקרים של ניתוח, מה שאמרתי קודם, לא רק הקוסמטיקה.

<ירון גל: זו רק התייחסות לטרנספוביה שיש בתוך הוועדה ולהרכבה?

קארין אלהרר: במסגרת החשיבה, גם על טרנספוביה.

קארין אלהרר: ביטוח לאומי: נבקש שיישבו עם נציגי הקהילה לצורך הנגשת שירותים, יבחנו את הכלת תכניות של נותני השירותים ביחד אתכם.

קארין אלהרר: אני מדברת על הוועדות הרפואיות, כולל פסיכיאטריים.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל עדכון תוך חודש בנוהל.

קארין אלהרר: משרד הרווחה, אני רואה שציפי יצאה, ומשרד החינוך – משניהם אני אבקש לקבל התייחסות בהקדם האפשרי.

קארין אלהרר: לעניין ארז כהן, אני אטפל באופן שלא במסגרת דיווחים לוועדה, אלא תשובות יינתנו בהקדם האפשרי.

<מיכל סטולר: אפשר לבקש ממשרד הרווחה גם התייחסות לאפליה שהטרנס ג'נדרים חווים בקבלת שירותים?

קארין אלהרר: רק שנייה.

קארין אלהרר: משרד הפנים שלא הגיע, גברתי, מנהלת הוועדה, אני מבקשת לענות בתוך חודש מה הפרוצדורה לצורך שינוי מין בתעודות הזהות.

קארין אלהרר: מדוע התהליך הבריאותי דורש תהליך של שנה בלבד, בעוד אם לא עושים ניתוח ומבקשים לשנות, במשרד הפנים זה לוקח שנתיים.

קארין אלהרר: איך זה קורה?

קארין אלהרר: למה כזה מעבר?

קארין אלהרר: אני מציינת בפני משרד הפנים, שלשנות שם לוקח שלוש דקות, וכאן הדבר נעשה בעצלתיים.

קארין אלהרר: האם יש למשרד בכלל מדיניות או התייחסות מיוחדת לטרנס ג'נדרים, ואנחנו נכתוב במכתב שאנחנו מקווים מאד שכן, בסוגריים.

קארין אלהרר: משטרה – אני מבקשת להעביר בתוך שבועיים מספר תלונות שהתקבלו על פגיעה אלימה בטרנס ג'נדרים, כמה טופלו וכמה נסגרו מחוסר עניין לציבור.

<ישראל לוי: אני רק אציין שאני אנסה להוציא.

<ישראל לוי: יכול להיות שיש מצב שאנחנו לא מגדירים במערכת על פי נטיות מיניות של בן אדם.

קארין אלהרר: אני בטוחה שבמסגרת החקירה כן נאמרים דברים.

קארין אלהרר: תידרש עבודה.

קארין אלהרר: לא אמרתי שלא תידרש עבודה.

<קריאה: אפשר לבדוק אם קיים נוהל של פנייה לאדם על פי בקשתו ולא על פי מה שכתוב בתעודת הזהות, מול המשטרה?

<קריאה: יש בעיה קשה ביותר.

קארין אלהרר: אז תרשום את זה – האם ניתן לפנות לאדם על פי בקשתו בחקירה.

קארין אלהרר: על פי בקשתו ולא על פי תעודת הזהות שלו.

קארין אלהרר: חברים, אני מאד מודה לכולכם.

קארין אלהרר: אני מאחלת לכם שיהיה המשך יום פורה בוועדות.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: הישיבה נעולה.