ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 86, 2016-03-07 10:00

אברהם נגוסה: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אברהם נגוסה: על סדר-היום שלוש הצעות חוק: אחת, הצעת חוק יום העלייה, התשע"ה–2015, פ/1856/20, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי כנסת; שתיים, הצעת חוק יום העלייה, התשע"ה-2015, פ/1738/20, של חבר הכנסת רוברט אילטוב וקבוצת חברי כנסת; שלישית, הצעת חוק יום העולה, התשע"ה-2015, פ/1857/20, שאני יזמתי יחד עם מספר חברי כנסת.

אברהם נגוסה: מליאת הכנסת אישרה את הצעת החוק בקריאה הטרומית ביום ה-10 בפברואר 2016, והתכנסנו כדי לדון בנוסח ולהכין אותן לקריאה ראשונה.

אברהם נגוסה: עמדת הממשלה, כפי שהציג במליאה השר זאב אלקין, שר הקליטה, היתה לתמוך בהצעות החוק ובלבד שהנוסח יהיה מוסכם על משרד העלייה והקליטה, משרד התרבות והספורט, משרד החינוך, משרד הביטחון, משרד האוצר ומשרד המשפטים.

אברהם נגוסה: מדובר בתיאום מול מספר משרדים ואני מקווה שנצליח להגיע לנוסח מוסכם.

סופה לנדבר: בשביל מה כל כך הרבה משרדים, לא מספיק משרד אחד – משרד העלייה והקליטה?

אברהם נגוסה: אני מבין שדיברתם עם היועצת המשפטית של הוועדה והגעתם לאיזושהי הצעת נוסח, נראה אם היא מקובלת על חברי הכנסת שמציעים.

אברהם נגוסה: רצינו לפתוח את הדיון בכך שחברי הכנסת היוזמים יציגו אבל, לצערי הרב, חיכינו להם והם טרם הגיעו אז אני אתחיל בהצגת העניין.

אברהם נגוסה: בנוסף, אם יש הסכמה עקרונית לגבי מועד ציון יום העלייה, אני מבקש לדעת האם אתם מעוניינים במיזוג הצעת החוק לפי סעיף 79(ג), אני אשאל את היוזמים.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אני שאלתי: למה כל כך הרבה משרדים?

סופה לנדבר: לא מספיק משרד אחד?

אברהם נגוסה: רק רגע, נגיע לדיון, אנחנו בפתיחה, חברת הכנסת.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נדון בנושא הזה, חיכינו להם עד עכשיו, היוזמים לא הגיעו אז אני אפתח.

סופה לנדבר: לרוברט יש סיבה למסיבה לצערי ובגלל זה אני מודיעה שאני אהיה במקומו.

אברהם נגוסה: חברי כנסת הציעו אבל כמובן שהצטרפו ליוזמה הזאת חברי כנסת נוספים, חלקם נמצאים פה – חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חברת הכנסת סופה לנדבר.

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל, אני אחד היוזמים ולכן אני אציג למה יזמתי את החוק הזה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי זוהר בפקקים, חבר הכנסת רוברט אילטוב הודיע שהוא גם יאחר, לכן אין טעם לחכות ואנחנו מתחילים את הדיון, כשהם יגיעו הם יציגו למה הם הגישו את הצעת החוק שלהם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדבר על הצעת החוק שאני הגשתי.

אברהם נגוסה: אני מאמין שקיומה ושגשוגה של מדינת ישראל, כל הצלחות המדינה, מתבססים על עלייה.

אברהם נגוסה: העלייה היא חשובה מאוד.

אברהם נגוסה: צריכים ללמד את תרומות העליות השונות מאז קום המדינה ולפני קום המדינה במוסדות החינוך פה בארץ ולציין את יום העלייה.

אברהם נגוסה: בהצעה שלי כתבתי "יום העולה", הלכתי יותר לכיוון של העולה, אני מבין, אני מקבל שבממשלה, בוועדת השרים, הלכו על הנוסח של "יום העלייה", אני מסכים, אין לי שום ריב בנושא הזה.

אברהם נגוסה: לגבי התאריך – יש תאריכים שונים כמובן, התאריך שאני הצעתי, שהיה נראה לי יותר הגיוני, הוא המועד שבני ישראל חצו את נהר הירדן והגיעו לארץ ישראל, זה היום שצריך לציין, זו העלייה הראשונה לפי התנ"ך.

אברהם נגוסה: במקרה אתמול עשיתי סיור במטה בנימין והגעתי לאתר ארכיאולוגיה שילה, שם המשכן היה בפעם הראשונה, מאוד התרגשתי שם, לראות את העניין הזה, אני חושב שזה היום שצריך לציין.

אברהם נגוסה: אבל, אני מבין שעם היום הזה יש בעיות מכיוון שבאותו יום כל המוסדות בחופש, הכנסת בפגרה ובתי הספר בחופש ולכן הממשלה מציעה יום אחר.

אברהם נגוסה: יש בין חברי הכנסת המציעים מחלוקת בעניין הזה, חבר הכנסת מיקי זוהר יגיע יותר מאוחר ויציג אותה, הוא מתעקש דווקא על היום הזה כמשמעות הצעת החוק.

סופה לנדבר: באיזה יום?

<מירב תורג'מן: הוא מתעקש על ניסן.

אברהם נגוסה: על ניסן, אבל זו פגרה.

יואל רזבוזוב: אז מה זה שווה?

<יהודה שרף: בתי הספר בחופש.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, אני רק מציג את עמדתי כרגע, בעניין הזה חבר הכנסת מיקי יגיע ויציג את גרסתו.

אברהם נגוסה: אני ורוברט אילטוב - - -

סופה לנדבר: הוא, עם הדברים שלו, כל כך מוזר.

אברהם נגוסה: אני ורוברט אילטוב הסכמנו להצעת הממשלה ותכף גם נעשה את זה מכיוון שאני אומר - - -

סופה לנדבר: מה, מיקי זוהר מבין בעלייה יותר מכול מי שמציע את החקיקה הזאת?

אברהם נגוסה: רגע, חברת הכנסת סופה, אני לא רוצה שנדון בכך כשהוא לא נמצא.

סופה לנדבר: אז אנחנו נמתין שהוא יגיע?

אברהם נגוסה: לא, אני מציג את גרסתי, תני לי לסיים להציג את גרסתי, כשהוא יגיע הוא יציג את זה.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נדון עכשיו על התאריך, יש לנו סעיפים אחרים בינתיים.

אברהם נגוסה: אז אני אומר שאני מוותר על התאריך שהצעתי בהצעה הראשונה ומקבל את הצעת הממשלה מכיוון שהמטרה שלי - - -

סופה לנדבר: באיזו חודש הצעת הממשלה לקיים את היום?

<מיכל שטרית רבל: ז' בחשוון, כמו שכתוב פה.

אברהם נגוסה: כן, וזה מה שחשוב לנו, לציין את היום, שיהיה גם ביטוי ליום הזה בחינוך, בכל מוסדות המדינה.

אברהם נגוסה: בגלל זה אני ויתרתי על ההצעה הקודמת שלי, את הח"כים האחרים נשמע.

אברהם נגוסה: ידוע לי, רוברט אילטוב אמר לי אתמול, שהוא הולך אתי בעניין הזה, הוא גם מוותר.

סופה לנדבר: על מה הוא מוותר?

אברהם נגוסה: על התאריך יום הציון.

<דנה גורדון שושני: על התאריך בחודש ניסן.

<מירב תורג'מן: הוא מוותר על ניסן ומסכים להצעת הממשלה שזה יהיה ז' בחשוון.

אברהם נגוסה: הוא מסכים להצעת הממשלה.

אברהם נגוסה: קודם כל, אנחנו נשמע את משרדי הממשלה בעניין.

<מירב תורג'מן: הערות כלליות להצעת החוק, אחר כך, ברשותך, אדוני, אנחנו נקריא סעיף-סעיף ואז יהיו הערות ספציפיות לכל סעיף, ככל שיהיו הערות לנוסח.

אברהם נגוסה: מירב, היועצת המשפטית של הוועדה, תקרא לנו סעיף-סעיף ואז נדון בזה.

אברהם נגוסה: אם יש הערות כלליות, קודם אני אתן לחברי הכנסת, אם יש לכם התייחסויות בשלב זה, אם לא, נעבור למשרדי הממשלה, הערות כלליות לפני שאנחנו נכנסים סעיף-סעיף.

אברהם נגוסה: בבקשה, נציג משרד העלייה והקליטה.

<ולדימיר שקלאר: קודם כל, אנחנו תומכים בעמדת הממשלה לציין בחוק את התאריך ז' בחשוון מהסיבות שהזכרת כבר.

<ולדימיר שקלאר: אנחנו מבקשים גם לשנות את סעיף 3(ב) ולרשום: "שר עלייה והקליטה רשאי לקבוע פעילות נוספת לציון יום עלייה, לרבות פעילויות שיש בהן שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית בנושא עידוד עלייה בחוץ-לארץ".

<ולדימיר שקלאר: זו ההצעה שלנו.

אברהם נגוסה: ההסתדרות הציונית העולמית?

<ולדימיר שקלאר: כן.

<מירב תורג'מן: אתה יכול לחזור על הנוסח כדי שאני אוכל לרשום את זה, או להעביר לי את זה בכתב?

<ולדימיר שקלאר: אנחנו נעביר לך את זה בכתב.

<מירב תורג'מן: "לרבות פעילויות בשיתוף פעולה עם הסוכנות"?

אברהם נגוסה: "הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית".

<ולדימיר שקלאר: כן, "בנושא עידוד עלייה בחוץ-לארץ".

סופה לנדבר: אבל יכול להיות שצריך לעשות את זה בסעיף נוסף, סעיף מס' (5), שאפשר לחגוג את זה על ידי הסוכנות וההסתדרות הציונית ברחבי התפוצות.

סופה לנדבר: זאת אומרת, לעשות סעיף נוסף, לא לערבב את זה עם סעיף 3 – בבית הנשיא, שיישאר בית הנשיא.

<ולדימיר שקלאר: לא, להוסיף סעיף 3(ב).

<מירב תורג'מן: הוא מדבר על להוסיף סעיף כאן, בהסמכה של השר.

סופה לנדבר: כן, ואני מדברת על לעשות סעיף נוסף.

אברהם נגוסה: בתוך סעיף 3, סעיף (5) – זה מה שאת מציעה?

סופה לנדבר: כן.

<ולדימיר שקלאר: אני רוצה להוסיף שאנחנו קיבלנו בקשה למעשה בנושא מהסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית ואנחנו תומכים בבקשה.

סופה לנדבר: אני פשוט אומרת לא לערבב את זה בסעיף 3, לעשות את זה בסעיף נפרד, סעיף (5), עם הנוסח שהם מציעים.

סופה לנדבר: המשמעות של הנוסח היא לחגוג את זה בתפוצות כדי שהסוכנות וההסתדרות הציונית יוכלו לעשות את זה, אני פשוט מציעה במקום סעיף 3(ב), לעשות את זה בסעיף נפרד, סעיף (5).

אברהם נגוסה: מה מפריע לנו שיהיה סעיף 3(ב)?

סופה לנדבר: מפני שלא צריכים לערבב את הנושא עם נושא נשיא המדינה, שיישאר נשיא המדינה ונוסיף סעיף אחר – מה זה משנה?

יואל רזבוזוב: למה נשיא המדינה?

יואל רזבוזוב: זה לא קשור לנשיא המדינה, זה ב-3(ב).

<מרב תורג'מן: זה לא בסעיף של נשיא המדינה, זה בסעיף של ההסמכה של השר.

<יעקב חגואל: נשיא המדינה זה (א).

<מירב תורג'מן: כן, נשיא המדינה זה חלק המקומות שבהם יצוין יום העלייה.

<מירב תורג'מן: ההערה שלי מבחינה משפטית היא שאני לא בטוחה שאפשר להסמיך את השר לקבוע פעולות נוספות שהן בעצם מחוץ לישראל ככל שזה נוגע לסמכות האזורית שלו, לסמכות לקבוע פעולות נוספות.

<מירב תורג'מן: זו שאלה שהייתי רוצה לשמוע עליה את עמדת משרד המשפטים, גם אולי את מחלקת הסכמים בינלאומיים.

<יהודה שרף: לכן הוא אומר: "בשיתוף הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית".

<יהודה שרף: אנחנו עובדים בחו"ל, לכן השר אומר: "בשיתוף הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית", שעובדת עם הקהילות היהודיות בחו"ל, כך שמהבחינה הזו לא צריכה להיות לך בעיה.

<מירב תורג'מן: מה זה "שיתוף פעולה"?

<מירב תורג'מן: יש לו סמכות להורות על פעולות נוספות שיקיימו בחו"ל או שאין לו סמכות?

<יהודה שרף: א', לא כתוב "להורות".

<מירב תורג'מן: בגלל זה אני שואלת, אני לא יודעת מה זה "שיתוף פעולה".

<יהודה שרף: אני אסביר לגברתי: במסגרת יחסי הגומלין שיש לנו עם משרד העלייה והקליטה עוד מהימים של השרה הקודמת, השרה סופה לנדבר, אני לא זוכר פעם אחת שהיתה בקשה של משרד העלייה והקליטה מהמוסדות הלאומיים, שלא רק שלא שיתפנו אתה פעולה, שלא קיבלנו אותה במלואה.

<יהודה שרף: אנחנו עובדים ביחד, הם מתקצבים אותנו.

<יהודה שרף: מבחינה מקצועית הם אחראיים על הקליטה במדינת ישראל ולא אנחנו ואין עם זה שום בעיה.

סופה לנדבר: הם אחראיים גם על עידוד עלייה, זו במסגרת המשרד.

אברהם נגוסה: בואו נעשה סדר: אין שום התנגדות, אנחנו לא מתנגדים, אנחנו נשמח שזה יהיה אבל יש פה שאלה משפטית ולכן רוצים לברר מול המחלקה הבינלאומית במשרד המשפטים אם הם רואים איזושהי בעיה בהסכם בינלאומי או בהבנה בינלאומית.

אברהם נגוסה: אתה ממשרד המשפטים?

<חנן ארליך: אני לא מהמחלקה הבינלאומית, אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה – ייעוץ.

<חנן ארליך: אני חושב שהתוספת הזו היא בעייתית מבחינה משפטית, היא מעלה הרבה שאלות שצריך לדון בהן לגופן: קודם כל, האזכור המפורש של גופים ספציפיים בתוך פעולות מסוימות שרוצים להסמיך את שר העלייה והקליטה לנקוט; דבר שני, יש חוקי מעמד של ההסתדרות והסוכנות ויש את האמנות שנחתמו לפיהם בין ממשלת ישראל לבין ההסתדרות הציונית העולמית וגם הסוכנות היהודית, ששם מוגדרים כל התפקידים וכל המטרות והם מקנים את המסגרת האולטימטיבית של הפעולות בין הממשלה ובין הגופים האלה.

<חנן ארליך: לגבי שאלת הפעילות בחוץ-לארץ – אני מסכים עם מה שאמרה - - -

<מירב תורג'מן: שאלת הסמכות של השר לקבוע פעולות שהן מחוץ לשטח הטריטוריאלי של מדינת ישראל.

<חנן ארליך: נכון, שאלת הסמכות הטריטוריאלית.

<מירב תורג'מן: אני סבורה שיש עם זה בעיה.

<חנן ארליך: אני גם מסכים, צריך לבחון את זה.

<חנן ארליך: זה לא שממשלת ישראל לא יכולה לשתף פעולה עם גופים בחוץ-לארץ, במיוחד עם הסוכנות וההסתדרות, היא גם עושה את זה, אבל לקבוע בחקיקה ראשית סמכות פעולה בחוץ-לארץ – אני חושב שזה דבר שהוא חריף והוא יכול גם לעלות - - -

<מירב תורג'מן: אני גם לא יודעת מה זה "שיתוף פעולה".

<חנן ארליך: אני לא מדבר כבר על מישור של יחסים בינלאומיים או שאלות שיכולות ליצור איזשהם קשיים שאני חושב שכדאי להימנע מהם.

<חנן ארליך: אני חושב שהנוסח המוצע, שתואם אתנו מראש, להסמיך את שר העלייה והקליטה לפעולות נוספות, הוא רחב, הוא כמובן כולל בחובו גם פעולות מהסוג הזה, כפי שתיאר קודם הדובר שלפני.

<חנן ארליך: יש שיתוף פעולה בין ממשלת ישראל לבין ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית ובוודאי לנושא חשוב כזה יהיה רצון טוב, נכונות ויוזמה משני הכיוונים, לכן זה גם ממילא מיותר מבחינה מעשית.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<ראובן שלום: אני חושב שאכן הדבר צריך להיבחן, אבל לפרוטוקול אני רוצה להזכיר שהאמנה שבין ההסתדרות הציונית לבין הממשלה – וזה נכון גם לגבי האמנה בין הסוכנות – מדברת על: "ברצונה של ההסתדרות הציונית לשתף פעולה ולפעול תוך תיאום מלא עם מדינת ישראל וממשלתה.

<ראובן שלום: .. ואלה תפקידי ההסתדרות הציונית: (א) ארגון פעולות העלייה בתפוצות והעברת העולים ורכושם לישראל".

<מירב תורג'מן: זו לא סמכות של השר, זו סמכות של אותם גופים.

<ראובן שלום: אני מכבד את מה שאת אומרת, אני אומר שזה צריך להיבחן.

<ראובן שלום: אבל, רק שנדע שארגון פעולות העלייה הוא בתוך האמנה הזו ואנחנו מאמינים שציון יום העלייה זה דבר שמעלה על נס את פעולת העלייה גם בתפוצות, נותן לאנשים שם להבין שגם בארץ וגם בחוץ-לארץ מעלים על נס את מפעל העלייה, זה דבר שמעודד עלייה.

<ראובן שלום: לכן, במסגרת הזאת אנחנו מאמינים שאפשר לשתף פעולה.

<ראובן שלום: אני בהחלט לוקח בחשבון שהדבר צריך להיבחן בהיבטים המשפטיים, סומך על משרד המשפטים ועל היועצת המשפטית של הוועדה שיעשו את זה טוב.

אברהם נגוסה: יעקב חגואל, בבקשה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו אחד היוזמים, חבר הכנסת רוברט אילטוב.

<יעקב חגואל: אני מצטרף למה שאמר פה ראובן ואני רוצה להוסיף: ראשית, אנחנו, בהסתדרות הציונית העולמית, מברכים מאוד על החוק.

<יעקב חגואל: אנחנו מדברים עם השותפים שלנו בתפוצות ועניינו אותם בחוק הזה, סיפרנו להם, הם רוצים להיות חלק מזה – אנחנו רוצים להיות חלק מהעם הזה, חלק מעידוד העלייה, חלק מהאתוס הציוני, חלק מהאתוס של העלייה בכלל.

<יעקב חגואל: ברגע שאנחנו נוגעים בעלייה ואנחנו עושים את העניין הזה פה בארץ, אין לי ספק שיש לזה אפקט גדול מאוד שאף יכול לעודד עלייה.

<יעקב חגואל: ברגע שילד בכיתה ד' עובר ב-JCC המקומי איזשהו אירוע שהוא יום עלייה, כשהוא מגיע לגיל 18 יש לו שאיפה לאן להגיע.

<יעקב חגואל: אם ממשלת ישראל, ביחד עם המוסדות הלאומיים, לוקחים את העניין הזה על עצמם, יש לזה חשיבות עליונה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו גם יוזם הצעת החוק, חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, סליחה.

<יעקב חגואל: לסיכומו של עניין, אני חושב שאם ב-1951 הבית הזה לקח על עצמו את חוק המעמד והכניס בחוק המעמד את העניין של עלייה, הסמיך את המוסדות - - -

אברהם נגוסה: תסלח לי, יעקב חגואל, אני רוצה לעדכן אותם על מה אנחנו מדברים.

<יעקב חגואל: אני מסיים בעוד שני משפטים.

אברהם נגוסה: לא, אני רוצה שתמשיך, אני רק רוצה להכניס אותם לעניין.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים עכשיו על כך ששר הקליטה ביקש שנסמיך אותו בחוק הזה גם לשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות העולמית היהודית, שגם יעשו פעילות ביום הזה בחוץ-לארץ כדי לעודד עלייה, זה הנושא שאנחנו מדברים עליו.

אברהם נגוסה: אנחנו שומעים את סגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית, יעקב חגואל.

אברהם נגוסה: בבקשה, תמשיך.

אברהם נגוסה: אני עצרתי אותו כדי לתת לכם את התמונה איפה אנחנו עומדים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, אדוני היושב-ראש, ראוי שזה יהיה בשיתוף הסוכנות וההסתדרות.

אברהם נגוסה: הוא מציג, בואו נשמע.

<יעקב חגואל: לנו מאוד חשוב, ככאלה שמייצגים בבית הזה את היהודים בתפוצות, שאנחנו נמשיך להיות הזרוע המקשרת בין שני הקהלים האלה וזו הסיבה שחשוב לנו לחזק, אדוני נציג משרד המשפטים, את מה שחוקק ב-1951 ולהמשיך אותו גם היום.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת חיליק בר.

אברהם נגוסה: אני רוצה שוב לעדכן גם את חברי הכנסת היוזמים שהצטרפו אלינו, הסוגיה שאנחנו מדברים עליה עכשיו היא סוגית משפטית והיא הבקשה של שר הקליטה להסמיך אותו בחוק הזה לעשות אירועים ביום הזה בחוץ-לארץ, בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית, על מנת לעודד עלייה.

אברהם נגוסה: פה התעוררה בעיה.

אברהם נגוסה: גם ממשרד המשפטים וגם היועצת המשפטית אומרים: בואו נבדוק את העניין המשפטי אם לשר בממשלת ישראל יש סמכות לעשות אירועים בחוץ-לארץ.

אברהם נגוסה: לכן פנינו למשרד המשפטים, נציג משרד המשפטים אומר: יש בעיה.

יחיאל חיליק בר: אבל הוא רוצה שזה ייכתב בחוק הדבר הזה, שהוא מוסמך לכך?

אברהם נגוסה: כן.

<ולדימיר שקלאר: אני רוצה רק לדייק, ברשותך, שהבקשה היתה של הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית.

<ולדימיר שקלאר: הבקשה היתה שלהם ואנחנו הסכמנו.

יחיאל חיליק בר: למה שזה ייכתב בחוק ולא פשוט שהוא יטוס, הממשלה תטיס אותו לאן שהוא רוצה?

יחיאל חיליק בר: למה זה חייב להיות בחוק?

סופה לנדבר: אולי שהיועצת המשפטית של משרד העלייה והקליטה תסביר לנו – את לא רוצה להסביר לנו?

אברהם נגוסה: זו הסוגיה שאנחנו מדברים עליה.

אברהם נגוסה: אחרי שהסברתי את הרקע במה עסקנו עכשיו, אני רוצה לתת לחברי הכנסת היוזמים להציג את חזונם בהצעת החוק הזו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב, הגעת ראשון אז זכות ההצגה הראשונה שלך.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני בקושי שולט על הקול שלי אז אני אנסה באמת לדבר בקצרה.

רוברט אילטוב: כמובן, הצעת החוק היא הצעה הצהרתית.

רוברט אילטוב: החוק הוא חשוב להראות עד כמה קליטת עלייה חשובה למדינת ישראל.

רוברט אילטוב: מדינת ישראל, שהיא מדינה ציונית, בנויה בעצם על שני דברים: קליטת עלייה והתיישבות, כך קמה המדינה.

רוברט אילטוב: מאז הקמת המדינה הגיעו למדינת ישראל מעל 2,300,000 עולים, וכמובן שגם לפני הקמת המדינה הגיעו המונים.

רוברט אילטוב: חשוב לציין את היום הזה, חשוב שהוא ירשם על דפי ההיסטוריה כיום הצהרתי ושנלמד אותו בבתי הספר, נציין אותו במקומות של הממשלה, ש בהם יש את ההשפעה של הממשלה.

רוברט אילטוב: חשוב שגם הילדים וגם המבוגרים יידעו על היום הזה, וכמובן, אין לנו שום בעיה שהיום הזה יצוין גם במקומות אחרים בעולם.

רוברט אילטוב: אני תומך בהצעה הזאת של השר והמוסדות הלאומיים והציוניים.

רוברט אילטוב: אני מבין שיש בעיה עם תאריך.

רוברט אילטוב: ברמת העיקרון, אין לי בעיה לשנות שיהיה תאריך הצהרתי אחר שאותו יהיה אפשר לציין במערכות חינוך, בצבא, בית הנשיא ומקומות אחרים.

רוברט אילטוב: לכן, אם יש לממשלה הצעה אחרת אני אשמח לשמוע כדי שלא ניפול למצב שאת התאריך שאנחנו קבענו היום לא נוכל לציין, לא בבתי ספר ולא במקומות אחרים, לכן חשוב למצוא את התאריך הנכון.

אברהם נגוסה: אין לך את הנוסח?

רוברט אילטוב: עכשיו קיבלתי אותו.

אברהם נגוסה: היום מופיע בסעיף 2(א) "יום העלייה יצוין מדי שנה ביום ז' בחשוון" – האם זה מקובל עליך?

רוברט אילטוב: כן.

יחיאל חיליק בר: מה מיוחד בז' בחשוון?

אברהם נגוסה: אני אגיד לך, קודם גם דיברנו על כך.

אברהם נגוסה: שניהם הציעו יום דומה ואני הצעתי יום אחר, בכל זאת הממשלה מציעה ז' בחשוון מכיוון שבאותם ימים שאנחנו הצענו הכנסת ומוסדות החינוך בחופש.

אברהם נגוסה: לכן, אם המטרה היא לחנך, אז בואו נעשה את זה בז' בחשוון, זה מה שהממשלה מציעה.

יחיאל חיליק בר: אני רק שואל אם לז' בחשוון יש משמעות מיוחדת?

<ולדימיר שקלאר: יש משמעות שזה סמוך לפרשת "לך לך".

אברהם נגוסה: כן, נכון, זה צמוד לפרשת "לך לך".

יואל רזבוזוב: העולה הראשון למעשה.

<חנן ארליך: כן, ז' בחשוון זה תאריך שתמיד חל בשבוע שבו קוראים את פרשת "לך לך", באחד מימות השבוע.

<מירב תורג'מן: אולי כדאי לציין מהי פרשת "לך לך", לטובת אנשים שלא יודעים.

אברהם נגוסה: אם זה מקובל על חבר הכנסת אילטוב - - -

רוברט אילטוב: עלי זה מקובל.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: סיימת?

אברהם נגוסה: אז אני אעבור לחבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: הרחיבו פה על מהות הצעת החוק, מבחינתי, כשהצעתי את החוק הזה, ראיתי בו רק דבר אחד –כמובן מעבר לכל מה שמסביב, שכולם כבר ציינו – אחד הדברים שלפחות מבחינתי היה הכי חשוב הוא לקבע את המעמד של עם ישראל בארץ ישראל, לא כעם כובש אלא כעם שהגיע ארצה לפני כולם, וגם, בעזרת-השם, יישאר כאן אחרי כולם.

מכלוף מיקי זוהר: זו מבחינתי אחת המהויות הבסיסיות ביותר שיש היום בחוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני, בשונה מאחרים, מאמין שהיינו פה הרבה לפני כולם, עוד לפני 3,500 שנה.

מכלוף מיקי זוהר: היה מועד, יש לו צידוקים היסטוריים גם בספר התנ"ך – שחלק מאתנו לא מאמין, אני כן מאמין בספר הזה – וגם בהמון דברים שאתה יכול לברר בארץ ישראל, בקרקע שלנו פה בארץ ישראל עוד כשעלינו ארצה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם יכולים למצוא מזבח שיהושע בן נון הקים שיש לא מעט מדענים, שהם אתאיסטים גמורים, שטוענים שהמבנה הזה אכן מבנה של עם ישראל שהוקם פה לפני 3,500 שנה בכניסתנו ארצה.

מכלוף מיקי זוהר: המועד הרלוונטי היה י' בניסן, לא היה מועד אחר שנכנסנו לכאן ארצה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, בפרשת "לך לך", בז' בחשוון אברהם אבינו עלה ארצה, בהתאם לספר התנ"ך, אבל זה עדיין לא היה המועד שקיבלנו את הארץ המובטחת, היינו צריכים להסתובב 40 שנה במדבר לפני שהחליטו לאפשר לנו לעלות לכאן ארצה.

מכלוף מיקי זוהר: יהושע בן נון נכנס, תר את הארץ, בחן את הארץ, בדק אותה, עם ישראל עלה בי' בניסן, לא במועד אחר.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני לא מוכן לקבל שינוי במועד.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב ששינוי במועד פשוט מעקר את מהות החוק, חלק ממהויות החוק.

יואל רזבוזוב: אבל הם לא חשבו שהכנסת תהיה בפגרה אז.

יחיאל חיליק בר: יהושע בן נון לא חשב על זה, הוא לא ישב בוועדת הכנסת.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא נוכל לציין את זה כמו שצריך.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, זה מאוד מאוד מצחיק, אני עוד שנייה כאן פשוט נשפך מצחוק מהבדיחה, אבל עדיין אני מאוד מתייחס לנושא הזה ברצינות כי מה שקורה – אתם עכשיו מגחכים, וזה בסדר, כי אתם אומרים: רגע, בואו נחייה את החיים, עזבו אתכם היסטוריה, היסטוריה זו היסטוריה, אבל כשהזירה הבינלאומית מעלה נגדנו טענות של כיבוש אז לי הרבה יותר קל להתמודד עם הטענות של הכיבוש בזה שאני אומר להם שהיינו כאן לפני 3,500 שנה.

מכלוף מיקי זוהר: יש לזה עדויות היסטוריות, אנחנו קיבלנו את הארץ הזו לפני כולם וזו הארץ של העם היהודי.

רוברט אילטוב: אברהם אבינו היה פה לפני 4,500 שנים, הארץ הזאת הובטחה לו הרבה לפני – 1,500 שנה לפני.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: רוברט טען טענה, אני אענה לו: אתה צודק, רוברט, העניין הוא שאברהם אבינו הוא גם אביהם של המוסלמים וגם של הנוצרים ולכן - - -

רוברט אילטוב: אני לא חושב ככה.

מכלוף מיקי זוהר: זו עובדה.

רוברט אילטוב: אני יכול לחלוק עליך.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא יכול לחלוק עלי, זו עובדה, הוא אביהם של המוסלמים וכו'.

רוברט אילטוב: אני יכול.

מכלוף מיקי זוהר: מאברהם אבינו יצאו גם המוסלמים וגם הנוצרים.

רוברט אילטוב: זה שהם מאמינים בו זה לא אומר שהם יצאו ממנו, עם כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: הוא האב של כולם, מה לעשות?

מכלוף מיקי זוהר: הוא האבא של כולם.

מכלוף מיקי זוהר: ישמעאל זה הבן שלו, מה לעשות?

קסניה סבטלובה: ישמעאל, כן, זה כתוב בתנ"ך, מה לעשות?

מכלוף מיקי זוהר: עשו זה הבן של יצחק, הנכד של אברהם.

רוברט אילטוב: איפה הוא בדיוק נעלם ל-1,500 שנה אחרי – זה לא ברור.

קסניה סבטלובה: בן בעייתי.

רוברט אילטוב: בעייתי מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שמי שקיבל את ארץ ישראל זה היה עם ישראל, אחרי 400 שנות עבודת פרך במצרים ורק לאחר מכן, אחרי מעמד הר סיני, הם זכו להיכנס ארצה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, המועד מבחינתי הוא מועד אקוטי, זה מועד שאפשר יהיה באופן ממש סמלי לקעקע את טענת הכיבוש שאנחנו נטענים עליה יום-יום, שעה-שעה, גם על ידי הזירה הבינלאומית וגם על ידי הפלסטינים שמצויים בארץ ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אני חושב שמהות התאריך היא בעצם אחת המהויות המרכזיות והבסיסיות בחוק, לכן אני גם עומד על התאריך הזה.

מכלוף מיקי זוהר: בנוגע להיכן יתבצעו הפעולות – ברור שזה יצריך פעולות אחרות.

מכלוף מיקי זוהר: למשל, בבית הנשיא לא תהיה בעיה שזה יתקיים, גם בהשתתפות שר מהממשלה ובהשתתפות חברי כנסת שירצו להגיע ולכבד את המעמד, וגם במערכת צבא הגנה לישראל אין שום בעיה שזה יתממש, הצבא פועל כסדרו במועדים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: אז זה לא יתבצע בכנסת וזה לא יתבצע בישיבת ממשלה כי הכנסת וישיבת הממשלה יהיו בפגרה, אבל - - -

<רויטל דותן: מערכת החינוך?

מכלוף מיקי זוהר: מערכת החינוך גם, זה לא יתבצע שם.

מכלוף מיקי זוהר: אבל, אני רוצה לומר כך - - -

רוברט אילטוב: אז מה המהות?

מכלוף מיקי זוהר: המהות – אני הבהרתי כרגע מה אני חושב שהמהות של החוק.

מכלוף מיקי זוהר: אבל, דבר אחד חשוב גם לומר, רוב הקהילות שהיום כבר חוגגות את המועד הזה, בטרם חוקק החוק, חוגגות אותו אך ורק בי' בניסן, לא בשום תאריך אחר, בעיקר קהילות - - -

סופה לנדבר: מה הם חוגגים?

מכלוף מיקי זוהר: את היום הזה, יום העלייה, הם מציינים אותו בי' בניסן.

סופה לנדבר: פעם ראשונה בחיים שאני שומעת שיש במדינת ישראל חגיגה של יום העלייה.

אברהם נגוסה: אתה ציינת את החשיבות מבחינה היסטורית.

אברהם נגוסה: לא התייעצנו אבל כולנו, שלושתנו, חשבנו באמת על העניין של יהושע בן נון, אבל, אני חושב שמה שהממשלה מציעה, יותר – תלכו אחורה, אברהם הוא המקור.

מכלוף מיקי זוהר: אני הבנתי את הטענה אבל יצחק אבינו גם היה יכול באותה מידה לתת את הברכה לעשו, בסוף הוא נתן אותה ליעקב.

אברהם נגוסה: תן לי לסיים את השאלה שלי.

אברהם נגוסה: מה שאני רוצה לשאול אותך:

אברהם נגוסה: אם אתה הולך בכיוון הזה, גם בני ישראל, כשמשה קיבל את ההוראה להוציא את בני ישראל, נאמר לו: לארץ שהבטחתי לאברהם, ליצחק וליעקב תביא אותם, זה אומר שהנתינה היתה קודם ולכן היה להם מקום לחזור אליו.

אברהם נגוסה: לכן, האם לא כדאי לנו ללכת על "לך לך"?

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אומר לך, אתה צודק, הנתינה היתה קודם אבל העלייה היתה בי' בניסן.

סופה לנדבר: אנחנו נצביע, נו, בחייך.

מכלוף מיקי זוהר: לא, זה לא יעזור שתצביעו, החוק לא יגיע לקריאה שנייה ושלישית אם לא תהיה הסכמה, אתם יכולים להצביע עד מחר.

רוברט אילטוב: בטח שיגיע.

סופה לנדבר: אני ממליצה לך – אל תאיים עלינו.

מכלוף מיקי זוהר: לא מאיים.

סופה לנדבר: אל תאיים עלינו.

סופה לנדבר: המדינה הזאת נבנתה על ידי עולים - - -

יחיאל חיליק בר: עכשיו הוא המציא גם את ההיסטוריה וגם את התנ"ך, נו, באמת.

סופה לנדבר: תפסיק, בבקשה.

רוברט אילטוב: גדל לנו בריון פה – לא יגיע, כן יגיע.

סופה לנדבר: בכל מקום הוא מאיים, בכל ועדה הוא מגיע לאיים.

רוברט אילטוב: יש לך בדיוק אותה זכות להצביע כמוני וכמוהו, אז תפסיק - - -

קסניה סבטלובה: מה יכול להיות יותר חשוב מחינוך, מזה שיציינו את זה בבתי הספר, מה?

סופה לנדבר: זה חוק למען מדינת ישראל, למען העלייה ולמען העולים וזה לא חוק לפריימריז שלו בליכוד.

קסניה סבטלובה: למען העולים, למען כל ילדי ישראל גם, שיחגגו אותו.

רוברט אילטוב: קודם כל הוא העתיק את החוק הזה ממני ועכשיו הוא גם אומר שהוא לא יעלה אותו, כל הכבוד לך באמת.

יחיאל חיליק בר: העתקת את החוק הזה מהכנסת ה-19 עם התאריך שאתה מבקש, אז קצת כבוד לאלה שעשו את זה לפני שהגעת לפה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא העתקתי את החוק.

קסניה סבטלובה: נותנים לך מה שאתה רוצה אז אתה נגד העולים?

קסניה סבטלובה: מה זה, מיקי?

יחיאל חיליק בר: תרגיע עם ההתנשאות שלך.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא נגד העולים.

רוברט אילטוב: אל תהיה בריון.

קסניה סבטלובה: למה אתה רוצה לשלול מילדי ישראל - - -

רוברט אילטוב: סליחה, אתה לא מסכים אז לא מסכים – יש כללים דמוקרטיים.

יחיאל חיליק בר: כל אחד חושב שהוא המציא את הגלגל.

יחיאל חיליק בר: אנחנו הגשנו את הדבר הזה בכנסת ה-19, עם כל הכבוד, עם התאריך שאתה עכשיו מגן עליו, ובצדק, ואל תטיף לנו עכשיו, לא ציונות, לא אהבת הארץ ולא תנ"ך, בסדר?

יחיאל חיליק בר: תעשה לי טובה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר להשלים את דברי?

רוברט אילטוב: אפשר להשלים את זה דבריך, אבל אל תהיה פה בריון.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מטיף, לא לך, ואני לא חושב שאתה גם - - -

רוברט אילטוב: מיקי, אל תהיה בריון.

סופה לנדבר: אנחנו ממליצים לך – אל תאיים עלינו, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: עכשיו יש לו בעלות לא רק על אהבת הארץ, גם על - - -

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, בוא נדבר אחד-אחד.

סופה לנדבר: אנחנו פוחדים, ממש מתים מפחד.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא ארד לרמה הזאת.

רוברט אילטוב: אתה כבר ירדת, תגיד שאתה מתכוון לעלות.

סופה לנדבר: אני פשוט ממליצה לך לשמור על סגנון, סגנון של איומים פוליטיים כאן, בוועדה, לא מקובל עלינו.

רוברט אילטוב: מה זה האיומים האלה?

סופה לנדבר: מה זה?

סופה לנדבר: כל פעם הוא מגיע: אני ואני ואני.

רוברט אילטוב: הוא לא יעלה, כן יעלה – למה מה הוא?

קסניה סבטלובה: אנחנו באים לפה למען העלייה ופתאום יש פה: אני לא אעלה את זה, אני כן אעלה את זה – מה זה צריך להיות בכלל?

יחיאל חיליק בר: עד שיש חוק אחד שכולם מאוחדים לגביו הוא בא עם הגישה הפטרוניסטית המתנשאת הזאת.

רוברט אילטוב: והוא עוד אומר שהוא לא ירד לרמה – אתה כבר שם, אתה צללת לשם.

רוברט אילטוב: אתה עוד אומר לי: לא, לא, תעלה?

מכלוף מיקי זוהר: סיימת את המתקפה?

קסניה סבטלובה: לא התחלנו אפילו.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה לראות את הקואליציה לא מעבירה את החוק.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להשלים את דברי?

אברהם נגוסה: אני מבקש לתת לחבר הכנסת מיקי לסיים את דבריו.

אברהם נגוסה: בבקשה, תסיים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני באמת לא מתרשם מכול הכעס שיש כאן.

יחיאל חיליק בר: גם אנחנו לא מתרשמים ממך.

סופה לנדבר: גם אנחנו לא מתרשמים ממך.

רוברט אילטוב: אפשר לחשוב.

יחיאל חיליק בר: גם אם אתה מאוד מנסה להרשים אותנו אתה לא מצליח.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם לא אדם שמאיים ואני באמת לא - - -

רוברט אילטוב: כרגע איימת, אפשר להוציא את הפרוטוקול להראות לו?

רוברט אילטוב: אולי הוא לא מבין מה הוא אומר?

יחיאל חיליק בר: "זה לא יעבור קריאה שלישית" – שלא יעבור, על מי אתה מאיים, על עם ישראל?

יחיאל חיליק בר: על יהושע בן נון?

יחיאל חיליק בר: על אברהם אבינו?

יחיאל חיליק בר: על מי אתה מאיים?

יחיאל חיליק בר: כבר את כולם הכללת באיומים שלך פה.

מכלוף מיקי זוהר: מיצית, אני חושב שמיצית.

יחיאל חיליק בר: לא, לא מיציתי.

יחיאל חיליק בר: הגישה המתנשאת הזאת לא מקובלת עלי.

מכלוף מיקי זוהר: תסיים, תסיים.

יחיאל חיליק בר: היא לא מקובלת עלי.

יחיאל חיליק בר: וגם הרמיזה הזאת כאילו בשביל כולנו הנושא התנ"כי זה בדיחה ורק בשביל הרב האדמו"ר מיקי זוהר אהבת הארץ והתנ"ך הם הנכס הבלעדי של הליכוד – אז לא.

יחיאל חיליק בר: אז הגישה המתנשאת הזאת לא מקובלת.

יחיאל חיליק בר: אז קודם כל תרגיע ותרד לקרקע, תרד לקרקע ועכשיו תמשיך לדבר.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת חיליק בר, אני מבקש, אני עוד לא נתתי לך את רשות הדיבור.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי זוהר, אני מבקש שתסיים ורשות הדיבור לחבר הכנסת בר.

יחיאל חיליק בר: הוא נתן לי רשות דיבור, לא שמת לב, האדמו"ר נתן לי רשות דיבור.

מכלוף מיקי זוהר: חיליק, אני מאוד מכבד אותך אבל אדם שמאמין בשתי מדינות לשני עמים לא יכול להיות מחויב למסורת היהודית, הוא פשוט שאנן.

יחיאל חיליק בר: כי אני, בניגוד אליך, רוצה שיהיה לנו רוב יהודי במדינה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: הוא פשוט שאנן, הוא פשוט שאנן.

רוברט אילטוב: ראש הממשלה שלך אמר את זה בנאום בר-אילן.

יחיאל חיליק בר: זה שאתה רוצה שאחמד טיבי יהיה ראש הממשלה זאת לא בעיה שלי, אני לא רוצה אותו, מה לעשות?

רוברט אילטוב: אם לא מתאים לך – צא מהליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: הוא פשוט שאנן, הוא פשוט שאנן.

רוברט אילטוב: הוא הצהיר את זה.

קסניה סבטלובה: ראש הממשלה מול העם אמר, הוא מאמין בזה.

קסניה סבטלובה: זה שאתה חולק עליו – אתה מוזמן ללכת למפלגה אחרת.

קסניה סבטלובה: לך לבל"ד, שם גם לא מאמינים בשתי מדינות לשני עמים.

יחיאל חיליק בר: אני מאמין בחזון הציוני, לא בחלומות באספמיה - - -

רוברט אילטוב: לא מתאים לו להיות בליכוד – שיצא משם.

מכלוף מיקי זוהר: החזון הציוני שלך נוגד את ההיסטוריה היהודית.

אברהם נגוסה: החוק הזה דווקא מחבר קואליציה ואופוזיציה ולכן אל תעשו - - -

יחיאל חיליק בר: אז שידברו לעניין.

מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר לעניין, צר לי, אבל לא מאפשרים לי.

יואל רזבוזוב: בסדר, זאת הגישה שלו, בסדר, נו.

אברהם נגוסה: תנו לו לסיים.

רוברט אילטוב: איזו גישה?

רוברט אילטוב: זה שראש הממשלה אמר: שתי מדינות לשני עמים והוא לא מאמין בזה?

רוברט אילטוב: שיגיד את זה לראש הממשלה, לא לנו, שלא יטיף לנו מוסר פה.

קסניה סבטלובה: יש פה מפלגה, מפלגת בל"ד, מיקי, שגם לא מאמינה בזה, זה בסדר, אתה לא לבד.

מכלוף מיקי זוהר: צר לי להבהיר לחברי הוועדה - - -

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אני מאבד את הסבלנות שלי.

סופה לנדבר: מה אתה מאבד?

סופה לנדבר: אתה כלפיו צריך לאבד.

רוברט אילטוב: הוא מסית את כולם ואתה מאבד את הסבלנות שלך?

סופה לנדבר: הוא הגיע כאן להכריז שביבי נתניהו נמצא אצלו בכיס הקטן שלו אז, בבקשה, אם אתה מציע שאנחנו גם - - -

יחיאל חיליק בר: לא רק ראש הממשלה, כל הקואליציה, אף אחד לא יצביע על זה.

סופה לנדבר: כל הקואליציה.

קסניה סבטלובה: גם כל התנ"ך.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אני אספר לחברים פה שביבי נתניהו לא יכול להיות בכיס של אף אחד, אולי כולכם בכיס שלו של נתניהו.

סופה לנדבר: הו הו.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני רק רוצה לומר משפט בשביל לסיים את הסאגה הזאת.

רוברט אילטוב: כן, כן, תסיים את הסאגה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מאיים על אף אחד, אני מודיע הודעה ואני גם מתכוון לעמוד מאחוריה.

מכלוף מיקי זוהר: הוכחתי גם בעבר שכשאני רוצה להשיג הישגים אני גם יודע להשיג אותם, למרות שחברי הוועדה חושבים שהם - - -

רוברט אילטוב: "חוק השבת", ראינו אותך, התקפלת כמו זבוב.

מכלוף מיקי זוהר: חכה, אנחנו נחיה ונראה גם את "חוק השבת", לאן הוא יגיע ולהיכן הוא יתגלגל.

רוברט אילטוב: ראינו את הגיבור.

יחיאל חיליק בר: מיקי, זו קדנציה ראשונה שלך, תלמד – באיומים לא עובדים פה, לא עובדים.

מכלוף מיקי זוהר: אני בקדנציה ראשונה - - -

קסניה סבטלובה: עם הנצח לא מפחד מחוקים הזויים, זה בסדר.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי זוהר, אני מבקש לסיים את דבריך.

קסניה סבטלובה: עם הנצח לא מפחד, לא מהאיומים שלך ולא מהדברים האלה.

סופה לנדבר: קצת צניעות, מיקי, קצת צניעות.

מכלוף מיקי זוהר: אני בקדנציה הראשונה שלי, ותתפלאו, היא גם לא תהיה האחרונה שלי.

מכלוף מיקי זוהר: רוצה לומר דבר אחד - - -

סופה לנדבר: את זה אנחנו עוד נראה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם תראו.

קסניה סבטלובה: הנבואה ניתנה לשוטים.

יחיאל חיליק בר: אם ירצה השם, אם ירצה השם.

מכלוף מיקי זוהר: רק אם ירצה השם.

יחיאל חיליק בר: נכון, אז למה אתה אומר?

יחיאל חיליק בר: מה, אתה עכשיו מחליט בשבילו גם?

יחיאל חיליק בר: מחליט בשבילו שזו לא קדנציה אחרונה שלך?

מכלוף מיקי זוהר: הכול מאתו יתברך, לא אתה, אתה יכול אולי לוותר פעם אחת על המזכ"לות שלך ולבוא לפריימריז, נראה אותך גם עובר בפריימריז לפני שאתה בכלל מטיף לי מוסר.

יחיאל חיליק בר: אני לא מזלזל בזה, אתה מזלזל בזה.

יחיאל חיליק בר: מאיפה אתה יודע שתהיה עוד פעם חבר כנסת?

יחיאל חיליק בר: אם אתה כל כך מתחבר למקורות תגיד לפחות "אם ירצה השם" לפני זה.

רוברט אילטוב: שמענו עליך.

יחיאל חיליק בר: דמוקרט גדול.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לסיים את דברי ולומר שבסופו של דבר לחוק הזה יש משמעות, בעיני היא בעלת הערך הגדול ביותר, וזה ציון יום ברור מתי עם ישראל עלה לארץ ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שאפשר יהיה לציין אותו בעוד מגוון רחב של מקומות ולא חייב להתעקש על תאריך אחר, כי תאריך אחר בסופו של דבר פוגע במהות החוק, נקודה.

רוברט אילטוב: נקודה מבחינתך.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: אני אנחנו כבר דנים על נושא התאריך, חבר הכנסת מיקי זוהר, אני מבין, זו העמדה שלך, זו דעתך, אתה מאמין בזה בלב שלם, אנחנו רואים את זה, אך זו לא עמדתנו.

יואל רזבוזוב: הצעת החוק שאנחנו חתומים עליה, הצעת החוק של חבר הכנסת רוברט אילטוב, מדברת על משהו האחר.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להביא לך את הזווית האחרת – אנחנו מדברים, רובנו כאן, בתור עולים, העולים שעלו לכאן, שתרמו למדינת ישראל, והמדינה צריכה גם לדעת להעריך ולהוקיר וזה צריך להיות בכל המקומות.

יואל רזבוזוב: זה צריך להיות גם במערכת החינוך כדי שיידעו, כדי הילדים שלנו, שהם בני עולים, ירגישו את הכבוד כי בסופו של דבר הבאנו באמת לא מעט הישגים לכלכלת המדינה, לתרבות המדינה ויש עוד הרבה מישורים.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא זלזל חלילה בעולים החדשים.

רוברט אילטוב: הוא לא אמר שאתה מזלזל, הוא לא אמר את זה.

יואל רזבוזוב: הרי לא היתה לנו בעיה עם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני מחבק את העולים וגאה בכל עולה שהגיע ארצה, פשוט על המועד אני לא מסכים.

יואל רזבוזוב: חברים, תנו לי לסיים.

אברהם נגוסה: אני מבקש, אל תיכנסו בדבריו של חבר כנסת אחר, אני מבקש.

יואל רזבוזוב: אם המועד שלך היה בזמן שיש כנסת ומערכת החינוך היתה עובדת כרגיל לא היתה לנו בעיה, העניין פה הוא לא זה.

יואל רזבוזוב: אבל, ברגע שאתה מוציא את ההצעה שאנחנו חשבנו אתה מרוקן אותה מתוכן, מכיוון שאם זה לא יצוין במקומות שאנחנו כן חושבים שהיום צריך להיות מצוין – במערכת החינוך, בכנסת, במליאה – אתה מרוקן את ההצעה הזאת.

יואל רזבוזוב: אני מבין שזאת עמדתך אבל אנחנו כאן רבים, עוד מעט אנחנו נצביע ואנחנו נצביע בעד התאריך שהציעה הממשלה, ושתבין, זה לא נגדך.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אנחנו לא נצביע.

רוברט אילטוב: בטח שאנחנו נצביע, למה שלא נצביע?

יואל רזבוזוב: ואם אתה חושב שאתה תצליח לתקוע את זה הלאה אנחנו נילחם בזה.

יואל רזבוזוב: אני לא חושב שצריך לאיים פה.

יואל רזבוזוב: אתה נציג הקואליציה ויש לך איזשהו כוח, בקואליציה של 61, אנחנו מבינים את זה - - -

מכלוף מיקי זוהר: מה קשור ל-61?

יואל רזבוזוב: אבל, בסופו של דבר צריך להבין, אתה הולך פה נגד העולים כי מהות החוק היא אחרת ממה שאתה חושב.

יואל רזבוזוב: זה שאתה מתרגם ואנחנו מתחילים לדבר פה על ההיסטוריה היהודית וההלכתית – אני חושב שזה לא רלוונטי, אולי מבחינתך זה רלוונטי, מבחינתנו, אנחנו רוצים לציין את יום העלייה מהסיבות שציינתי.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, אני אומר לך, זה לא עניין של אופוזיציה וקואליציה.

אברהם נגוסה: הנה, אני בקואליציה הולך עם התאריך שהממשלה מציעה, לכן אני אומר שאל תגררו את העניין לאופוזיציה וקואליציה, צריך להסתכל עניינית מה יותר טוב.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת חיליק בר, בבקשה.

רוברט אילטוב: חיליק, רק שנייה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

רוברט אילטוב: כיוזם, הרי כשהצעת החוק הועלתה בוועדת שרים לענייני חקיקה היא קיבלה הסכמה בתנאי שהדבר הזה יתואם עם הממשלה, לכן דבריו של מיקי זוהר אינם באמת עולים באותה ההתחייבות שהמציעים נתנו, כולל אותו מיקי זוהר, שהוא בעצם מחויב להתקדם עם הצעת הממשלה.

רוברט אילטוב: לכן, האיומים האלה הם פשוט ביזיון לאותה ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: למה אתם רואים אותם כאיומים?

מכלוף מיקי זוהר: אתה שמעת פה איום?

יחיאל חיליק בר: כן, מיקי, שמענו.

רוברט אילטוב: בטח, אתה רוצה – תוציא פרוטוקול, אולי אתה לא שולט על מה שאתה אומר.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי שזה לא יעלה ואני עדיין עומד על זה.

רוברט אילטוב: מה זה, זה לא איום?

מכלוף מיקי זוהר: זה לא איום, זו הבטחה, יש הבדל בין איום להבטחה.

רוברט אילטוב: זה בניגוד להסכמתך מול החלטת ועדת שרים, לכן אנחנו נתקדם עם החלטה של ועדת שרים.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא איום, זו התחייבות, למה אתה קורה לזה איום?

מכלוף מיקי זוהר: אני קורא לזה התחייבות.

רוברט אילטוב: זו התחייבות, מה לעשות?

רוברט אילטוב: ככה זה עובד.

מכלוף מיקי זוהר: אני התחייבתי שזה לא יעלה.

רוברט אילטוב: לא, התחייבת לוועדת שרים שאתה מתאם את המועד עם הממשלה, לא.

מכלוף מיקי זוהר: לא, התחייבתי לך עכשיו שזה לא יעלה עם המועד הזה.

מכלוף מיקי זוהר: לא איימתי.

רוברט אילטוב: התחייבת מול הממשלה.

יחיאל חיליק בר: אני מזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שלך בקואליציה יש בדיוק אותו כוח ואותו קול כמו של מי שמאיים, זה רק בשביל העתיד.

מכלוף מיקי זוהר: למה איום?

מכלוף מיקי זוהר: זו הבטחה.

יחיאל חיליק בר: בסדר גמור, אנחנו נראה את ההבטחות.

יחיאל חיליק בר: אתה יודע מה?

יחיאל חיליק בר: יושבים פה שני נציגים משתי מפלגות שהיו בכנסת הקודמת בקואליציה וחלק, לא הם, אנשים איימו וכו' ועכשיו הם באופוזיציה, ואני מאחל לך שתחווה את אותה חוויה ותהיה באופוזיציה במהרה בימינו אמן.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא נהיה באופוזיציה, אנחנו נהיה בקואליציה.

יחיאל חיליק בר: במהרה בימינו אמן.

מכלוף מיקי זוהר: אתם תישארו באופוזיציה.

רוברט אילטוב: חיליק, אנחנו לא איימנו.

יחיאל חיליק בר: אני יודע שאתם לא איימתם, אמרתי.

אברהם נגוסה: בבקשה, תתמקד.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה להגיד שעצוב לי שדווקא עד שיש חוק כל כך חשוב, שיש הסכמה מקצה לקצה על ציון היום המאוד מאוד חשוב הזה, אנחנו יורדים בדיון הזה לרמות כאלה שעלי לא מקובלות.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה למחות נגד עוד משהו, מיקי, וכמו שאמרת את הדברים מדם לבך, ואני מעריך את זה, זה מדם לי – לך אין בעלות לא על אהבת הארץ, לא על ידיעת התנ"ך, לא על ידיעת הארץ, לא על אהבת התורה ולא על מורשת עם ישראל, לא לך, לא לליכוד, לא לימין, וכשאתה אומר:

יחיאל חיליק בר: אולי בשבילכם זו בדיחה – אז לא, זו לא בדיחה, אל תתפטרן עלינו, אנחנו אוהבים את הארץ ואת התורה בדיוק כמוך.

יחיאל חיליק בר: יחד עם זאת, ויותר מזה, ויותר מזה, אני רוצה להזכיר לך דבר אחד – שהתאריך הזה שאתה ציינת ואתה מתעקש עליו, את התאריך הזה לא אתה המצאת, אני המצאתי.

יחיאל חיליק בר: אנחנו, בחוק הקודם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז תעמוד עליו.

יחיאל חיליק בר: בגלל אותו מעשה של יהושע בן נוון שצלח את הירדן, אנחנו המצאנו אותו מתוך החשיבות של התאריך.

יחיאל חיליק בר: אז אל תטיף לי או תלמד אותי על התאריך כי אני זה שהבאתי את התאריך הזה בכנסת ה-19.

מכלוף מיקי זוהר: אז תעמוד עליו, מה הבעיה?

יחיאל חיליק בר: עכשיו לגבי העמידה עליו: קודם כל, אני מקבל את החשיבות של התאריך שלך.

יחיאל חיליק בר: אני מקבל את זה, י' בניסן זה לא תאריך שלא חשוב לי, אני הצעתי אותו בגלל שהוא חשוב.

יחיאל חיליק בר: השאלה היא אחת: מה אנחנו רוצים לציין פה, את מי אנחנו רוצים לכבד פה וכיצד?

יחיאל חיליק בר: אתה יכול לשייך את זה ל-י' בניסן, אתה יכול לשייך את זה לז' בחשוון, לשניהם יש תירוצים טובים, השאלה היא אחת – כשאתה בא לכבד את מוסד העלייה, שהוא מוסד חשוב ביותר, אתה רוצה שיקבלו אותו בבתי הספר, כן או לא.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שתגיד לי לא, בגלל חשיבות התאריך שלך, אתה רוצה שנקבל אותו בכנסת עם ראש הממשלה, עם יו"ר הכנסת ועם הנשיא, כן או לא, או שאתה רוצה שכל מיני עמותות עולים – שהן לא לא חשובות – יעשו להן בכל מיני קלאבים בבת-ים ובנתניה את ציון העלייה בגלל שאתה מתעקש על התאריך הזה, ולא כנסת ישראל, ולא נשיא ישראל, ולא ראש הממשלה, ולא בתי הספר יכבדו, רק כי אתה רוצה לשייך את זה בהכרח ליהושע בן נון, שאין בכלל ספק בחשיבות האירוע, ולא לקחת את עמדת הממשלה ואולי לשייך את זה לפרשת "לך לך" ולאברהם אבינו, שבין אם זה תירוץ או לא, זה נותן איזושהי ירידה מהסולם.

יחיאל חיליק בר: אני אוהב את התאריך שאתה נלחם עליו ואני הצעתי יותר, כמוך, אני אומר לך, כמוך, השאלה היא בסופו של דבר: אם אנחנו עושים פה חוק היסטורי ובסופו של דבר מציעים כבר סוף סוף לקבוע יום ציון שנתי להכיר במפעל החשוב הזה שהוא ערש הציונות, איך אנחנו רוצים שיקבלו אותו?

יחיאל חיליק בר: איך אנחנו רוצים שיכבדו אותו ולא?

יחיאל חיליק בר: זאת אומרת, זה לא עניין של אגו פה, זה לא עניין שאתה הצעת תאריך ונעמוד עליו, כי אני אומר לך - - -

רוברט אילטוב: לא, אנחנו כולנו הצענו את אותו תאריך.

יחיאל חיליק בר: אני אפילו פעמיים, שתי כנסות, כבר מתעקש על התאריך הזה, אבל אני לא ידעתי שהממשלה תבוא ותגיד: חבר'ה, אין כנסת, אין מוסדות חינוך.

יחיאל חיליק בר: איפה תציין את זה, מיקי?

מכלוף מיקי זוהר: אני הגשתי חוק עם מהות, ברגע שמעקרים את המהות של החוק שלי, אני לא רואה - - -

יחיאל חיליק בר: על המהות, אגב, אני רוצה עוד יותר להעיר, עוד מילה דווקא על המהות.

סופה לנדבר: אז יהיה חוק של רוברט אילטוב, נו.

מכלוף מיקי זוהר: אני, לחוק שהגשתי, היתה מהות ברורה – ציון יום מסוים.

אברהם נגוסה: נא לסיים, חבר הכנסת.

יחיאל חיליק בר: משפט אחרון, דווקא על המהות אני רוצה להגיד למיקי, אני רוצה להגיד למיקי על המהות.

מכלוף מיקי זוהר: יש בו עוד כמה מהויות, אבל זו המהות מבחינתי.

יחיאל חיליק בר: קודם כל, החוק הזה בשבילי הוא לא לסגור חשבון נגד או בעד הכיבוש, הוא לא בשביל להצדיק - - -

מכלוף מיקי זוהר: בשבילי כן.

יחיאל חיליק בר: כי אוי ואבוי אם איזה חוק חשוב ככל שיהיה בכנסת ישראל הוא זה שיראה לעולם שאנחנו פה בזכות ולא בחסד.

יחיאל חיליק בר: מחר חלילה תבוא איזה – לא יודע מי יעלה לשלטון ויבטלו את החוק ואז תבוטל ההצדקה שלנו כי כבר אין חוק.

יחיאל חיליק בר: הצידוק שלנו לשבת בארץ הזאת, בארץ אבותינו, מגיע מתוקף אותם 3,500 שנה, אפילו 4,000 שנה, שאתה מדבר עליהן, ולא מאיזשהו תוקף חוק ובאיזה יום הוא יהיה.

יחיאל חיליק בר: ולכן, אם יש לך טענות בעד או נגד הכיבוש – ובהרבה דברים אני מסכים אתך ובהרבה דברים אני לא – תאמין לי שלא החוק הזה, חלילה שהחוק הזה, יהיה זה שיבוא וייתן את התשובה לכיבוש או ללא כיבוש.

יחיאל חיליק בר: לכן אני רק חושב דבר אחד – ואני לא מאמין שאני אומר את זה לך, כנציג הקואליציה – אם הממשלה תתעקש על ז' בחשוון מתוך מניעים שהם הגיוניים, גם אם אני לא מת על זה כי אני שתי כנסות כבר מקדם את י' בניסן, צריך לפחות להקשיב, והכי חשוב, מיקי, לבוא בסוף בהסכמה כדי שעם ישראל יראה שהקואליציה והאופוזיציה, מקצה לקצה, מכבדים את היום והחוק הזה.

יחיאל חיליק בר: זהו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכוון לנסות לשכנע את הממשלה לחזור לי' בניסן.

יחיאל חיליק בר: תנסה.

רוברט אילטוב: את זה אנחנו אוהבים.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

רוברט אילטוב: אפילו אנחנו נלך אתך.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שגם אני.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אני קודם כל רוצה להגיד שאני מאחלת למיקי זוהר להיות כאן המון קדנציות ולתרום לחקיקה של מדינת ישראל אבל לא בצורה של איומים.

סופה לנדבר: אני לא פעם ראשונה, מיקי, שומעת שאתה מגיע לוועדה ואתה מתחיל לאיים.

מכלוף מיקי זוהר: לא מאיים.

סופה לנדבר: בסדר, עכשיו תיקנת את עצמך ואנחנו מקבלים את התיקון.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא תיקנתי את עצמי, אמרתי שאני - - -

רוברט אילטוב: שתשכנע.

יחיאל חיליק בר: אני מצטרף לאיחולים שלך שמיקי יהיה פה עוד הרבה זמן, אם ירצה השם, אני מצטרף לזה.

מכלוף מיקי זוהר: הכול בזכות השם, שום דבר לא בזכות עצמי, הכול הוא, אני סך הכול השליח שלו.

רוברט אילטוב: כולנו שליחים שלו.

יחיאל חיליק בר: אני מסכים אתך.

אברהם נגוסה: בבקשה, לא להפריע לחברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: אמנם אני חילונית אבל אני חושבת שכולנו כאן

סופה לנדבר: בעולם הזה שליחים שלו ובגלל זה אף אחד לא ייקח בלעדיות להיות שליח.

מכלוף מיקי זוהר: המשיח בדרך, סופה.

יחיאל חיליק בר: סופה, אין יהודי חילוני, אין דבר כזה.

אברהם נגוסה: בבקשה, מה קורה לכם?

סופה לנדבר: רבותי, אני חושבת שכאשר רוברט אילטוב וחברי הכנסת שחתומים על החוק הגישו את החקיקה הזאת, המשמעות של חוק יום העלייה היתה משמעות חינוכית, חינוכית לפני הכול, ובגלל זה את התאריך צריכים לבחור הוא כדי להיכנס למוסדות החינוך, כדי שמדינת ישראל תחגוג את היום הזה.

סופה לנדבר: לדעתי, המשמעות של חוק העלייה היא גם התרומה של העלייה למדינת ישראל.

סופה לנדבר: כולנו יודעים שבמדינה הקטנה הזאת – 3.5 מיליון לא נולדו כאן, במדינת ישראל, הגיעו מכול התפוצות ושינו את מדינת ישראל – אני חושבת שכאשר חוגגים את היום הזה צריכים לחגוג את התרומה של העלייה, תרומה של עלייה מסיבית שהגיעה מכול המדינות, מה היה כאן לפני העלייה, מה בעצם מול עינינו ובמה אנחנו שותפים במדינה הזאת.

סופה לנדבר: אני מבקשת מהיועצים המשפטיים ייעוץ איך אנחנו נאשר את הבקשה של שר העלייה והקליטה לפעול דרך מוסדות הסוכנות וההסתדרות הציונית ולחגוג את היום הזה למען עידוד עלייה.

סופה לנדבר: הרי המשרד לקליטת עלייה כבר מזמן – כבר כמעט שנתיים – הפך ביוזמתנו למשרד העלייה והקליטה, זה אומר שהמשרד הזה פועל גם בתפוצות, והמשרד, דרך הסוכנות, ההסתדרות הציונית וארגונים, עושים את מה שצריך לעשות כדי לעודד את העלייה.

סופה לנדבר: המשמעות לחגוג ולתת אפשרות לחגוג את יום העלייה בתפוצות היא משמעות חשובה ביותר לחקיקה הזאת, משמעות חשובה לשר העלייה והקליטה, שפועל בתפוצות.

סופה לנדבר: אז אנחנו מבקשים, אל תגידו לנו "לא", תגידו לנו מה אנחנו עושים כדי לתת לו את הסמכות לפעול דרך הארגונים האלה בחו"ל ובתפוצות.

סופה לנדבר: זה מה שרציתי להגיד.

סופה לנדבר: אני רוצה לברך – זה חוק חשוב ביותר למדינת ישראל ומיותר להגיד שעל סמך החקיקה הזאת אסור לריב, להפך, החוק הזה צריך לאחד את כולנו למען המדינה, למען קליטת עלייה, למען עידוד עלייה ולעשות הכול כדי שהוא יעבור במהירות ונתחיל לחגוג את היום הזה בגלל שהוא משמעותי למדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני ממליצה שאנחנו נצביע אם מיקי לא חוזר בו בגלל שהמשמעות בחקיקה הזאת היא קודם, לפני הכול, חג למדינת ישראל וחג חינוכי.

סופה לנדבר: אנחנו, שכולנו היינו, כל אחד בזמנו, עולים חדשים, יודעים שבמדינת ישראל אוהבים את העלייה – לא אוהבים את העולים.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים דרך העיגון הזה של החגיגה לתת אפשרות לאנשים להכיר יותר מקרוב את העולים, להכיר את התרומה למען מדינת ישראל ולעשות הכול כדי שכולנו נחגוג את היום הזה, הוא חשוב לא פחות מיום העצמאות לדעתי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.

קסניה סבטלובה: קודם כל, אני באמת רוצה לברך על הצעת החוק הכל כך חשובה הזאת.

קסניה סבטלובה: כולנו, בין אם צברים, בין אם אנחנו עולים או בני עולים, אנחנו מבינים מה חשיבותה של העלייה לארץ ישראל, מה החשיבות של הבאה של עולים נוספים למדינה שלנו, שילוב שלהם, קליטה שלהם, והדבר הזה מתרחש, לצערנו לפעמים, לא תמיד בצורה שאנחנו חולמים עליה.

קסניה סבטלובה: לכן, כשאנחנו שומעים עד עכשיו על גילויי גזענות, אנחנו רואים, שומעים ונתקלים במקרים מזעזעים, שבבתי ספר נשמעים כינויי גנאי לכיוונם של עולים, אני אומרת – מה יותר חשוב מחינוך ילדנו?

קסניה סבטלובה: מה יותר חשוב שבבתי הספר במדינת ישראל יציינו את היום הזה?

קסניה סבטלובה: באמת יציינו, עם כל המשמעות, לא רק לעשות "וי".

קסניה סבטלובה: בסדר, ציינו את זה בבית הנשיא, זה נכון, חשוב מאוד בית הנשיא, אבל חשוב שזה יהיה חג עממי, חשוב שזה יהיה יום עממי.

קסניה סבטלובה: רק כך אנחנו נוכל להתמודד עם תופעת הגזענות וחוסר הסבלנות.

קסניה סבטלובה: זה גם בהמשך להצעת החוק המאוד חשובה של חבר הכנסת נגוסה, היושב-ראש, ד"ר, שבאמת פועל הרבה לכך שיהיה לנו הצעת חוק ללימודי התפוצות, כל התפוצות.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שציון היום הזה מסתדר יופי עם הצעת החוק הזאת.

קסניה סבטלובה: מה יכול להיות יותר חשוב לנו?

קסניה סבטלובה: אני לא יכולה להדגיש את זה יותר.

קסניה סבטלובה: גם כעולה שעכשיו שולחת את הילדות שלה לבית הספר, אני באמת מצפה שמדינת ישראל תיתן את הדעת על נושא כל כך חשוב כמו עלייה, גם כאן וגם כמובן בתפוצות, ששם, בין אם כאלה שכן עלו או לא עלו, באמת צריכים שתהיה להם הזדמנות בתקופה שהם נמצאים במוסדות החינוך של השכלה הגבוהה, ההשכלה התיכונית וההשכלה היסודית, לציין את היום החשוב הזה.

קסניה סבטלובה: יש לנו מוסדות מצוינים, כמו ההסתדרות הציונית, שבאמת יכולים לטפל יופי ביום הזה ולדאוג לכך שבחוץ-לארץ גם יציינו את זה בצורה מכובדת.

קסניה סבטלובה: אבל, לכך צריך לייחד יום שהוא באמת יום שנוח לכולם, וכאן אנחנו בעצם מדברים, מיקי, על פשרה, פשרה זו מילה כל כך חשובה שלא נשמעת כמעט בכלל בשיח שלנו.

קסניה סבטלובה: כל הקיצוניות הזאת של: אני דורש כך, אני מאיים – אנחנו בכלל לא רוצים לשמוע את זה.

קסניה סבטלובה: אנחנו התברכנו בוועדה הזאת בכך שאנחנו - - -

מכלוף מיקי זוהר: כל הצבעה בכנסת אני רואה כמה האופוזיציה מתפשרת עם הקואליציה.

רוברט אילטוב: אתה לא צודק.

יחיאל חיליק בר: מתפשרים הרבה, 70% מהחקיקה הממשלתית אנחנו מעבירים אז תהיה הוגן.

קסניה סבטלובה: אנחנו התברכנו בוועדה הזאת שאנחנו מאוחדים למען העלייה ולמען העולים, אז אל נא, אתה בא לפה, אתה לא חבר קבוע בוועדה, אנחנו מברכים אותך בזה שאתה פה, אנחנו רוצים שגם בך תיכנס רוח הוועדה הזאת, שהיא באמת רוח של פשרה, של אהבת אדם.

רוברט אילטוב: בדרך כלל.

קסניה סבטלובה: כן, בדרך כלל.

קסניה סבטלובה: אנחנו באמת רוצים להגיע אתך לפשרה שתשרת את המדינה שלנו, את כל העולים וגם את העולים שבדרך, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: יש לי רעיון מצוין לפשרה.

אברהם נגוסה: בואו נשמע מעבר לחברי הכנסת.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה, מישהו רוצה להעיר בעניין של היום?

<רויטל דותן: אני רוצה לומר כנציגת משרד החינוך שאני רואה חשיבות גדולה מאוד שהיום יצוין במערכת החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: מצוין, אפשר לציין אותו בז' בחשוון.

יחיאל חיליק בר: תסגור את הישיבה, מיקי מסכים אתנו.

רוברט אילטוב: לא, הוא רוצה לפצל, לעשות שני תאריכים.

יחיאל חיליק בר: מה תעשה בי' בניסן?

מכלוף מיקי זוהר: אני אלך לטייל בבת-ים עם החבר'ה שם.

אברהם נגוסה: אני רוצה רק התייחסות בעניין היום.

קסניה סבטלובה: אנחנו רואים פה צחוקים וזה – מה מצחיק אותך כל כך, חבר הכנסת זוהר?

קסניה סבטלובה: נו, באמת.

אברהם נגוסה: מרכז ההסברה, משרד התרבות, בבקשה.

<מושיק אביב: אני רק רוצה להגיד לגבי התאריך – ואני לא מתערב פה בעניין התאריך – חשוב להגיד שבחשוון יש רצף של אירועים מאוד מאוד משמעותיים, ממלכתיים, ביניהם טקסי אזכרה של ראשי המדינה ונשיאים, חשוב להגיד את זה.

<מושיק אביב: יש שם מצבור של טקסים שהוא עמוס, אם זה טקס ליצחק רבין ז"ל, נשיאים נוספים וכו'.

אברהם נגוסה: יש הפרש של חמישה ימים.

רוברט אילטוב: אבל גם בניסן יש.

<מושיק אביב: נכון, יש הפרש, אני אומר רק מבחינת העומסים.

יחיאל חיליק בר: עם כל הכבוד, יהושע בן נון היה צריך לחשוב על זה לפני שהוא קבע את היום הזה.

מכלוף מיקי זוהר: היו שיקולים, היה את האמורי, היבוסי - - -

יחיאל חיליק בר: את החתי.

אברהם נגוסה: ולדימיר, בבקשה.

<ולדימיר שקלאר: העמדה של משרד העלייה והקליטה היא חד משמעית – אנחנו לא נסכים לשום תאריך בחודש ניסן.

<ולדימיר שקלאר: אנחנו ממונים למעשה על ציון היום הזה, המשרד שלנו, אנחנו לא רוצים להוריד את החגיגות לרמה של רשויות מקומיות, לרמה של מתנ"סים, אנחנו רוצים חגיגות בכנסת, במערכת החינוך ואנחנו לא נסכים לשום תאריך בניסן.

אברהם נגוסה: מיקי, אני אגיד לך, כשהצעתי אני כבר התפשרתי והלכתי ליום א' בניסן, גם שם זה לא שלם ולכן אני מקבל את ההצעה של הממשלה, אני חושב שפה צריך ללכת על התוכן ולא על העניין הטכני.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש ממך לדחות את ההצבעה עד למועד שאסיים את המשא ומתן מול משרד הקליטה והשר לגבי המועד.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאפשר להביא פתרונות יצירתיים, אפשר לציין במליאת הכנסת ובמערכת החינוך את יום העלייה בז' בחשוון, אתם יכולים לקבוע שזה בסדר שיעשו את זה, ובבית הנשיא ובצבא ההגנה לישראל נציין את זה בי' בניסן ונשאיר את המועד הזה.

מכלוף מיקי זוהר: נוכל לעשות את זה באופן כזה שזה לא יחפוף אחד לשני, זאת אומרת שבז' בחשוון יעשו את זה במערכת החינוך ובכנסת ובי' בניסן יעשו את זה ברשויות המקומיות, בצבא, איפה שכל הקבוצות רוצות לעשות את זה ואז כולם יהיו מרוצים.

מכלוף מיקי זוהר: אז נקבע את התאריך בי' בניסן עם ציונים של מועדים בז' בחשוון לאור האילוצים שאין כנסת וכו'.

מכלוף מיקי זוהר: זה לדעתי הפתרון שאני חושב שאפשר להגיע אתו להבנות עם שר הקליטה ואני מבקש מאדוני לדחות את ההצבעה עד שנדבר על זה.

רוברט אילטוב: יש לי הצעה נגדית.

<יהודה שרף: גם בחו"ל אתה בבעיה בתאריך הזה.

מכלוף מיקי זוהר: בחו"ל בי' ניסן?

<יהודה שרף: כן.

מכלוף מיקי זוהר: זה התאריך שהם חוגגים אותו.

<יהודה שרף: אם אדוני מכיר את הווית הקהילות היהודיות בחו"ל – זה חמישה ימים לפני ליל הסדר.

<יהודה שרף: אתה רוצה לעשות יום עלייה רציני, הילדים יצאו לחופש - - -

מכלוף מיקי זוהר: הם חוגגים אבל בי' בניסן שם, בארצות הברית במיוחד.

<יהודה שרף: אדוני טועה.

רוברט אילטוב: זה ממש לא נכון, בכמה קבוצות קטנות אולי.

יחיאל חיליק בר: ניקיון לפסח.

<יהודה שרף: אתה רוצה לעשות חגיגה גדולה.

<מירב תורג'מן: אדוני, אני גם מבקשת להפנות את תשומת לבך שהממשלה מתנגדת לציון יום העלייה ברשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: בבקשה, חבר הכנסת אילטוב.

רוברט אילטוב: יש לי הצעה נגדית.

רוברט אילטוב: קודם כל, חשוב לציין שכולנו הסכמנו להחלטת ועדת שרים לענייני חקיקה שהמועד יתואם מול משרד הקליטה, זה אחד.

מכלוף מיקי זוהר: יתואם, בסדר, תן לי לתאם.

רוברט אילטוב: שניה, תן לי לסיים, אני לא הפרעתי לך, תכף אני אתן לכם גם פתרון לתיאום.

רוברט אילטוב: ההצעה שלי היא להצביע על מה שמציע משרד הקליטה ורוב המציעים מסכימים, ויש לו עד הקריאה השנייה והשלישית זמן לתאם עם שר הקליטה – או להגיע לפשרה, או לקבל את החלטת ועדת שרים כפי שהיא.

רוברט אילטוב: לכן אין צורך לעצור את החקיקה, יש זמן, הוא יכול בחצי שעה לסגור את הפשרות.

רוברט אילטוב: אני מאמין שלמיקי זוהר, עם היכולות שלו בקואליציה, יש את היכולת הזאת.

רוברט אילטוב: לכן אין טעם למשוך זמן ולא לקבל את החלטת הוועדה.

אברהם נגוסה: שמעתי את שתי ההצעות האלה.

אברהם נגוסה: לדעתי, בעניין התאריך נעצור כאן, אנחנו לא נלך להצבעה היום, בואו נלך לסעיפים אחרים.

רוברט אילטוב: אתה יכול לעלות את שתי ההצעות להצבעה?

אברהם נגוסה: לא, לא, בואו קודם כל נסיים היום את הסעיפים האחרים ואז נעשה הצבעה ביחד.

רוברט אילטוב: אם הוא לא רוצה הוא יכול לפצל את הצעות החוק.

אברהם נגוסה: בסדר, בואו נראה את זה, ניתן שבוע, מה רע בזה?

רוברט אילטוב: שבוע?

רוברט אילטוב: בסדר.

אברהם נגוסה: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אני צריך שעה, לא שבוע, אבל השבוע זה בשביל שיהיה לי גם זמן לריב אתו.

רוברט אילטוב: לכן אני אומר לך, אתה לא צריך זמן.

מכלוף מיקי זוהר: אני צריך זמן לריב אתו ואחר כך לעשות סולחה.

אברהם נגוסה: כדי לסכם בעניין היום – יש הסכמה ביני לבין חבר הכנסת רוברט לקבל את ההצעה של הממשלה, חבר הכנסת מיקי זוהר לא מקבל את זה, הוא רוצה זמן לעשות משא ומתן, בואו ניתן לו שבוע.

רוברט אילטוב: והוא אמר שלמרות שהוא צריך שעה הוא מבקש שבוע.

אברהם נגוסה: למה?

מכלוף מיקי זוהר: תן לריב אתו, אחרי זה לעשות סולחה, לעשות ארוחת צהרים ואז נגיע להבנות, זה ככה עובד, לא?

יחיאל חיליק בר: יום ציון הסולחה עם מיקי זוהר.

אברהם נגוסה: אז יש לנו שני דברים שלגביהם לא נעשה הצבעה כללית.

אברהם נגוסה: מכיוון שגם משרד המשפטים וגם היועצת המשפטית של הוועדה צריכים לבדוק את הסוגיה המשפטית של הבקשה של הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית לשר העלייה זאב אלקין – זאב אלקין גם הציע לנו להכניס את זה בסעיף – לכן אלה דברים שצריך לבדוק אותם מבחינה משפטית ולכן לא נקיים הצבעות בנושאים האלה היום.

אברהם נגוסה: בואו נמשיך לדון בסעיפים האחרים.

אברהם נגוסה: יש מישהו שיש לו בעיה בעניין המטרה?

<מירב תורג'מן: אני אקריא קודם ברשותך את סעיף המטרה וככל שיהיו הערות אני מציעה שנשמע את הערות גורמי המשרדים.

<מירב תורג'מן: אני רק אציין שבהצעת החוק של חבר הכנסת מיקי זוהר לא היה סעיף מטרה, ביתר ההצעות כן היה סעיף מטרה, הממשלה מסכימה לסעיף מטרה כפי שאני אקריא אותו עכשיו.

<מירב תורג'מן: "מטרה 1.

<מירב תורג'מן: מטרתו של חוק זה לקבוע יום ציון שנתי לשם הכרה בחשיבותה של העלייה לארץ ישראל, המהווה בסיס לקיומה של מדינת ישראל, להתפתחותה ולעיצובה כחברה רב-תרבותית.

<מירב תורג'מן: "

מכלוף מיקי זוהר: חסר לי קצת משהו במטרה.

אברהם נגוסה: יש למישהו הערה?

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אני הייתי מוסיף, בגלל שאני מתעקש על אותם מועדים – בלי שום קשר, גם אם זה יהיה מועד משולב בין י' בניסן לז' בחשוון – הייתי מוסיף משפט ברשותכם: "וציון מועד היסטורי בו עם ישראל עלה לארץ ישראל".

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה הדבר שלפחות מבחינתי - - -

יואל רזבוזוב: אבל זה אם זה יעבור בתאריך שלך – ואם זה לא יהיה בתאריך שלך?

מכלוף מיקי זוהר: לא, בלי שום קשר.

יחיאל חיליק בר: אני תומך בהצעה של מיקי.

<מירב תורג'מן: אני סבורה שאת התוספת הזאת צריך גם לבחון מבחינה משפטית.

מכלוף מיקי זוהר: אין בעיה, תבחני.

<מירב תורג'מן: יש לנו את הסעיף בתקנון שקובע הצעות חוק ששוללות את קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, צריך לבחון אם זה לא עומד בסתירה לסעיף הזה.

מכלוף מיקי זוהר: זה סותר את "מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית"?

מכלוף מיקי זוהר: מה הבעיה?

<מירב תורג'מן: כן, אני מבקשת לבדוק.

מכלוף מיקי זוהר: עם ישראל הוא חלק מהיהדות וחלק מהדמוקרטיה.

יחיאל חיליק בר: אני לא חושב שיש סתירה.

<מירב תורג'מן: אני מבקשת, ברשותך, לבדוק את התוספת הזאת מבחינה משפטית.

מכלוף מיקי זוהר: אז תבדקי, מאה אחוז, אז אני מציין את זה: "וציון היום הזה כמועד שבו עם ישראל עלה לראשונה ארצה".

אברהם נגוסה: אוקיי, ההערה שלך רשומה והיא תיבדק.

<חנן ארליך: אפשר להתייחס?

אברהם נגוסה: כן, משרד המשפטים.

<חנן ארליך: ההערה שלי היא רק שהחוק – כפי שאנחנו הבנו אותו, ואני חושב שגם הממשלה הבינה – לא בא לציין את יום העלייה הראשון, יהא אשר יהא, הוא בא לציין יום עלייה, כלומר, יום שיציין את כל העלייה של כל היהודים, בכל הדורות, בעבר, בהווה ובעתיד.

מכלוף מיקי זוהר: גם, גם.

<חנן ארליך: והוא נקבע בתאריך שבוחרים שמתאים.

מכלוף מיקי זוהר: המהות שלו היא כך, מה שאני אמרתי, מבחינתי לפחות.

יחיאל חיליק בר: אפשר לשלב, אין בעיה, אני חושב שאפשר לשלב.

מכלוף מיקי זוהר: יש כמה יוזמים לחוק, כל אחד בא מהנישה שלו, אני מהנישה של ארץ ישראל השלמה.

<חנן ארליך: זה בסדר גמור, לדעתי זה לא בלתי אפשרי משפטית, מה שאתה מציע.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו נבקש לשנות: עליית שנות ה-90, העלייה הגדולה?

מכלוף מיקי זוהר: אין בעיה, יאללה.

<חנן ארליך: אני רק אומר שההבנה של מטרת החוק היתה קצת שונה – הוא לא בא לציין יום עלייה ספציפי, הוא בא לציין את העלייה בכלל והוא נקבע במועד ספציפי.

מכלוף מיקי זוהר: חשוב לי שהמשפט הזה יהיה כתוב.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה מבחינתי, כשאני מסתכל על החוק - - -

יחיאל חיליק בר: זה לא מה שמיקי אמר, מיקי לא אמר שהחוק בא לציין רק את היום הזה – גם.

<חנן ארליך: הוא מציע להוסיף.

מכלוף מיקי זוהר: גם, גם.

יחיאל חיליק בר: כן, אני חושב שאין בעיה עם זה.

אברהם נגוסה: זה עניין של ניסוח ולכן בואו ניתן ליועצת המשפטית להכין את זה לשבוע הבא.

<מירב תורג'מן: אני אבדוק את זה מבחינה משפטית עם היועץ המשפטי של הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אני משתמש בחמש שנות לימודי בתחום המשפט לכל טענה שתציגי בפני.

<מירב תורג'מן: אני מבינה, אני אבחן את עמדתו של היועץ המשפטי לכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: חמש שנים למדתי רק בשביל הרגע הזה.

יואל רזבוזוב: הרגע הזה של יום העלייה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי, זה ברור, ניתן לה לעבוד בעניין.

מכלוף מיקי זוהר: אני מצטער, אדוני, שהפרתי את השלווה בוועדתך הנכבדה.

אברהם נגוסה: זה בסדר, אין שום בעיה, זו עמדתך, אנחנו מכבדים את הדעות השונות.

מכלוף מיקי זוהר: זו גם עמדתך, אתה לא רוצה לספר אותה רק.

אברהם נגוסה: אני מתפשר, זה ההבדל ביני לבינך.

מכלוף מיקי זוהר: יאמר לזכותך – אתה אדם פשרן.

אברהם נגוסה: אני מסתכל על התוכן.

יחיאל חיליק בר: איך אתה מעז להסתכל על התוכן ולהתפשר?

רוברט אילטוב: חבר הכנסת נגוסה מתפשר, מתפשר, מתפשר, עד שהוא משיג מה שהוא רצה.

אברהם נגוסה: התוכן החשוב הוא שזה חינוך ולכן אני מתפשר.

רוברט אילטוב: נגוסה, אני אומר שאתה מתפשר, מתפשר, מתפשר, עד שאתה משיג את המטרה.

אברהם נגוסה: אני אף פעם לא מוותר על המטרה.

<מירב תורג'מן: אם כך, אדוני, הנוסח כפי שהקראתי, אני אבחן כאמור את התוספת.

מכלוף מיקי זוהר: ולגבי הנושא של סעיף 3(ב)?

אברהם נגוסה: עוד לא הגענו, אנחנו עוברים סעיף-סעיף.

אברהם נגוסה: יש מישהו שיש לו הערות, התנגדויות, תוספות לסעיף 1 בעניין מטרת החוק?

אברהם נגוסה: אוקיי, אז בואי נמשיך.

<מירב תורג'מן: סעיף 2 – עניינו מועד ציון יום העלייה.

<מירב תורג'מן: אני מבינה שהעניין, כאמור, במחלוקת אז אני מציעה לדלג על הסעיף הזה.

<מירב תורג'מן: סעיף 2(ב) הוא עניין יותר טכני והוא מדבר על מקרה שבו חל יום העלייה ביום שישי.

<מירב תורג'מן: זה רלוונטי בהקשר של פרשת "לך לך" משום שאני מבינה שאין היתכנות שהוא יחול בשבת, אז ככל שהמועד יקבע ז' בחשוון ז יש רלוונטיות לסעיף הזה: "(ב) חל יום העלייה ביום שישי, יצוין יום העלייה ביום חמישי לפניו".

<מירב תורג'מן: ככל שתהיה החלטה שקובעת את המועד השני, את המועד שמציע חבר הכנסת זוהר - - -

רוברט אילטוב: אני מציע שזה יהיה יום רביעי לפניו מכיוון שביום חמישי אין כנסת.

רוברט אילטוב: אם אנחנו רוצים שזה יהיה בכנסת שזה יהיה יום רביעי.

יחיאל חיליק בר: אבל אז מה קורה אם זה ביום ראשון – מעבירים ליום שני?

רוברט אילטוב: מעבירים ליום רביעי.

רוברט אילטוב: במידה וזה ייפול ביום שהוא יום של הכנסת נעביר את זה ליום של הכנסת הקרוב.

<מירב תורג'מן: ז' בחשוון יכול ליפול ביום ראשון?

<מירב תורג'מן: הוא לא יחול בימים שני, חמישי ושבת?

מכלוף מיקי זוהר: הציון הממלכתי יהיה ביום רביעי, שזה כביכול ז' בחשוון, או במועד סמוך אליו, וכך פתרנו את הבעיה – שאת הטקסים הממלכתיים נעשה בז' בחשוון אבל את האירוע נחגוג בי' בניסן.

רוברט אילטוב: שב עם אלקין, עזוב אותנו, כנראה רק אלקין יכול עליך.

<מירב תורג'מן: אני מניחה שיושב-ראש הכנסת יכול להחליט על הקדמת ישיבה או על הקדמת המועד במליאת הכנסת, אני סבורה - - -

<רחל גור: זכותך לדחות את ההצבעה, אבל לגבי התאריך הוא לא ישנה את עמדתו.

מכלוף מיקי זוהר: איך את כל כך בטוחה?

יחיאל חיליק בר: כי היא עובדת אתו יותר שנים ממך, מה לעשות?

<רחל גור: לגבי התאריך הוא לא ישנה את עמדתו.

רוברט אילטוב: שבו עם אלקין.

<רחל גור: אתה מוזמן לנהל משא ומתן.

מכלוף מיקי זוהר: את יודעת כמה פעמים הוא הצליח לשנות את עמדתי?

יחיאל חיליק בר: זה אנחנו בטוחים שקרה.

מכלוף מיקי זוהר: הוא הצליח לשנות את עמדתי הרבה פעמים, במיוחד בוועדת הכספים.

מכלוף מיקי זוהר: כל פעם שיניתי את עמדתי, אבל הוא בא ואמר לי: מיקי, אם לא תשנה את עמדתך אנחנו הולכים לריב ואז עשינו סולחה, שיניתי את עמדתי בוועדת הכספים, אז אני מקווה שפעם אחת אני אצליח לשנות את עמדתו.

אברהם נגוסה: רגע, את אומרת שהוא לא יסכים לשנות ליום חמישי או רביעי?

<מירב תורג'מן: לא, היא מדברת על המועד.

מכלוף מיקי זוהר: כי אם לא אני מפסיק לשנות עמדתי בוועדת הכספים – אני לא אשנה את עמדתי יותר.

אברהם נגוסה: את זה תשאירו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי חושב שהוא יצליח אז ניתן לו שבוע, שבוע, אם לא, אנחנו נעשה שבוע הבא הצבעה, נגמור את הסיפור.

אברהם נגוסה: יום חמישי זו לא תהיה בעיה?

<רחל גור: ברור.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<מירב תורג'מן: אז אני רק אמשיך את המשפט שלי: ככל שהמועד יקבע י' בניסן נידרש להוספת סעיף שאם החג חל ביום מנוחה, שבתון, יום זיכרון או ציון ממלכתי, או ביום שלפני אחד הימים האמורים, תהיה רשאית הממשלה לקבוע מועד אחר הסמוך ליום העלייה.

<מירב תורג'מן: את זה אנחנו נתאים ככל - - -

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שהיום הזה יהיה ביום שהכנסת פועלת.

<מירב תורג'מן: בסדר, אני רק שוב חוזרת: ככל שיקבע מועד שהוא י' בניסן, יכול להיות מצב שבו הוא נופל על יום שבת, על יום שישי, שבהם אי אפשר לקיים את אותם טקסים, אז הממשלה תהיה מוסמכת להקדים למעשה את - - -

אברהם נגוסה: אני לא יודע איזה קסמים יש לו, לחבר הכנסת מיקי, לשכנע את השר אלקין, אני לא הצלחתי, אני לא הצלחתי אתמול.

אברהם נגוסה: גם מההצהרות שאנחנו שומעים היום מהנציגים שלו הוא לא יזוז.

רוברט אילטוב: אולי לאלקין יש קסם להשפיע על מיקי זוהר.

אברהם נגוסה: העניין הזה יכול לגרור אותנו רק בעוד שבוע, אז בעוד שבוע אנחנו נצביע אם יהיה או לא יהיה.

אברהם נגוסה: זה בסדר?

<מירב תורג'מן: בסדר, אני רק ציינתי את זה, כמובן שאנחנו נחזור ונקריא את הנוסח הסופי לפני ההצבעה.

<מירב תורג'מן: עניינו של סעיף 3 – פעולות לציון יום העלייה.

<מירב תורג'מן: "פעולות לציון יום העלייה 3.

<מירב תורג'מן: (א) יום העלייה יצוין בדיון מיוחד במליאת הכנסת ובוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת.

<מירב תורג'מן: (2) באירוע מיוחד בישיבת הממשלה".

רוברט אילטוב: אבל למה לא בוועדת חינוך גם?

רוברט אילטוב: חשוב להוסיף את ועדת חינוך גם.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר הוועדה.

<מירב תורג'מן: מה שתחליטו.

רוברט אילטוב: אני מציע להוסיף גם את ועדת החינוך, שיצוין גם בוועדת החינוך.

יחיאל חיליק בר: כן, אגב, אפשר לציין בכל ועדה שתרצה לציין את זה.

<מירב תורג'מן: אגב, צריך להבחין, הוועדות כמובן רשאיות לקיים דיונים לציון יום העלייה, רק יש הבדל בין החובה - - -

רוברט אילטוב: בשתי הוועדות האלה זו חובה.

<מירב תורג'מן: בדיוק, יש כאן חובה לפי החוק לקיים דיון בוועדת העלייה והקליטה של הכנסת.

<אסתר בלום: נכון, אבל זו דווקא תהיה הזדמנות בכל הוועדות לציין את יום העלייה, הרי אנחנו מדברים על חיים של עלייה שחוצים גבולות.

יחיאל חיליק בר: כל יו"ר ועדה שרוצה יכול לציין את זה.

יחיאל חיליק בר: תחייבי את הוועדה לאיכות הסביבה לציין את זה?

יחיאל חיליק בר: חוץ וביטחון?

יחיאל חיליק בר: חבל לחייב - - -

רוברט אילטוב: אני חושב ששתי ועדות זו חובה, כל השאר לא.

אברהם נגוסה: זה יגרור אותנו עוד פעם ללכת לממשלה, מה עמדת הממשלה, ולכן - - -

רוברט אילטוב: לא, מבחינת ועדת החינוך אני לא חושב שתהיה בעיה.

רוברט אילטוב: משרד החינוך, אתם חושבים שתהיה בעיה?

אברהם נגוסה: נציג משרד הקליטה, האם יש לכם התנגדות לעניין הזה?

רוברט אילטוב: להוסיף את ועדת החינוך?

<ולדימיר שקלאר: לא.

אברהם נגוסה: שנגיד למשל שיום העלייה יצוין בכל ועדות הכנסת?

<מיכל שטרית רבל: כל הוועדות – הבעיה שלכם לא אתו, לדעתי הבעיה שלכם היא עם ועדות האחרות בכנסת.

<מיכל שטרית רבל: באמת כמו שנאמר פה, איכות הסביבה - - -

רוברט אילטוב: אין צורך.

יחיאל חיליק בר: לא צריך לרשום כל הוועדות.

אברהם נגוסה: לא כל – בוועדות אחרות?

יחיאל חיליק בר: לחייב אולי את ועדת החינוך, וכל ועדה שתרצה לציין לא צריכה את האישור שלנו, לא צריך לכתוב את זה.

<מירב תורג'מן: זה בלתי אפשרי לחייב את כל ועדות הכנסת לקיים דיון מיוחד.

<מירב תורג'מן: שוב, הן רשאיות לקיים אבל אני לא מוצאת מקום לחייב את כל הוועדות לקיים ישיבת ועדה.

אברהם נגוסה: מה עם ועדת העלייה והקליטה וועדת החינוך?

רוברט אילטוב: שתיהן חשובות.

<מירב תורג'מן: זה בסדר.

אברהם נגוסה: אוקיי, אז בואי תוסיפי ועדת החינוך.

<אסתר בלום: תרבות?

<מירב תורג'מן: זו ועדת החינוך, התרבות והספורט, לפי תקנון הכנסת.

<אסתר בלום: רווחה?

<אסתר בלום: עבודה?

<אסתר בלום: בכל תחום מהחיים אפשר לציין את נושא העלייה, אם כבר נחגוג, נחגוג בכולן.

אברהם נגוסה: בואו נשמע את חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: אני מתנצל שאני רץ ובא מוועדה סגורה למוכנות צה"ל אבל הנושא הזה מאוד חשוב לכולנו, זה חשוב לכל מי שהגיע, לא רק לי.

מרדכי יוגב: הייתי רוצה להוסיף לחוק הזה בעיקר שאנחנו בתקופה אסטרטגית – איך אמרתי ליושב-ראש הוועדה?

מרדכי יוגב: זה לא רק החדר האחרון במסדרון, בממ"ד, זו ועדה אסטרטגית בשנים האלה, עם מספרים של 32,000 עולים, ברוך-השם, שאני מקווה שירבו יותר ואין צורך להאריך.

מרדכי יוגב: אני רוצה להגיד שלוש הערות, תוספות, תבחנו אותן – ואני מבין שלא היום מקבלים את ההחלטות – כך הבנתי לרגע: אחת, שזה יהיה כן ביום שיש בו מערכת חינוך, זה נראה לי מאוד מאוד משמעותי.

רוברט אילטוב: היה פה ויכוח קשה על זה.

מרדכי יוגב: אני יודע.

מרדכי יוגב: אני לא אומר בדיוק באיזה יום אבל זה הכרחי שמערכות החינוך תהיינה פתוחות ושזה יצוין במערכת החינוך כולה, מגני הילדים ועד מוסדות החינוך האקדמי.

מרדכי יוגב: לציין שזה יצוין במערכות החינוך ביום העלייה, היחס לעולה וכל המשתמש מזה, קליטת העלייה, פתיחת הדלת, הידיעה שיש קשיים והכול.

מרדכי יוגב: הדבר השני, אני סבור שיש מקום גם לעורר באותו יום – זה הרי דברים במקביל שאם אתה מטיל אותם על מישהו אז זה לא עליך, זה רק נמצא בחוק – למשל שיצוין גם בתפוצות.

מרדכי יוגב: לדרוש מהמוסדות – שאני פחות בקיא בהם, ההסתדרות הציונית העולמית למשל – לציין את היום הזה בכל הקהילות ואולי כתוצאה מכך תהיה שם עוררות.

<יהודה שרף: והסוכנות היהודית, היא עדיין קיימת.

מרדכי יוגב: והסוכנות היהודית.

מרדכי יוגב: לדרוש מההסתדרות הציונית העולמית, מהסוכנות היהודית, מכול הגורמים, מכול המוסדות ב"המלך ג'ורג'" והמדינה - - -

אברהם נגוסה: רק לעדכן אותך – הדבר הזה עלה, יש התנגדות ממשרד המשפטים, יש בעיה משפטית ולכן אנחנו נתנו - - -

מרדכי יוגב: משרד המשפטים נועד לתת את האופציה המשפטית לכך ולא לעצור את מדינת ישראל.

מרדכי יוגב: הוא עוצר אותה בכל מקום.

מרדכי יוגב: אני אומר, שייתן איך עושים את זה, ולא איך לא עושים, זה תפקידו של משרד המשפטים ולא יעלה על הדעת שהוא יעצור את מדינת ישראל מלעשות דברים ערכיים שכאלה.

מרדכי יוגב: את זה אני אומר כהערה שבמקרה הזה היא עוד הערה קלה.

מרדכי יוגב: הדבר השלישי שאני סבור, כדי שזה יהיה רחב יותר, כדי שזה יהיה גדול יותר, עוד יותר גדול, שכל רשות מקומית – וזה דרך משרד הפנים – תעלה את הנושא ברשותה, אולי היא תייצר קבלת פנים לכל העולים שנקלטו באותה שונה בתחומה, שיכולים להיות גם מצרפת, גם מחבר המדינות, גם מדרום אמריקה, גם מצפון אמריקה, גם מצפון אפריקה וגם מדרום אפריקה.

מרדכי יוגב: אין ספק, אם כל רשות תציין בתחומה יהיה לזה קשר הרבה יותר חזק של הרשות לחפש את העולים בתחומה באותה שנה, דרך מערכות החינוך, מהקליטה הישירה ומהקליטה של המסגרות.

רוברט אילטוב: יש להן את כל הנתונים, לרשויות.

מרדכי יוגב: כל רשות בתחומה תעשה גם היא דבר שכזה.

מרדכי יוגב: אין לי ספק שאם נעשה אירוע מרכזי בלטרון לצורך העניין או בירושלים שאנשים יבואו, אבל אם כל רשות תעשה בתחומה זה יחזק הרבה יותר את הקשר ואת המחויבות ויצור עוד דבר שיחזק את הקליטה ואת הקשר.

אברהם נגוסה: בנושא הזה – ציינתי בהצעה שלי בעניין הרשות המקומית אבל הממשלה מתנגדת, הורידה את זה מסדר-היום של החוק.

מרדכי יוגב: בוא נשים.

מרדכי יוגב: אחר כך ניתן להם - - -

אברהם נגוסה: אתם יכולים להסביר לנו מה הסיבה להתנגדות הממשלה?

מכלוף מיקי זוהר: ואז ככה נוכל לחזור עוד פעם לוועדת השרים.

רוברט אילטוב: ראש העיר מודיעין מתנגד וזהו.

מרדכי יוגב: מה מתנגד, ראש העיר מודיעין?

רוברט אילטוב: חד משמעי, זה עלויות לרשות שלו.

אברהם נגוסה: אני גם מבקש מחבר הכנסת מיקי זוהר – כי הוא צריך לעשות משא ומתן עם השר – אני רוצה שתעשה גם בעניין הרשות המקומית.

מכלוף מיקי זוהר: חד-משמעית, אני חושב שככה גם נוכל לפתור את הבעיה באופן מוחלט – למה?

מכלוף מיקי זוהר: נוכל לציין במערכות החינוך, בבית הנשיא ובצבא הגנה לישראל בי' בניסן, ואת המועדים הממלכתיים נוכל לעשות - - -

מרדכי יוגב: לא, זה צריך להיות יום אחד.

מרדכי יוגב: יש לומר למה י' בניסן הוא תאריך פחות טוב – כי הוא לא יום למידה ואתה צריך שזה יצוין במערכות החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: אבל זה המועד ההיסטורי, נו, מה?

מרדכי יוגב: מה קרה בי' בניסן?

מכלוף מיקי זוהר: יהושע בן נון נכנס ארצה עם עם ישראל.

מרדכי יוגב: נו, בסדר, אז זה לא מחייב.

מכלוף מיקי זוהר: אתה אומר שזה לא מחייב?

מכלוף מיקי זוהר: זה הכי מחייב.

מרדכי יוגב: אני אומר שזה לא מחייב.

מרדכי יוגב: מערכת החינוך היא הכי חשובה, היא האלמנט הכי חזק, היא עם התפקיד הכי משמעותי פה.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר גמור, אז נציין במערכת החינוך בז' בחשוון.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי, אתה עדיין במיעוט, אז אני אמרתי, אני מאחל לך הצלחה מול אלקין.

מכלוף מיקי זוהר: תדע לך שיש דווקא רוב לרעיון שלי, כולל אתה, כולל חיליק, כולל רוברט, רק שהם רוצים שהממשלה תסכים, הם לא רוצים לעשות משהו בניגוד - - -

רוברט אילטוב: לא, אנחנו רוצים שזה יצוין במערכות שלנו, זה לא רק השרים - - -

<ולדימיר שקלאר: חשוב לציין שיש כבר פעילות ברשויות המקומיות ואנחנו מממנים את הפעילות.

אברהם נגוסה: השאלה למה הממשלה מתנגדת לציון ברשויות המקומיות?

<ולדימיר שקלאר: אני אומר שיש כבר פעילות ענפה ברשויות המקומיות בנושא, אנחנו מממנים פעילות כזו ואנחנו רצינו לעשות משהו יותר גדול דווקא עם ציון היום הזה בכנסת ובממשלה.

<ולדימיר שקלאר: ברשויות מקומיות זה כבר קיים.

אברהם נגוסה: זה לא סותר.

<ולדימיר שקלאר: זה לא סותר אבל זה קיים שם.

<ולדימיר שקלאר: אם כבר - - -

אברהם נגוסה: להפך, מה שלמעלה ירד למטה – מה הבעיה?

אברהם נגוסה: זה לא סותר.

מכלוף מיקי זוהר: ולדימיר, כמה בכלל שמים לב שזה נחגג בכנסת, ביני ובינך?

מכלוף מיקי זוהר: רק חברי הכנסת הציבור בכלל לא יודע.

מרדכי יוגב: לא, לא, אם זה לא יעבור לערים, זה לא יהיה במערכת החינוך, זה לא יהיה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם אתה מוריד את זה לילדים, למערכת החינוך, לבתי הספר, אז רואים את זה, לכן נעשה את זה בבתי הספר בז' בחשוון, פרשת "לך לך", נעשה להם יום שלהם ותאריך אחד נעשה בי' בניסן.

רוברט אילטוב: צריך תאריך אחד, תחשוב על תאריך אחד.

אברהם נגוסה: בואו ניתן לו לסיים את דבריו.

<ולדימיר שקלאר: אני רק אולי רוצה להדגיש – יושב פה יושב-ראש מרכז ההסברה, בדיוק אתמול אנחנו דיברנו על אירוע לאסירי ציון שגם נקבע בחוק לחודש יולי, זה לא מתאים לבתי הספר והחלטנו להעביר את זה לחודש אוקטובר, לשנות את זה.

אברהם נגוסה: אני לא מדבר עכשיו על היום, עברנו את זה.

<ולדימיר שקלאר: דיברו על בתי הספר.

אברהם נגוסה: השאלה שלי היא למה אתם מתנגדים לציון של היום ברשויות המקומיות?

<ולדימיר שקלאר: אני אומר לך עוד פעם, אנחנו מציינים כל מיני אירועים שקשורים לעלייה – היה 25 שנה לעלייה מברית-המועצות, 35 שנה לעלייה מאתיופיה, ברשויות מקומיות יש פעילות ענפה, אנחנו מממנים אותה, אנחנו דיברנו פה על יום עלייה ממלכתי עם ציון בכנסת ובממשלה.

אברהם נגוסה: זה לא משכנע אותי.

אברהם נגוסה: כל מה שציינת לא מעוגן בחוק, זה: בא לנו?

אברהם נגוסה: עושים את זה, אבל פה מדובר על עגון בחוק ולכן אני לא מבין את ההתנגדות של הממשלה, לא שכנע אותי ההסבר.

רוברט אילטוב: כי זה יהפוך לחוק תקציבי.

<עודד פויר: יש בעיה להוסיף "גם"?

<עודד פויר: שיהיה "גם".

רוברט אילטוב: זה יהפוך לחוק תקציבי.

<דנה גורדון שושני: אולי זה הסיפור, העלויות, כי הם מממנים את האירועים.

<ולדימיר שקלאר: יש מימון, יש לנו קריטריונים, יש נוהל רשויות.

אברהם נגוסה: תסבירו, אז תגידו שזה כסף.

רוברט אילטוב: ברגע שזה יחייב את הרשויות המקומיות תצטרך לתקצב את זה ברשויות וזה עלויות עם הרבה משאבים.

<ולדימיר שקלאר: בדיוק, יש לנו נוהל מסוים בתקצוב של רשויות מקומיות ואנחנו לא יכולים לחייב אותן בנושא הזה.

אברהם נגוסה: הבנתי, יש בעיה של התנגדות האוצר בעניין בגלל בעיות כספיות, שמעת חבר הכנסת מוטי?

מרדכי יוגב: שמעתי הרבה, רק הקשבתי ליועצת המשפטית למה המערכת המשפטית מתנגדת פה.

מרדכי יוגב: כשישראל רוצה היא לא עושה פעולות הסברה בחו"ל, היא מפציצה בחו"ל, או היא מביאה את היהודים מאנטבה, היא עושה אלף ואחת פעולות בחו"ל, אז שהמערכת המשפטית תתאפס ושתאפשר כל פעולה שתעודד עלייה של יהודים מחוץ-לארץ לארץ ושלא תעצור, המערכת המשפטית, את המאמץ הציוני.

מרדכי יוגב: אני אומר דברים חריפים.

<חנן ארליך: אדוני, אם יותר לי להשיב - אף אחד לא אמר שאי אפשר לעשות את הפעולות האלה - - -

מרדכי יוגב: אז תדאגו שזה יהיה אפשרי, שזה יהיה מעוגן בחוק.

<חנן ארליך: השאלה היא רק אם נכון לקבוע את זה ואם אפשר לקבוע את זה בחקיקה ראשית.

מרדכי יוגב: נכון לקבוע כל דבר שיעודד ושיגרום לפעולות להתבצע.

<חנן ארליך: אם הדבר הזה בחקיקה ראשית יגרום לקשיים, לבעיות וטענות - - -

מרדכי יוגב: רק האיחוד האירופי יכול להחליט שהוא בונה פה בנייה לא חוקית ואתם מאפשרים אותה?

מרדכי יוגב: רק האיחוד האירופי יכול להחליט שהוא מחרים פה מוצרים ואתם מאפשרים?

רוברט אילטוב: תסגור עם איילת, למה אתה מתווכח אתו?

מרדכי יוגב: תמצאו את הפתרונות, אל תעצרו את המעשה הציוני.

רוברט אילטוב: מה אתה רוצה ממנו?

רוברט אילטוב: תסגור עם איילת.

מרדכי יוגב: והרשות השופטת עוצרת את המעשה הציוני.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: תמצאו את הדרכים לקדם את המעשה הציוני, זה הכול.

רוברט אילטוב: מוטי, דבר עם איילת, נו, מה?

רוברט אילטוב: דבר עם איילת.

מרדכי יוגב: לא, אני רוצה לעצור אותם מתשובות לא ציוניות, זה הכול.

אברהם נגוסה: אנחנו כולנו תומכים, היועצת המשפטית של הוועדה, מול משרד המשפטים, תבדוק את העניין וימצאו פתרון בסוגיה הזו.

רוברט אילטוב: אני לא חושד בנציג משרד המשפטים שהוא לא ציוני.

מרדכי יוגב: לא, אני רוצה שלא יספרו פה סיפורי מעשיות כמו שהם היו רגילים.

אברהם נגוסה: יהודה, בבקשה.

<יהודה שרף: יש לי בקשה מאדוני ומחברי הכנסת: אנא, בבקשה, נתקו את העולים מהרווחה, עולים זה לא רווחה.

<יהודה שרף: זה שבחלק מהרשויות הרווחה מטפלת בעולים זה חמור מאוד.

<יהודה שרף: עולה לא צריך להיות מטופל על ידי הרווחה, בשביל זה יש בכנסת את הוועדה שלך, יש את משרד העלייה והקליטה.

<יהודה שרף: הסטיגמה של עולה ורווחה היא דבר שהוא לא בריא לעולים.

<יהודה שרף: תודה.

אברהם נגוסה: הבנתי, לכן צריך לא להתעקש מול הממשלה בעניין הזה.

אברהם נגוסה: אסתר בלום, בבקשה.

<אסתר בלום: תודה רבה.

<אסתר בלום: אני רוצה שוב להציע את האפשרות שבעצם זה יצוין בכל ועדות הכנסת.

<אסתר בלום: אין תחום בחיים שעולים חדשים לא נוגעים בו, כולל איכות הסביבה, ואני יכולה להביא דוגמאות של עולים שעשו פה דברים - - -

<יהודה שרף: לא רווחה.

<אסתר בלום: גם ברווחה.

<יהודה שרף: עולה – לא רווחה.

<אסתר בלום: בוועדות, הוועדה היא רווחה, בריאות ותעסוקה, דרך אגב.

מכלוף מיקי זוהר: מתי עלית?

<יהודה שרף: אני צבר בן צבר בן צבר, אבל אני אחראי על נושא העלייה.

<אסתר בלום: אני חושבת שאם אנחנו רוצים לדבר על הנושא, צריך לדבר על הנושא בכל הוועדות.

<אסתר בלום: הטענה שלי היא שצריכים לדבר גם בביטחון על התרומה של החיילים הבודדים וכל הדברים האלה.

<אסתר בלום: לגבי ציון היום ברשויות המקומיות: מבחינת התקציב, אני חושבת שמה שמתקצב משרד הקליטה זה בעצם פעילויות לעולים, כאן אנחנו לא מדברים דווקא על פעילויות שהן עבור עולים, אנחנו מדברים על הקהל הרחב, זו חשיפה, יום העלייה, אני חושבת, צריך להיות חשיפה לציבור הישראלי הרחב – אז האם זה צריך להיות בעצם על הכתפיים של תקציב משרד הקליטה או אולי משרד אחר?

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני חושב שאת נושא התקציב אנחנו צריכים להשאיר לתיקוני חקיקה, אחרת אנחנו לא נתקדם עם החוק, כי אם אנחנו עכשיו מחליטים להתעקש על הרחבות וכאלה זה יחזור לממשלה והחוק יתקע.

<מירב תורג'מן: אני רק אציין כרגע שמשרד האוצר שלח לנו בכתב שלהצעת החוק אין עלות תקציבית.

רוברט אילטוב: נכון, לכן אין התנגדות להצעת החוק.

רוברט אילטוב: ברגע שאנחנו ניכנס לסיפור תקציבי אנחנו עוצרים את הצעת החוק וזאת לא המטרה.

אברהם נגוסה: אברהם שרנופולסקי, בבקשה.

<אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.

<אברהם שרנופולסקי: לדעתנו, חשוב ביותר לחייב את הרשויות המקומיות לציין את יום העלייה, לחייב, שזה יהיה בחוק.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, אני מסכים.

מכלוף מיקי זוהר: נביא כסף, אתה יודע כמה כסף יש?

אברהם נגוסה: תראו, אני צריך לציין מה מצפה לנו אם אנחנו הולכים בכיוון הזה, אם אנחנו מתעקשים בעניין הזה.

אברהם נגוסה: כרגע אנחנו משוחררים מהסנדול של משרד האוצר – אתם יודעים איך הם מסנדלים את החוקים – לכן כרגע אנחנו השתחררנו, אבל ברגע שאנחנו נתעקש ללכת על הרשויות המקומיות משרד האוצר יסנדל את הצעת החוק הזאת.

<אסתר בלום: אבל ממילא הרשויות עושות פעילויות לאורך כל השנה, ממילא הן מקבלות תקציב ממשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אבל הן מבקשות כסף.

<אסתר בלום: אבל ממילא הן מקבלות, אז המשרד יכול – אם הוא לא יכול למצוא תקציב אחר – לבקש, מתוך המיליונים שהוא נותן לרשות, שחלק מהכסף הזה - - -

<ולדימיר שקלאר: לבקש, אבל לא לחייב, אנחנו לא יכולים לחייב.

<אסתר בלום: אם החוק מחייב אתה כן יכול.

אברהם נגוסה: כיוזם החוק אני מסכים עם חבר הכנסת רוברט אילטוב, הוא צודק, זו תהיה סיבה למסיבה לקבור את החוק.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אדוני היושב-ראש, בנושא התקציבי אני באמת לא חושב שאנחנו צריכים להירתע כי המשמעויות התקציביות, דרך אגב, לא מושתות על הממשלה, הן מושתות על הרשויות, הרשויות הן אלה שצריכות לקיים את הטקס.

מכלוף מיקי זוהר: הן יכולות לבכות, יבוא ביבס, יגיד לך שלא מתאים לו, אנחנו נשכנע את ביבס, אל תדאג.

רוברט אילטוב: אני מציע, כבוד היושב-ראש, להתקדם עם החוק במסגרת הזאת.

רוברט אילטוב: יש לנו גם כרגע, אחרי הצבעה על הקריאה הראשונה, הכנה לקריאה שנייה ושלישית, אפשר לדבר עם כל הגורמים הרלוונטיים ובמידה ויהיה צורך ונגיע להסכמות נרחיב את החוק.

מכלוף מיקי זוהר: אבל שבוע הבא גם ככה אתם מתכנסים להצבעה, אז בשבוע הזה נדון גם על מועד הציון וגם על הרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נבדוק במהלך השבוע את הסוגיה הזאת.

רוברט אילטוב: נכון אומר חבר הכנסת מיקי זוהר שאלה לא עלויות תקציביות גדולות אבל זה בטח יהיה מעל 5 מיליון שקל.

אברהם נגוסה: אני אומר מראש – אם משרד האוצר מתנגד והוא ימציא את התירוץ הזה של הכסף אנחנו נתקדם בחוק, אבל אנחנו מוכנים לבחון, לשאול, לעשות משא ומתן במהלך השבוע.

אברהם נגוסה: תמשיכי, בבקשה.

<מירב תורג'מן: אני אמשיך.

<מירב תורג'מן: אם כך, כרגע, בפסקה (1) אנחנו מדברים על דיון מיוחד במליאת הכנסת, בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת ובוועדת החינוך?

אברהם נגוסה: כן.

<מירב תורג'מן: אוקיי.

<מירב תורג'מן: "(2) באירוע מיוחד בישיבת הממשלה; (3) בבית הנשיא; (4) במערכת החינוך ובצבא ההגנה לישראל;" לעניין זה הייתי שמחה לשמוע את עמדת משרד הביטחון והשאלה היא האם אין מקום לשנות את הנוסח – במקום שזה יהיה "צבא ההגנה לישראל", שזו תהיה "מערכת הביטחון"?

רוברט אילטוב: "מערכת הביטחון" כי זה לא רק הצבא.

<מירב תורג'מן: אינני יודעת אם יש מקום לקיום פעולות נוספות גם בגורמי ביטחון נוספים אבל אני אשמח לשמוע את עמדת מערכת הביטחון, ככל שיש פה נציגים.

<נורית קוטיק: אחד, אני חושבת שכל יום שייתן לנו אפשרות לעסוק בפעולה חינוכית לחיזוק תחושת הציונות וההבנה של החיילים המשרתים בצבא על הפעולה שקיימת פה, להרחיב את הדעת בנושא, מבורך ומבחינתנו זו פלטפורמה לעוד יום לפעילות חינוכית חשובה בצבא.

<נורית קוטיק: בצה"ל משרתים עולים רבים ואנחנו חושבים שזה יום שיוכל לתת להם מקום של במה ביחידה שלהם.

<נורית קוטיק: ביחס לשאלתך, אני חושבת שאם בסעיף (4) זה מצוין בדרך "מערכת החינוך ובצבא ההגנה לישראל" אז הפעולה העיקרית של חינוך במערכות הביטחון קורית בצבא ההגנה לישראל אל מול חיילים סדירים, ולכן בהקשר הזה אני חושבת ש"צבא ההגנה לישראל" זו הדרך הנכונה.

<נורית קוטיק: אני חושבת שכל גופי המדינה צריכים לציין את זה, כמו גופי הביטחון האחרים, ובהקשר של סעיף (4) "במערכת החינוך ובצבא הגנה לישראל - - -

<מירב תורג'מן: אז אין פה את גופי הביטחון האחרים.

<נורית קוטיק: אז אני חושבת ש"צבא ההגנה לישראל" זה יותר נכון כי מושא הפעולה העיקרית הוא החיילים הסדירים, אני חושבת אבל אני לא בקיאה בניסוחים.

<מירב תורג'מן: אני רק העליתי את השאלה, אני גם לא.

<נורית קוטיק: נראה לי שזו הדרך.

<נורית קוטיק: אני רוצה להגיד בהזדמנות שני דברים כמי שעוסקת בחינוך: בסעיף 1, אני חושבת שהסיפור שאין בכל החוק הזה את המילה "ציונות" - זו קצת פלטפורמה שחסרה בחוק.

<נורית קוטיק: אין במטרת החוק את המילה "ציונות".

רוברט אילטוב: איפה את מציעה להכניס אותה?

<נורית קוטיק: במטרת החוק, כבסיס למדינה ציונית.

<נורית קוטיק: בסוף, העלייה לציון היא חלק מהסיפור וזה לא מופיע פה.

רוברט אילטוב: אין לנו התנגדות, השאלה ברמה המשפטית אם אפשר להוסיף את זה.

<מירב תורג'מן: אני אבדוק את זה שוב, זה בהקשר של מדינה יהודית ודמוקרטית, אני אבדוק את זה.

רוברט אילטוב: ציונית, דמוקרטית ויהודית.

<נורית קוטיק: על פי הניסוחים המשפטיים.

<נורית קוטיק: אני חושבת שבחוק העלייה למדינת ישראל ולארץ ישראל זה משהו שרלוונטי לציין.

<מירב תורג'מן: לא תמיד עלייה היא מטעם ציונות.

אברהם נגוסה: אז מה הסיבה?

<מירב תורג'מן: לא יודעת, אולי יש לאנשים סיבות אחרות לעלות למדינה.

אברהם נגוסה: לא נראה לי, אנחנו מדברים על עולה, עולה זה מטעמי ציונות.

אברהם נגוסה: לא משנה אם הוא נרדף, ברח, אבל יש לו את העניין הציוני, למה הוא לא הלך למקום אחר.

רוברט אילטוב: לא כל החרדים ציוניים, יש עולים חרדים גם.

אברהם נגוסה: למה לא?

אברהם נגוסה: עולים חרדים גם ציוניים, מה הבעיה?

אברהם נגוסה: באו לירושלים.

רוברט אילטוב: לא, תשאל את החרדים, הם יגידו לך שהם לא.

<חנן ארליך: אם אני מבין, הכוונה היא להגשמת הציונות באמצעות עלייה, לא חייב שהעולה הפרטני עולה ממניעים כאלה או אחרים אבל בסופו של דבר עלייה כהגשמת הציונות.

אברהם נגוסה: אנחנו לא ניכנס עכשיו לרמה פרטנית, אנחנו מדברים על ציון יום העלייה, אם חמישה מתוך 100 עלו ממניעים אחרים אז אנחנו לא ניכנס עכשיו לפרטים האלה.

<יהודה שרף: אני ממליץ לך להכניס את משטרת ישראל, אדוני, לאור מה שקרה בין המשטרה לבין חלק מהעולים בשנים האחרונות.

רוברט אילטוב: כן, אני גם חושב שאת משטרת ישראל חובה להכניס.

אברהם נגוסה: אם היינו הולכים על "מערכת הביטחון" אנחנו נשאיר את זה בלי כתובת.

מכלוף מיקי זוהר: אז בוא נלך על "כוחות הביטחון", זה כולל המשטרה.

<מירב תורג'מן: השאלה מה זה כולל.

מכלוף מיקי זוהר: זה כולל המשטרה.

<עודד פויר: "כוחות הביטחון".

אברהם נגוסה: אולי לציין "משטרה".

אברהם נגוסה: להשאיר "מערכת הביטחון" - - -

<עודד פויר: "כוחות הביטחון", גם שירות בתי הסהר.

<עודד פויר: לציין, למה לא לציין?

<עודד פויר: צבא ההגנה לישראל, המשטרה, שירות בתי הסהר ומערכות הביטחון הנוספות אם צריך.

מכלוף מיקי זוהר: ו"כוחות הביטחון".

<עודד פויר: "כוחות הביטחון", מה הבעיה?

מכלוף מיקי זוהר: בוא נעשה "כוחות הביטחון".

רוברט אילטוב: אני מסכים.

<אסתר בלום: אתם לא רוצים להזכיר רווחה אבל אתם מזכירים את שירות בתי הסהר?

<עודד פויר: בשירות בתי הסהר יש מערכת חינוך.

מכלוף מיקי זוהר: "כוחות הביטחון".

אברהם נגוסה: אני חושב שלהשאיר "מערכת הביטחון" זה בעייתי כי אז אין לנו כתובת ואז הצבא יכול להגיד: טוב, יכול להיות שזה המשטרה, המשטרה יכולה להגיד על הצבא, אני מסכים עם ההערה שלך, יהודה, אז אולי לעשות בצבא ההגנה ומשטרת ישראל, בלי להיכנס לשירות בתי הסהר וכל זה.

רוברט אילטוב: אני מסכים.

<מירב תורג'מן: זו גם שאלה שאנחנו נשאיר אותה, אני אבדוק את זה מול הייעוץ המשפטי גם של משטרת ישראל כדי לקבל את העמדה שלהם, גם אם זה באופן רשמי.

<מירב תורג'מן: אני רושמת לי את התוספת של "משטרת ישראל".

אברהם נגוסה: "צבא ההגנה לישראל ומשטרת ישראל".

<מירב תורג'מן: אני רק חוזרת ואומרת שאני אפנה אליהם ואבקש את העמדה הרשמית שלהם.

אברהם נגוסה: בוודאי, הכול ייבדק עוד פעם.

<נורית קוטיק: ודבר אחרון, הערה נוספת ששווה לעלות גם לאור השיח שהיה פה, להגיד איזושהי מילה על צביון הציון של היום, שזה לא יהפוך להיות יום של עולה מסוים או משהו כזה.

<נורית קוטיק: בסוף אני ישר מתרגמת מה נוציא לצבא בתוך הדבר הזה, העובדה שבאמת זה יום של כל העלייה ולא עלייה ספציפית, זה אתגר מאוד גדול לציון היום במערכות חינוכית בפרקטיקה.

<מיכל שטרית רבל: כתוב יום העלייה ככלל.

<נורית קוטיק: ברור לי, ובכל זאת, בפרקטיקה, כשאתה רוצה להפוך את זה לטקס או ליום ציון, זה מאתגר מאוד מאיפה אתה סופר, מהעלייה הראשונה, איך אתה מציין את כל העליות לאורך כל הדרך, מה מתכוונים.

<נורית קוטיק: יש פה כל מיני דברים, מגזענות, דרך ציון חשיבות העלייה, יש פה כל מיני מהלכים שקשורים לאיך אפשר לפרש את היום הזה.

<מיכל שטרית רבל: כך יהיה מעניין כל שנה לקחת את יום העלייה ולתת לזה ביטוי אחר.

<נורית קוטיק: אז גם את זה שווה אולי להגיד בחוק.

<חנן ארליך: זה בדברי ההסבר, אלה דברים שיותר מתאימים לדברי הסבר.

<מירב תורג'מן: זה לעניין יישום, זו שאלה של יישום, זו לא שאלה שצריכה להיכנס פה בחקיקה הראשית.

<מירב תורג'מן: אני מניחה שכל גורם שמצוין בחוק יוכל לקחת את זה לכיוונים שהוא סבור שזה נכון לקחת את זה ואני לא סבורה שיש מקום להכניס את זה בחקיקה.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<נחמה נובנשטרן: כהערה כללית, שיהיה לה עוד המשך לסעיף (ב) – אנחנו במועצה מפעילים מספר אתרי מורשת, כמו ציון העלייה הראשונה, ציון העלייה השנייה, מחנה המעפילים, בכלל לנושא ההעפלה, ויש לנו בתכנון, יחד עם עוד מספר אנשים, לחשוב על שחזור אתר המעברה, שזה היה אתר הקליטה הגדול ביותר לנושא המעברה.

<נחמה נובנשטרן: לנושא של סעיף 3(א)(4), אני חושבת שנכון להוסיף "הציבור הרחב", כי ברגע שאנחנו מציינים ממש רשימה מאוד ברורה, שכוללת את מערכת החינוך, שוודאי וודאי שאנחנו תומכים, כוחות הביטחון, שוודאי וודאי שאנחנו תומכים, הם גם מגיעים לאתרים, אם זה צה"ל, אם זה המשטרה, אם זה כוחות הביטחון האחרים, הם נחשפים למקומות האלה, לכן אנחנו חושבים שיש מקום להוסיף כאן לסעיף הזה גם את "הציבור הרחב", כדי לפתוח את כל נושא העלייה, שלא יישאר סגור.

רוברט אילטוב: איך בביצוע את רוצה לעשות את זה?

<מירב תורג'מן: אין איך ליישם את זה ובוודאי אין איך לאכוף את זה.

<נחמה נובנשטרן: אם רוצים, אמר חבר הכנסת יוגב, אירוע גדול בלטרון.

<נחמה נובנשטרן: האירוע הגדול בלטרון – הוא נתן את זה כסתם איזו דוגמה – יכול להיות גם פתוח לציבור הרחב, זה לא צריך להיות רק פתוח לציבור העולים.

<נחמה נובנשטרן: זאת אומרת שאנחנו נפתח את הנושא הזה, ודיברה על זה גם החברה כאן, אחרת אנחנו נשארים בתוך איזו קסטה סגורה, רק עולים חדשים – מה עם עוד 6-7 מיליון איש?

אברהם נגוסה: שמענו, הכול ייבדק.

<מיכל שטרית רבל: לא, אבל זה לא נכון, סליחה, זו תפיסה לא נכונה.

<מיכל שטרית רבל: כל האירועים שנעשים לעולים נעשים יחד עם הציבור הרחב.

<מיכל שטרית רבל: מעולם לא עשו אירועים להזכרת יום העלייה או לענייני העלייה שהם רק לעולים, תמיד שילבנו ציבור רחב.

<מיכל שטרית רבל: אני יודעת את מי אנחנו משלבים בכל המקומות במימון שלנו.

<מיכל שטרית רבל: דבר שני, זה חוק שהממשלה צריכה לבצע, זאת אומרת, היא יכולה להורות למוסדות שלה לבצע כך או אחרת, היא לא יכולה להורות לציבור הרחב.

<מיכל שטרית רבל: היא יכולה לבצע בקרב המוסדות שלה לכל הציבורים, זה כך נעשה ממילא.

אברהם נגוסה: אני חושב שמערכת החינוך ומערכת הביטחון – כל זה רווחת הציבור הרחב.

אברהם נגוסה: גם מעשית זה לא אפשרי, צריך ללכת למוסדות מאורגנים יותר.

<מירב תורג'מן: שוב, אני חוזרת, אי אפשר להורות לציבור וגם אי אפשר לאכוף את זה.

<נחמה נובנשטרן: נכון, אי אפשר להורות לציבור אבל אם נותנים פומביות - - -

<מירב תורג'מן: אני לא חושבת שיש מקום לכלול הוראה כזאת בחוק.

אברהם נגוסה: אני חושב ששמענו את דעתך ואנחנו נתקדם.

אברהם נגוסה: סעיף 3(ב).

<מירב תורג'מן: "שר העלייה והקליטה רשאי לקבוע פעולות נוספות לציון יום העלייה".

<מירב תורג'מן: כאן עלתה השאלה האם אפשר להוסיף "באישור ועדת העלייה והקליטה של הכנסת".

<מירב תורג'מן: זו בעצם הסמכה לקבוע תקנות, השאלה אם התקנות האלה יהיו באישור ועדה מוועדות הכנסת והאם ועדת העלייה.

מכלוף מיקי זוהר: החלטנו שלא, לא?

<מיכל שטרית רבל: כי אנחנו מדברים על פעולות – פעולות הכוונה שיוחלט שנה אחת לעשות טקס כזה ושנה אחת טקס כזה, אז כל פעם יבואו עם הטקסים לוועדה?

רוברט אילטוב: זה לא תקנות שהוועדה צריכה להתערב בהן.

<מיכל שטרית רבל: זה לא משמעותי.

<מירב תורג'מן: בסדר, אני מעלה את זה לדיון.

<חנן ארליך: אני לא חושב שהכוונה פה לקביעת תקנות אלא פעולות.

אברהם נגוסה: אני העליתי את העניין הזה, אחר כך השר התנגד, אתמול התווכחתי אתו, בסוף הוא שכנע אותי ואני ויתרתי, אבל אם יש לכם דעה אחרת - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני מקבל, רק אני אומר, צריך להוסיף על הסעיף הזה "לרבות פעולות בתפוצות בשיתוף ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית".

רוברט אילטוב: בסדר, הדבר הזה נבדק.

אברהם נגוסה: בודקים את זה מבחינה משפטית.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר.

אברהם נגוסה: עפר דהן, בבקשה.

<עופר דהן: אני רוצה לחזור למה שנאמר כאן למרות שלא שמעתי את הכול ואני מתנצל.

<עופר דהן: אני חושב שאי אפשר לחייב את הציבור הרחב להיות חלק מאירועים כאלה ואחרים אבל אפשר לייצר את הפלטפורמה על מנת שאותו ציבור רחב יוכל להיות חלק ממנו ואני חושב שבאחריותנו, אחריות הממשלה, אחריות כולנו, לנסות למצוא את הפלטפורמות האלה על מנת שהציבור הרחב יוכל להיות חלק מהן ולהזדהות.

<עופר דהן: אני מייצג את הקרן לידידות, הקרן לידידות תשמח להיות חלק מקביעת פלטפורמה כזאת, או בדיקת פלטפורמה כזאת, או הפקה של פלטפורמה כזאת וגם לממן אותה אם צריך.

<עופר דהן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<נחמה נובנשטרן: לגבי הסעיף האחרון שהוקרא על ידי היועצת המשפטית, כפי שאמרתי, יש היום ברחבי הארץ אתרי ביקור שאליהם מגיעים גם מערכת הביטחון, גם בתי הספר, ולדעתי ראוי להוסיף: "לרבות הוראות לעניין ביקורים באתרים לציון יום העלייה".

<נחמה נובנשטרן: זאת אומרת, ברגע שאתה נותן עוד אפשרות איך לציין את יום העלייה, ברגע שאתה מגיע לאחד מהאתרים שמציינים את העלייה הראשונה, יש כאן איזשהו מפגש של העולה החדש עם העולה שהגיע לפני 120 שנה, אולי אותם קשיים, אולי אותם דברים, איך אנחנו יוצרים גם את המפגש עם העבר הרחוק יותר.

אברהם נגוסה: בסדר, זו מטרת הסעיף הזה וזה יותר העניין המעשי, העניין הפרקטי, ולכן אנחנו נדבר שבוע הבא בעניין הזה אבל זו הכוונה.

אברהם נגוסה: בבקשה, משרד המשפטים.

<חנן ארליך: אם אפשר להתייחס להצעה הזאת – הצעת החוק היא כללית, היא מסמיכה רשימה של גופים ורשימה של פעולות והיא לא נכנסת לפעולות פרטניות מסוגים כאלה או אחרים ולכן אני לא חושב שיש מקום להצעה הזאת בחקיקה ראשית.

<חנן ארליך: ודאי שאפשר לנקוט את הפעולות האלה, הן ברוכות וכו', אבל לא בחקיקה.

<מירב תורג'מן: זה בהחלט נכלל במסגרת הפעולות, בדיוק, אבל אין מקום לציין את זה באופן מפורש.

אברהם נגוסה: עוד מישהו רוצה להתייחס לפני שאני מסיים?

<עודד פויר: רק מילה אחת גם לגבי ההסבר וגם לגבי דברים שנאמרו פה.

<עודד פויר: אנחנו כבר כמה שנים מפעילים פרויקט גדול סביב שבת "לך לך", שבמסגרתו אנחנו מגיעים לקהילות ומדברים על עלייה על ידי מגוון דוברים מובילי דעת קהל.

<עודד פויר: אם אתה שואל בתפוצות, ששם אנחנו מכירים - חברי בסוכנות מכירים את זה טוב כמוני – אם יש תאריך שמדבר על עלייה, מעבר ליום העצמאות שזה בכלל ציונות, זו שבת "לך לך".

<עודד פויר: אני חושב שמצבנו כבר את המותג הזה של "לך לך" כמשהו שמייצג עלייה ולכן לא רק שזה יתרום, זה ימנף פעילות קיימת לרמה הרבה יותר ממלכתית גדולה.

<יהודה שרף: אנחנו גם עושים עלייה בתאריך הזה.

<עודד פויר: זו גם תקופה של התעסקות בכלל בעלייה ולכן אנחנו מאוד מאוד נשמח שזה יידבק לתאריך הזה, בצירוף כמובן למה שהוספנו ב-3(ב) לפעילות בתפוצות.

<מירב תורג'מן: ברשותך, זה פשוט מחזיר אותי לשאלה של שיתוף הפעולה עם השר, אני מבינה שאתם עושים ומקיימים, גם הסוכנות וגם ההסתדרות, פעולות נוספות לציון יום העלייה, לציון פרשת "לך לך" כרגע בחו"ל, אני מנסה להבין את הסיבה למה לכלול את זה בחוק, לחייב את השר לקבוע פעולות נוספות בשיתוף פעולה עם הגופים?

<עודד פויר: א', זה לא סתם גופים, אלה מוסדות לאומיים שפועלים - - -

<מירב תורג'מן: לא אמרתי "סתם גופים", ציינתי ואמרתי שזה מתקיים אז אני מנסה להבין למה להכליל את זה.

<עודד פויר: אוקיי, בלי "סתם הגופים".

<עודד פויר: כי מדובר בעצם היום על איזושהי זרוע משמעותית של המדינה לפעילות ציונית בתפוצות, ולכן, אם אנחנו מכירים בחשיבות של הפעילות הזאת, של ציון יום העלייה בתפוצות, צריך לציין שמי שבאמת יבצע את זה אלה המוסדות הלאומיים.

<עודד פויר: אם המילה "שיתוף פעולה" היא מה - - -

<מירב תורג'מן: אבל אין למדינת ישראל מוסדות אחרים לקיים בחו"ל.

<עודד פויר: אז אנחנו לא אמרנו לחייב, אמרנו "לרבות פעילות בתפוצות".

<יהודה שרף: אדוני היושב-ראש, תראה, עם כל הכבוד לייעוץ המשפטי, אנחנו ומשרד העלייה והקליטה, אם יוחלט – וכרגע זה לא משנה מה הנוסח – שזה יהיה בקרבת שבת "לך לך", אנחנו נעשה יום עלייה.

<יהודה שרף: בימי העליות שאנחנו עושים, משרד העלייה והקליטה הוא שותף שלנו, הנציגים שלו נמצאים, אנחנו עושים את זה ביחד וזה ייעשה בכל קהילה וקהילה שנציין את העלייה, כך שמבחינתנו זה לא משנה.

<יהודה שרף: אם יוחלט – יהיה יום עלייה בתאריכים האלה עם משרד העלייה והקליטה.

<מירב תורג'מן: זה בדיוק מה שאני אומרת, אתה מחזק לגמרי את הדברים שאני אומרת כי ממילא יש סמכות, ממילא אתם הזרוע הארוכה של המשרד ככל הנראה ואתם אלה שמקיימים את הפעילויות בחו"ל.

<יהודה שרף: ביחד, אנחנו עושים את זה ביחד.

<מירב תורג'מן: בשיתוף פעולה.

<מירב תורג'מן: לכן אני שואלת, מדוע יש מקום לכלול את זה?

<עודד פויר: אנחנו חושבים פשוט על החשיבות, כשיש כזה חוק היסטורי, לעגן באמת את הדבר הזה שמה שנאמר עכשיו וברור כאן, בשולחן הזה, חשוב לנו לעגן את זה כמה שאפשר.

אברהם נגוסה: אנחנו מכבדים את הפניות שלכם, הפניות של הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, לשר וכבוד השר פנה אלינו, זה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: אנחנו אמרנו כאן שהנושא ייבדק מבחינה משפטית, אם מבחינה משפטית זה לא עומד בתנאים או במידתיות אז אני אומר שזה לא התנאי לחוק, זה צריך להיות ברור.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נקבור את החוק בגלל שיש בעיה משפטית של שיתוף הפעולה עם הסוכנות וההסתדרות בחוץ-לארץ.

<עודד פויר: לא חולקים.

אברהם נגוסה: אם אכן מבחינה משפטית אין בעיה אנחנו נשמח מאוד, אנחנו רוצים, זה חיוני.

אברהם נגוסה: לכן שיהיה ברור לכם, במהלך בשבוע אנחנו נבדוק, היועצת המשפטית שלנו תבדוק מול משרד המשפטים, אם יש פתרון – בסדר גמור; אם אין פתרון – אנחנו מעבירים את החוק בלי לציין את ההסתדרות והסוכנות היהודית, זה העניין.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון: התקדמנו היום, יש כמה דברים שאנחנו צריכים לבדוק ולבוא מוכנים למועד הדיון הבא שאנחנו נקבע.

אברהם נגוסה: במועד הבא אנחנו נצביע סעיף סעיף ונגמור את הכנת הצעת החוק לקריאה ראשונה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להזכיר לסיכום את הנושאים לבדיקה: אחד, עניין יום הציון, לי ולרוברט אילטוב אין מחלוקת עם הצעת הממשלה, לחבר הכנסת מיקי יש מחלוקת, לכן אנחנו דוחים את ההצבעה ואנחנו מקווים או שהוא יצטרף אלינו או שאנחנו נצטרף אליו, אי אפשר לדעת, נחכה שבוע; דבר שני, מה שאמרתי קודם בסוגיית ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית, שיתוף פעולה עם משרד הקליטה ייבדק מבחינה משפטית.

<חנן ארליך: ואזכור מפורש של פעילות בחו"ל.

אברהם נגוסה: בוודאי, זו השאלה.

<חנן ארליך: אני אומר: פעילות בחו"ל בכלל, אם להזכיר במפורש; ובנוסף, העניין של לציין את שמם של ההסתדרות והסוכנות.

אברהם נגוסה: זה מה שביקשו, שאותו יום יצוין גם בחוץ-לארץ לעידוד עלייה בקהילות יהודיות, זו הכוונה.

אברהם נגוסה: אם יש מניעה משפטית אז אנחנו לא נעשה את זה, אם אין מניעה משפטית אנחנו נשמח לעשות את זה.

אברהם נגוסה: זה העניין.

אברהם נגוסה: הדבר השלישי, אנחנו נוסיף את משטרת ישראל – צבא ההגנה לישראל ומשטרת ישראל.

<מירב תורג'מן: ויש את התוספות שביקש חבר הכנסת מיקי זוהר וציינה גם נציגת מהצבא לגבי הציונות בסעיף המטרה.

אברהם נגוסה: גם נמזג את שלוש ההצעות להצעה אחת, אם תהיה הסכמה בינינו כמובן נעשה את זה.

אברהם נגוסה: אלה דברים שבדיון הבא נדון בהם ואז נעביר את החוק.

אברהם נגוסה: אני מאוד לכם, לכל האנשים שהגיעו לפה, תודה רבה, הישיבה נעולה.