ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 220, 2016-04-05 10:30

איתן כבל: חברים, בוקר טוב.

איתן כבל: אני מסב את תשומת לבכם לכך שהדיון משודר, אז אנא תשומת ליבכם.

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, דובר, רשמת, חבריי חברי הכנסת – נוכחות יפה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להעלות לסדר היום בקשה שהוגשה אליי על-ידי חבר הכנסת זוהיר בהלול: סירוב חברות ביטוח לעבוד עם סוכנים ערבים.

איתן כבל: הדיון הזה היה כבר אמור לעלות לפני זמן רב.

איתן כבל: אדוני, אני מתנצל שלא יצא לנו לעשות זאת בעת שאתה פנית וביקשת.

איתן כבל: בכל מקרה, אנחנו כאן.

איתן כבל: העומס המונח לפתחנו, על ועדת הכלכלה, הוא בסדר גודל שאתה רואה- - -

איתן כבל: זה תמיד כך, כן.

איתן כבל: לצערנו, הבעיה גם לא נפתרה מאז.

איתן כבל: זאת אומרת, זה לא מצב שבו פספסנו את העיתוי.

איתן כבל: ברשותכם, אבקש מאדוני להציג את העניין בקצרה.

איתן כבל: נפתח את הדיון, התייחסות, ובסוף גם נוציא סיכום מתחת ידינו.

איתן כבל: חברי זוהיר, בבקשה.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, באמת ידידי היקר, מר איתן כבל, טוב שבסופו של דבר הכינוס הזה וההתכנסות הזאת יוצאת אל הדרך, מכיוון שבסיפור הזה אנחנו מתרכזים עם סוכני הביטוי הערבים שסובלים בשנים האחרונות מקיפוח קונסיסטנטי.

זוהיר בהלול: אין להם אפשרות להפיק פוליסות ביטוח חובה וגם הרפורמה האחרונה שיצאה אל הדרך עדיין לא מאפשרת להם נגישות אוטומטית לפול.

זוהיר בהלול: כלומר, עד היום מבוטחים ערבים או נהגים או שאר האדם, כאשר הם פונים לסוכן ביטוח ערבי הם לא יכולים לקבל ממנו את פוליסת הביטוח.

איתן כבל: אני לא מבין את העניין הזה.

איתן כבל: בשנת ה-60 ו- של מדינת ישראל האם סוכן ביטוח ערבי, וזאת כאשר יש רופא ערבי, יש רוקח ערבי ויש בעלי מקצועות מפה ועד הודעה חדשה לכל דבר ולכל עניין ויש להם רישוי ורישיון לעסוק במקצוע אותו הם למדו וקיבלו עליו רישיון, אדוני רוצה לומר לי שבכל הנוגע לביטוח יש מגבלות או הגבלות אם אתה סוכן ערבי?

זוהיר בהלול: אינני יודע.

זוהיר בהלול: בעיני רוחי אני רואה את יוסף טרומפלדור, תל חי, אי שם בשנות ה-30.

מסעוד גנאים: מה הקשר?

איתן כבל: תן להם.

איתן כבל: האם אני צריך להגן על זוהיר?

זוהיר בהלול: מסעוד, אתה הרי איש האסוציאציות של התרבות הערבית.

זוהיר בהלול: אני אעתיר אותך עכשיו באסוציאציות מהעולם היהודי העברי.

זוהיר בהלול: יוסף טרומפלדור שהיה איש משכמו ומעלה בפנתיאון ובאתוס היהודי איבד את ידו והפך להיות גידם.

זוהיר בהלול: אינני יודע אם סוכני הביטוח הערבים הם גידמים או גיבנים או פיסחים.

זוהיר בהלול: עדיין אין להם לא מעמד של אנשים שיכולים להפיק פוליסת ביטוח למרות שלמדו.

זוהיר בהלול: אני מאוד שמח על השאלה.

זוהיר בהלול: קוראים לשאלה שלך שאלה סוגסטיבית, שאלה מנחה, שזה יפה מאוד.

זוהיר בהלול: אין להם מעמד.

זוהיר בהלול: גם גורעים וגודעים מהם את האמינות המינימליסטית של סוכן ביטוח מורשה שלמד.

זוהיר בהלול: הם כאילו מייצגים ציבור שמרמה, כי מדוע חברות הביטוח היהודיות הקיימות במדינת ישראל לא מאפשרות להם להפיק את תעודות הפוליסות האלה?

זוהיר בהלול: אני מניח בחשדות הפנימיים שיש לי, כאיש תקשורת לשעבר אני חושד בחברות הביטוח שהן לא מאמינות בסוכן הביטוח הערבי כיוון שהוא בפוטנציה מייצג ציבור שמבלף.

איתן כבל: אתה בטוח?

איתן כבל: זו אמירה - - -

זוהיר בהלול: אני כך יכול להניח.

זוהיר בהלול: כי מדוע הוא לא יכול להפיק פוליסת ביטוח?

זוהיר בהלול: כי יש יותר מדי בעיני החברות, חברות הביטוח היהודיות הקיימות, תביעות באמצעות אותם ביטוחים.

זוהיר בהלול: והדבר האחרון – פרנסתם של סוכני הביטוח.

זוהיר בהלול: לא צריך להתבייש כשאנחנו מדברים על פרנסה.

זוהיר בהלול: בהפקת פוליסת ביטוח יש עמלה והעמלה הזו הולכת אוטומטית לחברת ביטוח גדולה והם לא יכולים לקבל את המצלצלין המעטים שהם יכולים לקבל.

זוהיר בהלול: מדובר כאן במחזור, אדוני היושב-ראש, ואתה איש אשכולות, שמגיע כמעט למיליארד שקל שהם לא שותפים לו.

מסעוד גנאים: בשנה.

זוהיר בהלול: יפה, חברי מסעוד – בשנה.

זוהיר בהלול: 800, או 600 או 700.

זוהיר בהלול: יש ויכוח על המספר.

זוהיר בהלול: אמרתי 800 וירדתי ל-600 שמא אנחנו נשייט בתחום הריאליסטי.

זוהיר בהלול: אנשים שהם כן בפנים והם כן בחוץ והם לא יודעים בדיוק איפה הם.

זוהיר בהלול: לכן, הם מאיימים בבג"צ.

זוהיר בהלול: אני חושב שאתה יכול לגאול אותנו מהבג"צ הזה, למרות שאני כמובן רוחש רק כבוד לבג"צ שנתון למתקפות מהצד הימני של הפוליטיקה הישראלית.

זוהיר בהלול: אני מאמין בבג"צ, אבל אני חושב שוועדת הכלכלה בראשותך, בהתנהלותך ובהובלתך, יכולה לפתור את הבעיה הזו ולהביא את האנשים האלה למעמד לגיטימי כסוכני ביטוח בישראל.

איתן כבל: זוהיר, תודה.

איתן כבל: ברשותכם, נתחיל את הדיון.

איתן כבל: מר משרקי סוהיל, יו"ר ועד סוכני הביטוח או בעלי סוכנויות הביטוח.

איתן כבל: חאג', אני ארשום אותך, וכל מי שירצה ידבר.

איתן כבל: מר סוהיל, אני מבקש שתהיה מאוד ממוקד.

איתן כבל: תנסה להסביר גם אם אתה יודע את הצד של חברות הביטוח, איך הן מסבירות לכם את העובדה המוצגת על-ידי חבר הכנסת זוהיר בהלול.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<סוהיל משרקי: תודה רבה.

<סוהיל משרקי: שלום לכולם.

<סוהיל משרקי: שמי סוהיל משרקי ואני מכפר ראמה לשעבר.

<סוהיל משרקי: גר בעכו בשמונה השנים האחרונות.

<סוהיל משרקי: יש לי גם סוכנות ביטוח כמעט חמישים שנה.

<סוהיל משרקי: אני גם מייצג סוכנים ערבים שסגורים.

<סוהיל משרקי: לקחתי על עצמי לעזור להם בהתנדבות על מנת שנגיע לאיזה הסכם שהם יוכלו להפיק תעודת חובה – כל אחד בכפר שלו ובמשרד שלו.

<סוהיל משרקי: זאת אומרת, זה עדיין אני.

<סוהיל משרקי: אני לא יודע מה יהיה מחר או עוד שנה.

<סוהיל משרקי: אני מסתכל ואני רואה שישנו מנכ"ל חברת שירביט.

<סוהיל משרקי: אני מבין שהזמנתם את חברות הביטוח, אבל הן לא הגיעו.

<סוהיל משרקי: התשובה צריכה להיות אצלכם.

<סוהיל משרקי: ועדת הכלכלה, כנסת ישראל, חברי כנסת, אין חברות ביטוח.

<יואב ענתבי: אני גם הגעתי, אני נציג של איגוד חברות הביטוח.

<סוהיל משרקי: אתה נציג של איגוד חברות הביטוח, בסדר.

<סוהיל משרקי: אבל אני מדבר על חברות הביטוח.

איתן כבל: אני רק רוצה להסביר לאדוני שבדרך כלל ישנו האיגוד, כמו איגוד הבנקים, איגוד חברות הביטוח, שמתכלל עבור כולם.

איתן כבל: אם נמצא לנכון שצריך להזמין חברת ביטוח מסוימת אז אנחנו נזמין חברת ביטוח מסוימת.

איתן כבל: אין סיבה, לפחות בשלב הזה, למצוא את עצמנו קוראים לכל המנכ"לים.

איתן כבל: אבל אני מודיע לאדוני, תנוח דעתו.

איתן כבל: אם ראש הממשלה היה פה, אז כל אחד יגיע לפה.

איתן כבל: זו לא תהיה הבעיה, אם נידרש.

איתן כבל: אבל זה דיון ראשון ובו אנחנו רוצים להבין, קודם כל, במה דברים אמורים.

איתן כבל: לפי זה אנחנו נקבל את ההחלטות כיצד עלינו להמשיך ולפעול.

איתן כבל: תודה.

<סוהיל משרקי: תודה רבה.

<סוהיל משרקי: אני רוצה שיהיה ברור, אנחנו לא נגד חברות הביטוח.

<סוהיל משרקי: אנחנו בעד חברות הביטוח.

<סוהיל משרקי: אבל צריכים לפתור את הבעיה.

<סוהיל משרקי: אנחנו עם חברות הביטוח, לא נגד חברות הביטוח.

<סוהיל משרקי: כפי שאתם יודעים, יש חוקים במדינת ישראל.

<סוהיל משרקי: אזרח טוב מכבד את החוקים.

<סוהיל משרקי: אני גם מתעסק קצת עם חברים שלי בפוליטיקה, ואני תמיד אומר: לא טוב לך? לך ללונדון, לאוסטרליה.

<סוהיל משרקי: זה מדינת ישראל ואתה צריך להכיר בחוקים של מדינת ישראל.

<סוהיל משרקי: אם לא, תעזוב.

<סוהיל משרקי: במדינת ישראל יש חוקים.

<סוהיל משרקי: יש רישיון לעורך דין, יש רישיון למהנדס, רישיון לנהג משאית, ורישיון לכל דבר.

<סוהיל משרקי: לי יש רישיון מעל 45 שנה.

<סוהיל משרקי: עברתי בחינות וכולנו עברנו ויש לנו רישיון.

<סוהיל משרקי: משלמים כל שנה אגרה לעסוק בביטוח.

<סוהיל משרקי: אני סוכן מורשה עם רישיון.

<סוהיל משרקי: לא יכול להוציא בתעודת חובה.

<סוהיל משרקי: סגרו מחשב בטענה שיש שכיחות תביעות יותר מהסקטור היהודי, מאשימים את הסוכן.

<סוהיל משרקי: סוכן שמגיע לשכיחות של 4% - 5%, כאשר בסקטור היהודי הם טוענים שזה 2.8% או 3%, סוגרים לו את המחשב.

<סוהיל משרקי: זה נכון, יש תביעות.

<סוהיל משרקי: אני לא אומר שלא.

<סוהיל משרקי: אבל כשהם עושים מה שהם עושים.

<סוהיל משרקי: אם אתם זוכרים, לפני שמונה-עשר שנים היה כפר שלא משלם מים והיו סוגרים את המים.

<סוהיל משרקי: אבל יש חצי ששילם מים וגם הוא נשאר בלי מים כי סוגרים – עונש קולקטיבי.

רועי פולקמן: אז מה עושים?

רועי פולקמן: מנתקים לך את המחשב ואני עכשיו בא לחדש פוליסה, מה אני עושה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להוציא חובה.

<סוהיל משרקי: סוגרים את המחשב.

<סוהיל משרקי: אני לא יכול להוציא.

<סוהיל משרקי: אני יכול להיכנס לכל מקום מכובד ולקנות בכל מקום, כולם מכירים אותי.

<סוהיל משרקי: גם אם אני מזמין בטלפון מתל-אביב או קונה משהו בכיכר המדינה אני עושה את זה דרך הוויזה שלי ושולחים לי.

<סוהיל משרקי: אבל אני לא יכול להוציא תעודת חובה כשסוגרים.

<סוהיל משרקי: גם הוא לא יכול – סגור, סגור.

<סוהיל משרקי: המחשב סגור, והוא לא יכול להוציא תעודת חובה.

<סוהיל משרקי: מה עושים?

רועי פולקמן: מה עושה הלקוח?

<סוהיל משרקי: כן, צריך לעשות כי זה חוק של מדינת ישראל.

<סוהיל משרקי: אני חייב ביטוח חובה, זה עבירה פלילית.

רועי פולקמן: נכון.

<סוהיל משרקי: אני לא חייב לבטח אותו מקיף או את הדירה שלי או את הבניין.

<סוהיל משרקי: אבל חובה אני חייב.

<סוהיל משרקי: זה כמו שאני משלם מס הכנסה ומע"מ בזמן.

<סוהיל משרקי: אפשר לבדוק עליי הכול היום בעזרת הטכנולוגיה.

<סוהיל משרקי: יש את השם, טלפון ותעודת זהות.

<סוהיל משרקי: אנחנו אנשים ישרים אובייקטיבים וטובים.

<סוהיל משרקי: סוגרים מחשב, מה עושים?

<סוהיל משרקי: מגיע חבר כנסת מסח'נין שהוא גם ידידי ונפגשתי אתו כמה פעמים, והוא רוצה לבטח את האוטו.

<סוהיל משרקי: אבל אין, המחשב סגור.

<סוהיל משרקי: מתקשר לשלמה כהן שהוא חבר שלי והוא סוכן יהודי ותוך שניה הוא מוציא תעודת חובה.

<סוהיל משרקי: הוא שולח אותה אפילו בפקס, אני נותן לו.

<סוהיל משרקי: אם האדם יודע ובודק כל דבר והוא שם לב אז הוא אומר לי: לא אתה הסוכן, הסוכן הוא שלמה כהן.

<סוהיל משרקי: אז אני מתחיל לשקר, ואני לא משקר.

<סוהיל משרקי: אני מסביר לו את הבעיה שאני לא יכול להוציא לו תעודת חובה, או שאצלי יותר יקר ומתחיל כל מיני סיפורים.

<סוהיל משרקי: לא כולם.

<סוהיל משרקי: אני לא, אבל שני אלה מחוברים לסוכנים יהודים.

<סוהיל משרקי: נותן לו את הסיסמא בבוקר - - -

איתן כבל: לא לזה אני מתכוון.

איתן כבל: אדוני, אני לא רוצה לדעת איך אתה עושה את הקומבינה.

איתן כבל: זה פחות מעניין.

<סוהיל משרקי: אני לא אעשה קומבינה.

איתן כבל: לא אתה, אבל כל עוד אתה לא יכול לפעול בצורה רשמית.

איתן כבל: מגיע אליי זוהיר ומתיישב אצלי בסוכנות.

איתן כבל: אני לוקח ממנו את הפרטים ומקליד אותם במחשב.

איתן כבל: הוא משלם את הסכום המתחייב ואז אני מוציא לו את התעודה.

איתן כבל: כל עוד זה לא נעשה בצורה שכזו וזה מצריך צד נוסף שהוא שותף לתהליך הזה, זה מעקף.

איתן כבל: לא כל קומבינה היא שלילית.

איתן כבל: הכוונה היא שאתה מבצע פעולה עוקפת את העניין.

<סוהיל משרקי: אמת.

איתן כבל: אני רוצה להבין.

איתן כבל: האם כל הסוכנים הערבים נמצאים בקטגוריה הזו?

<סוהיל משרקי: לא, לא.

<סוהיל משרקי: יש סוכנים שעדיין עובדים.

<קריאות: 85%, 90%.

<סוהיל משרקי: כל סוכן שמגיע לזכות גבוהה שולחים לו או מכתב או בלי מכתב מנתקים את המחשב.

<סוהיל משרקי: הוא לא יכול להוציא תעודת חובה.

<סוהיל משרקי: הוא נאלץ להיות מחובר לסוכן יהודי.

איתן כבל: אדוני, הרעיון ברור לי.

איתן כבל: הסיפור ברור לי.

איתן כבל: אני עכשיו מנסה להבין מעבר לעניין הזה כדי שנוכל להתקדם.

איתן כבל: אני מבין שכיוון שסך התביעות במגזר התביעות במגזר הערבי הוא מעל הממוצע של התביעות ברכבים במגזר היהודי, חברות הביטוח – ותיכף נשמע את האיגוד וגם את מנכ"ל שירביט – מרחוק סוגרות את היכולת לבצע את הפעולה הזו.

איתן כבל: אתם אומרים לי שכ-85% - 90% מסוכני הביטוח הערבים נמצאים באותו מצב וסטטוס.

איתן כבל: כל השאר – כנראה בגלל נפח הפעילות שלהם או בגלל העובדה שהם כבר שנים רבות עדיין מתאפשר להם לפעול.

איתן כבל: אבל המסה הקריטית איננה יכולה היום לפעול ולהוציא תעודות חובה.

איתן כבל: זה המצב נכון להיום.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני לסיים פה.

איתן כבל: אני רוצה ברשותך לעבור, קודם כל, לאיגוד חברות הביטוח, קודם כל.

<סוהיל משרקי: סליחה, אפשר עוד שני משפטים?

איתן כבל: אפשר שלושה.

זוהיר בהלול: סוהיל, אבל אתה חד כתער.

זוהיר בהלול: תמשיך.

<סוהיל משרקי: יש סוכנים שממשיכים לעבוד והם עוד לא הגיעו לשכיחות, יש סוכנים ערבים שעובדים ולא סוגרים להם.

<סוהיל משרקי: יש עוד תופעה שבה עובדים חלק מהסוכנים הערבים וזה שמתנים את ביטוח החובה בביטוחים אחרים, וזה אסור לפי חוק.

<סוהיל משרקי: מה עם ביטוח בריאות?

<סוהיל משרקי: מה עם דירות ומה עם עסקים?

איתן כבל: אדוני, מה זה אומר?

<סוהיל משרקי: זאת אומרת, מתחיל משחק.

<סוהיל משרקי: אם אתה סוכן ערבי ויש לך כמה תביעות ורוצים לסגור לך אבל יש לך תיק גדול של ביטוח חיים או ביטוח דירות או עסקים ומרוויחים כסף, מתנים זה בזה.

<סוהיל משרקי: זה אסור לפי חוק.

<סוהיל משרקי: הכול מוקלט, יש לנו מסמכים שמעידים אם נצטרך.

<סוהיל משרקי: אנחנו נלך לבג"צ.

איתן כבל: סוהיל, כנראה זה מה שאמרתי שלא סוגרים את השאר, אלה שיש להם בדרך כלל מחזור מאוד מאוד גדול יחסית.

איתן כבל: לחברת הביטוח יש אז אינטרס לשמור.

זוהיר בהלול: לזה קוראים בעברית אתנן.

איתן כבל: כן, כן.

איתן כבל: אבל אל תדאגו.

איתן כבל: חברות הביטוח גם אל הציבור היהודי הן לא בדיוק - - - .

איתן כבל: אין אפליה.

איתן כבל: אולי יש אפליה בסגירת המחשב.

איתן כבל: אבל עד כאן, מעבר לזה אני לא חושב שיש.

<סוהיל משרקי: לפני 10 – 12 שנה עשו רפורמה של הפרטה.

<סוהיל משרקי: פעם זה היה שייך למדינת ישראל.

<סוהיל משרקי: אנחנו נדרוש, אם לא נגיע להסכם, הלאמת הענף, שביטוח החובה יעבור לדלק או לביטוח לאומי.

<סוהיל משרקי: חברות ימשיכו למכור דירות, חנויות וביטוחים אחרים, אבל לא חובה.

<סוהיל משרקי: חברות הביטוח מרוויחות בביטוח החובה מעל מיליארד שקל כל שנה.

<סוהיל משרקי: ב-2014 היה מיליארד מאתיים מיליון, ב-2015 מיליארד.

<קריאה: הלאמה זה רעיון מצוין.

איתן כבל: סוהיל, תודה.

איתן כבל: נאפשר לך אם תרצה בהמשך, אדוני.

איתן כבל: אנחנו לא סוגרים את הדיון.

איתן כבל: ברשותכם, אבקש את נציג חברות הביטוח.

איתן כבל: ישנו כאן נציג של האוצר ויש גם מאגף הביטוח.

איתן כבל: אדוני, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<יואב ענתבי: קודם כל, לשאלת חבר הכנסת פולקמן לעניין המבוטחים – מדובר ברכב חובה.

<יואב ענתבי: כמובן שכל מי שיש לו רכב חייב לרכוש ביטוח.

<יואב ענתבי: לכן, יש גם את הפול שכל מבוטח שהוא יכול לגשת לפול ולרכוש ביטוח, כך שאין מצב שמבוטח שרוצה לקבל ביטוח לא יקבל את זה.

רועי פולקמן: האם זה רק אומר שהנגישות של אזרח ערבי לביטוח חובה קשה יותר בגלל שלצורך העניין אין לו סוכני ביטוח זמינים?

<יואב ענתבי: עוד פעם, לעניין הפול – כל אחד, ולא משנה מה הדת, לאום וכו', יכול לפנות באותה דרך אל הפול ולקבל את הביטוח.

זוהיר בהלול: זה לא נכון ואגיד לך למה.

זוהיר בהלול: בתשובה לשאלתו של רועי – יש אנשים שחוזרים מהעבודה בשעה שבע בערב וחברות הביטוח סגורות.

זוהיר בהלול: האפשרות היחידה שהוא יבצע באופן בהול את הפקת תעודת הביטוח החובה זה אותו סוכן ערבי.

זוהיר בהלול: אם לסוכן הערבי אין נגישות למחשב אז גם הוא לא יכול להיות הגאולה והבשורה.

<יואב ענתבי: לעניין הוראות הפול – מי שקובע את ההוראות זה המדינה.

איתן כבל: עזוב, לפני הוראות המדינה.

איתן כבל: יואב, לפני שאדוני זורק את זה על המדינה, אני רוצה ללכת שלב שלב.

איתן כבל: אני רוצה לדעת.

איתן כבל: יש מדינת ישראל, יש חברה ישראלית שמורכבת מכל מיני קבוצות.

איתן כבל: אני רוצה להבין, קודם כל, את מה שנאמר כאן.

איתן כבל: אתה הקדמת תשובה לפולקמן.

איתן כבל: אני, קודם כל, רוצה להבין את הדבר הפשוט: האם המצב שתואר על-ידי חבר הכנסת זוהיר בהלול שהוא מגיש הבקשה ועל-ידי סוהיל הוא נכון, קודם כל?

איתן כבל: שנית, מדוע זה כך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא מכחיש.

איתן כבל: שלישית, וזו כבר השאלה של פולקמן ותרחיב, מה עושה אזרח ערבי שרוצה להוציא תעודת ביטוח חובה.

איתן כבל: יואב, בבקשה.

<יואב ענתבי: דבר ראשון, לי לא ידוע, לאיגוד לא ידוע, על הדרת סוכנים ערבים באף חברת ביטוח.

<יואב ענתבי: לאחר מכן, גם ישנו פה את מנכ"ל שירביט שיוכל להרחיב.

<יואב ענתבי: חברות הביטוח בוחרות את הסוכנים שלהם על-פי שיקולים עסקיים שלהם, בלי קשר לדת, לאום וכו', ואסור להם לעשות את זה.

איתן כבל: אז מה זה?

איתן כבל: זה שדים שנכנסים לרשת וסוגרים להם את המחשב?

<יואב ענתבי: עוד פעם, אנחנו באיגוד לא יודעים ולא יכולים לדעת.

<יואב ענתבי: אסור לנו לבדוק את חברות הביטוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מוקלט ורשום בפרוטוקול, זה שתדע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שלא ידוע לך –אני לא חושב שאתה מדבר אמת.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אני לא חושב.

<יואב ענתבי: אני אומר שאני לא יכול ואסור לי - - -

איתן כבל: יואב, תן לי להגן עליך בעניין הזה.

איתן כבל: אני מעדיף שייאמר לפרוטוקול: לא יודע, מאשר יאמר דברים שאחר כך יוציא אותנו פה לא לעניין.

איתן כבל: יכול להיות שהוא יודע קצת, אבל זו איננה סמכותו להתייחס לדברים האלה.

איתן כבל: אני רוצה להכניס כאן אנשים.

איתן כבל: כבר ברור לי שאנחנו כבר נידרש אחרי שנשמע את נציגי המדינה.

איתן כבל: יכול להיות שאנחנו למרות הכול נצטרך לבקש כאן מכל חברות הביטוח להתייצב וכל חברה תסביר את המדיניות שלה בעניין הזה.

איתן כבל: אבל בבקשה, יואב.

איתן כבל: אנחנו לא נפריע לך עכשיו.

<יואב ענתבי: כמו שציינתי, גם יש פה נציג של הפיקוח.

<יואב ענתבי: אם יש תלונות אפשר להפנות אליו.

<יואב ענתבי: אני רוצה להפנות גם את כבודו שגם היו דיונים בנושא הזה ב-3 במרץ 2008, ב-15 במאי 2001, בדיוק על אותם נושאים.

<יואב ענתבי: למיטב הבנתי, הנושאים נבדקו והתברר שאין בהם ממש ואין בהם אפליה, וזה הכול מדובר בשיקולים עסקיים.

<יואב ענתבי: להבנתי, גם הנושא הזה נבדק על-ידי הפיקוח וכו'.

<יואב ענתבי: כמו שציינתי, שוב, זה שיקולים עסקיים.

איתן כבל: אתה אומר "שיקולים עסקיים", ואני רואה לפניי עוף מכובס בתוך מים רותחים.

<יואב ענתבי: לא, לא שיקולים.

<יואב ענתבי: יש פה מנכ"ל של חברת ביטוח ואפשר לשאול אותך.

איתן כבל: אני לא ציני.

איתן כבל: אני מנסה להגיד שבמובן הזה יגידו: אצל הסוכן הזה יש יותר מדי תביעות נגד חברות הביטוח.

איתן כבל: מבחינה עסקית והכללים של חברות הביטוח, אם יש X תלונות, ואני לא אומר את זה מתוך ידיעה, אבל הנחת העבודה היא - - -

רועי פולקמן: האם זה אומר שאם באמת מגיעים לרף מסוים - - -?

<יואב ענתבי: עוד פעם, האיגוד לא מחזיק נתונים ואסור לו להחזיק נתונים.

<יואב ענתבי: הוא לא בודק את חברות הביטוח בנושאים האלה.

איתן כבל: הבנו שאדוני לא יודע להשכיל אותנו לגבי העניינים שאנחנו מבקשים לדעת.

רועי פולקמן: אבל אתה חייב לדעת לענות על השאלה למה סוגרים מחשב.

רועי פולקמן: אתה לא יכול להגיד: סגרו מחשב.

רועי פולקמן: כי מה?

רועי פולקמן: אלא התשובה הרשמית לפרוטוקול היא: שיקולים עסקים.

רועי פולקמן: זאת אומרת, אנחנו מבינים מזה שסוגרים מחשב לכל סוכן במדינת ישראל שאחוז התביעות שלו עולה מאיזה סף מסוים.

<יואב ענתבי: חברת ביטוח רשאית ועל-פי חוק להחליט אם להתקשר עם סוכן כלשהו, ולא משנה דת, גזע, לאום ומין, משיקולים עסקיים, וגם לנתק קשר משיקולים עסקיים, ללא קשר לאפליה.

עבדאללה אבו מערוף: השיקולים העסקיים מ-2001 לא השתנו?

איתן כבל: יואב, הפרשנות יכולה להיות היא שסוכן מוענש כי ה- - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יכול לבטח מקיף וצד ג', אבל חובה לא.

איתן כבל: העניין ברור ומה שהם מרגישים שהם נפגעים מחברות הביטוח.

איתן כבל: יש פה עניין שאנחנו מנסים לאחוז אותו ולא מצליחים בשלב הזה.

איתן כבל: יואב, תודה.

איתן כבל: לא השכלנו הרבה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לשמוע את נציגי המדינה.

איתן כבל: שם ותפקיד לפרוטוקול, בבקשה.

<אסף מיכאלי: בוקר טוב.

<אסף מיכאלי: שמי אסף מיכאלי ואני מנהל תחום ביטוח כללי אצל המפקחת על הביטוח באגף שוק ההון במשרד האוצר.

<אסף מיכאלי: תודה, היושב-ראש, על הדיון ותודה שזימנת אותנו.

<אסף מיכאלי: אתחיל מהסוף.

<אסף מיכאלי: אנחנו רואים בחומרה כל יחס או התנהלות שונה של חברת ביטוח על בסיס השתייכות מגזרית.

<אסף מיכאלי: ככל שאנחנו, ותיכף ארחיב על הבדיקות שעשינו בשנה האחרונה בנושא, נגלה אינדיקציות כאלה כמובן שאנחנו נפעל ואנחנו נמצה את כל הסמכויות שיש לנו.

<אסף מיכאלי: כמו שאדוני יודע, סמכויות ישנן בנושא הזה.

<אסף מיכאלי: אני רוצה, ברשותכם, להתייחס בקצרה בשביל לא להאריך לנושא.

<אסף מיכאלי: אנחנו קיימנו באגף בנושא הזה בשנה האחרונה.

<אסף מיכאלי: כמובן ישבנו עם סוהיל ואנשי ועד סוכני הביטוח של המגזר, וכמובן עם אנשי לשכת סוכני הביטוח בכלל.

<אסף מיכאלי: קיימנו לא מעט דיונים בנושא הזה.

<אסף מיכאלי: שמענו את הבעיה.

<אסף מיכאלי: אני לא יכול לבוא ולטעון שאין בעיה כי העובדה היא שהאנשים באים וחוזרים ומתריעים שישנה בעיה.

<אסף מיכאלי: ובכל זאת אנחנו ביצענו בדיקה אמפירית כיוון שכשרשות מינהלית אני לא יכול להסתמך על תחושת בטן או אמירה כזו אחרת.

<אסף מיכאלי: ביצענו בדיקה אמפירית במספר חברות.

<אסף מיכאלי: אחר כך אתאר תהליך נוסף שביצענו בחברות.

<אסף מיכאלי: אנחנו ביצענו בדיקה.

איתן כבל: כשמדברים על 85%, ואני הורדתי מ-90%, זה כבר לא אמפירי.

<אסף מיכאלי: נכון.

<אסף מיכאלי: חד-משמעי.

<אסף מיכאלי: לכן, אני לא יכול לבוא ולאיין את הטיעון הזה כאילו הוא לא נאמר כי בכל זאת הפערים גדולים.

<אסף מיכאלי: אבל ברמה האמפירית אני חייב לומר ולומר.

<אסף מיכאלי: אנחנו ביצענו בדיקה בחברות ביטוח, כמובן בדיקה מדגמית.

<אסף מיכאלי: אבל נבוא ונאמר, לא זיהינו.

<אסף מיכאלי: יש מגמה של ניתוקים של סוכני ביטוח.

<אסף מיכאלי: אנחנו ניסינו לדלות ממש בעבודה סיזיפית האם יש פער בשיעור הניתוקים בין ניתוקים של סוכנים מהמגזר לבין ניתוקים של סוכנים באופן כללי.

<אסף מיכאלי: ברוב החברות שאנחנו ביצענו את הבדיקה הזו לא זיהינו שונות.

<אסף מיכאלי: אני אענה על כל שאלה.

איתן כבל: ברשותך, אני כבר רואה את הכיוון.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: ניסיון הוא דבר בעל ערך.

איתן כבל: לא תמיד, אבל אני יודע כבר לסכם את הדיון מצדכם.

איתן כבל: אני כבר יודע לתת את המסגרת ולאן זה הולך.

איתן כבל: בסוף אני אתנצל שזימנתי ושהטרדתי את מנוחתכם באמצע העבודה בדברים חשובים אחרים.

איתן כבל: זה לא הכיוון.

איתן כבל: אני רוצה להיות חד וברור.

איתן כבל: מגזר ערבי – 80%, והורדתי תוך כדי תנועה עוד 5%.

איתן כבל: אתה יודע מה? 60%.

איתן כבל: אני כבר מוכן ללכת לזה ש-60% סוכנים במגזר הערבי טוענים שאין להם אפשרות להוציא תעודות חובה.

איתן כבל: אתה יכול לבוא ולומר לי תשובה חדה וברורה?

איתן כבל: אני אשקול אם אני מקבל אותה או לא.

אתה בא ואומר: אבל אני לא מקבל את זה בהגדרה שסוכן שהוא לא אשם.

אתה בא ואומר: אלא אם כן תמצא שסוכן מעודד, והיו דברים מעולם.

אתה בא ואומר: אבל זה כבר פלילי וזה דיון אחר כשאני בא למבוטחים שלי ואומר להם: חבר'ה, אל תדאגו.

אתה בא ואומר: בואו ואני אוציא לכם.

אתה בא ואומר: למשל, בהלנת שכר היה מצב שהיו ישובים שהלינו שכר בצורה מתוכננת כדי אחר כך לקבל את המכפלות דרך בית המשפט.

אתה בא ואומר: אבל זה פלילי.

אתה בא ואומר: ברגע שתופסים אותך אז זה פלילי, אין מה לעשות.

אתה בא ואומר: אני לא יודע להתייחס לפלילי, אני יודע להתייחס למה שמתואר לי כרגע.

אתה בא ואומר: אדוני לא עונה לי.

<אסף מיכאלי: העלית נקודה מאוד מאוד קריטית.

איתן כבל: אני שמח שאדוני כל הזמן מסב את תשומת לבי לנקודות החשובות שאני מעלה.

איתן כבל: אבל אני רוצה שאדוני גם ישיב לי על הנקודות החשובות שאני מעלה.

<אסף מיכאלי: - - - עם כל המידע שיש לי .

<אסף מיכאלי: השאלה היא האם אנחנו רוצים לחייב חברת ביטוח שהיא גוף עסקי, ואתה יכול לקבל את ההתייחסות של חברות הביטוח ישירות, מעניין בהחלט לשמוע את עמדתן, האם אנחנו רוצים לחייב חברת ביטוח שזה גוף עסקי להתקשר עם מפיץ שלה שבמקרה הזה הוא סוכן הביטוח, להתקשר על כל מפיץ?

<אסף מיכאלי: האם אנחנו מוכנים לקבל עמדה לפיה מפיץ הוא מפיץ ,ואין מפיץ טוב או מפיץ או פחות טוב, מפיץ שאני מרוויח אתו, מפיץ שאני לא מרוויח אתו, מפיץ שהוא נותן לי שירות אמין וטוב ומפיץ שלא נותן לי שירות טוב.

<אסף מיכאלי: צריך לעבוד עם כל המפיצים.

<אסף מיכאלי: זו שאלה ש- - -

איתן כבל: זו לא שאלה.

איתן כבל: כי אם יש סוכן, הרי הוא לא סוכן רק לעניין ביטוח חובה.

איתן כבל: אם הוא לא מבצע את עבודתו בהתקשרות העסקית הכוללת, אין בעיה.

איתן כבל: חס וחלילה - האם אני אקבע למישהו איך לנהל את עסקיו?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: הטענה היא לא זו.

איתן כבל: אם הוא היה מבקש ממני - חבר הכנסת זוהיר בהלול, לקיים פה דיון למה חברות הביטוח אינן - - -, הייתי אומר לו: המבחן הוא כלכלי.

איתן כבל: הן לא עומדות במבחן הכלכלי.

איתן כבל: אם יש לאדוני טענות אחרות שהכסף שיוצא מהמגזר הערבי יש לו ריח בעייתי והן לא רוצות את הכסף הזה, לא נראה לי שחברות ביטוח היו אומרות דבר כזה, זה דיון אחר.

איתן כבל: העניין הוא שלסוכן יש כמה טלרים וכל אחד מתעסק במשהו אחר.

איתן כבל: יש מישהו שמתעסק עם ביטוח דירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם פנסיות.

איתן כבל: יש, למשל, מישהו שמתעסק בפנסיות.

איתן כבל: הדיון כאן הוא סביב נקודה מאוד מאוד נקודתית שמדברת אך ורק על ביטוח חובה.

<סוהיל משרקי: חוק חובה במדינת ישראל.

איתן כבל: תציג בפנינו גם את הנתונים שהעליתם.

רועי פולקמן: אסף, בהנחה ש-100% משוק הנהגים צריך ביטוח חובה, ולכן אין את העניין.

רועי פולקמן: אני יכול להבין שהגוף העסקי בא ואומר: אצל סוכן X, כשהוא מוכר פרמיות למשהו אחר, הוא מצליח למכור מוצרים פחות טובים.

רועי פולקמן: בביטוח חובה לכאורה זה לא רלוונטי כי הרי אותו שלמה כהן יבטח.

רועי פולקמן: בסוף אותו נהג עם הרכב ייסע עם ביטוח, אז מה משנה?

רועי פולקמן: אגיד עוד דבר.

רועי פולקמן: נגיד שההסתברות לאירוע ביטוחי במגזר הערבי גבוהה יותר, ואנחנו יודעים שהיא גבוהה יותר, וגם חברות הביטוח - - -

איתן כבל: שאלה מצוינת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי התאונות במגזר הן יותר גדולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חודשים דנו על זה.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: לכן, צריך לטפל בהורדת המקרים הביטוחים.

רועי פולקמן: בחברה הערבית יש יותר תאונות, יותר נפגעים, תשתיות לקויות, ואת זה אנחנו יודעים.

רועי פולקמן: זה נושא נפרד.

איתן כבל: זה דיון אחר.

רועי פולקמן: גם אם יותר מקרים ביטוחים יש בחברה הערבית, ואני מניח שזה נכון, ממילא כולם מבוטחים כי אחרת הם לא נוסעים.

רועי פולקמן: אז למה זה משנה אם הוא מבטח אותם או שלמה כהן מבטח אותם?

<אסף מיכאלי: נכון, כי אתה שאלת שאלה ברמת המאקרו.

<אסף מיכאלי: אבל החברה מסתכלת ברמת המיקרו, ואסביר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה סוכן של אותה חברה.

<אסף מיכאלי: בדיוק הייתי בתהליך של ההסבר של הבדיקות האמפיריות שאנחנו ביצענו.

<אסף מיכאלי: אנחנו ניתחנו וראינו ניתוקים גם מהמגזר היהודי וגם אצל המגזר הערבי.

<אסף מיכאלי: יותר מזה, גם בדקנו מה הן הסיבות שבעטיין בוצעו אותם ניתוקים.

<אסף מיכאלי: אפשר לומר שבמעל 90% מהמקרים מדובר בסיבות כלכליות.

<אסף מיכאלי: זאת אומרת, שחברת הביטוח סברה שהמפיץ שלה שעבד איתה לא מייצר לה רווח.

<אסף מיכאלי: ואם הוא לא מייצר לה רווח היא לא רוצה לייצר אתו התקשרות מכל מיני שיקולים.

<אסף מיכאלי: הוא לא מייצר לה רווח והפרודוקציה שלו לא מביאה רווח.

<אסף מיכאלי: היא חברה כלכלית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, אבל הוא ממשיך לבטח ביטוחים אחרים.

<אסף מיכאלי: אני אענה על כל שאלה רק תן לי לסיים.

<אסף מיכאלי: אני מתייחס לכל שאלה שחברי הכנסת מתייחסים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא מתייחס בכלל.

איתן כבל: חאג', תן לו לענות.

איתן כבל: הבנתי שהתשובות לא טובות.

איתן כבל: אבל תן לו.

איתן כבל: עזוב, עזוב.

<אסף מיכאלי: שוב, חברות הביטוח - כאשר המפיץ לא מייצר להן רווח בוחרות להפסיק את אותה התקשרות.

<אסף מיכאלי: אכן, ראינו הפסקות התקשרות.

<אסף מיכאלי: הפסקות ההתקשרות בוצעו משיקולים כלכליים של חברות הביטוח.

איתן כבל: אוקי, הלאה.

איתן כבל: תן לי את הבדיקות האמפיריות שבצעתם עם נתונים.

<אסף מיכאלי: ברמה הבדיקות האמפיריות שאנחנו ביצענו אנחנו לא ראינו שישנה שונות בשיעור הניתוקים.

איתן כבל: כמה מקומות בדקתם?

<אסף מיכאלי: קודם כל, אנחנו ביצענו פנייה לכל חברות הביטוח כאשר העברנו אליהן את פנייתו של מר סוהיל.

<אסף מיכאלי: ביקשנו גם לקבל את התייחסותן המקצועית להצעתו.

<אסף מיכאלי: הוא עדיין לא העלה - - -

איתן כבל: אני יכול לקרוא לך אח שלי בדיון הקטן הזה?

<אסף מיכאלי: אתה יכול לקרוא לי גם אסף.

איתן כבל: אני אגיד לך גם למה.

איתן כבל: אתה מכדרר אותי.

איתן כבל: אחי, כבר נדבק לי הראש בקיר.

איתן כבל: אתה הלכת, חזרת.

איתן כבל: אתה עומד על הקו עם הכדור, חוזר.

איתן כבל: נתתי לך, בכבוד.

<אסף מיכאלי: מה שאתה בוחר.

איתן כבל: אני אצטרך אחר כך ביטוח על מה שאתה עושה לי פה.

<אסף מיכאלי: פנינו לכל חברות הביטוח, קיבלנו את ההתייחסות שלהן.

<אסף מיכאלי: כשהצענו בדיקות אמפיריות בשלוש חברות ביטוח לא זיהינו ממצאים לכך ששיעור הניתוקים במגזר הערבי גבוה יותר משיעור הניתוקים במגזר היהודי.

<אסף מיכאלי: יתרה מכך - - -

<לאה ורון: שלוש חברות שכמה סוכנים יש להן?

<קריאות: יש 12 חברות.

<סוהיל משרקי: סליחה, יש חברות שלא עובדות בשוק הערבי.

איתן כבל: סוהיל, לא להפריע.

<לאה ורון: ביצעתם את הבדיקה אצל שלוש חברות ביטוח חובה - -

<אסף מיכאלי: כן, שסוכני הביטוח היפנו אותנו אליהן כחברות ביטוח ששם יש אינדיקציות בעייתיות.

<אסף מיכאלי: לכן, שם ביצענו בדיקות פרטניות.

<לאה ורון: - - וכמה סוכנים יש באותן שלוש החברות במספרים?

<אסף מיכאלי: אין לי כאן את המספרים.

<אסף מיכאלי: אבל אנחנו בדקנו האם שיעור הניתוקים באותן חברות עולה על שיעור הניתוקים בין המגזרים ולא מצאנו אינדיקציות.

<לאה ורון: עשיתם בדיקה אמפירית, ולבדיקה אמפירית יש כללים מאוד מובהקים בסטטיסטיקה.

<אסף מיכאלי: נכון.

<אסף מיכאלי: אנחנו לקחנו את סך רשימת הסוכנים שנבדקו ובדקנו אותם שם שם.

<אסף מיכאלי: יתרה מכך, ביקשנו לקבל את הסיבות בגין כל סוכן מדוע הוא נותק, וניתחנו לאחר מכן את הסיבות.

<אסף מיכאלי: כפי שאמרתי, הסיבות - - -

<לאה ורון: אז אתם יודעים כמה סוכנים.

<לאה ורון: אז לגבי כמה סוכנים נעשתה הבדיקה?

זוהיר בהלול: השאלה היא שאלת תם, כיוון יכול להיות שקיבלתם שלוש חברות קטנות ולא הלכתם על המסה היותר גדולה.

<אסף מיכאלי: לא, לא.

<אסף מיכאלי: סוכני הביטוח היפנו אותנו לשלוש החברות שלגישתן שם יש מידת בעייתיות גבוהה יותר.

<אסף מיכאלי: שם ביצענו את הבדיקות האמפיריות.

איתן כבל: מה זה "בדקתם"?

איתן כבל: האם אתם בדקתם בשלוש החברות האלה רק את הפונים?

איתן כבל: נניח ופנו אליכםX אנשים לגבי שלוש החברות המסוימות האלה.

איתן כבל: האם בדקתם ופניתם לחברות, נניח לשירביט?

איתן כבל: אדוני, אני אתן לך.

איתן כבל: האם אני אמנע ממך?

איתן כבל: כבר הגעת.

איתן כבל: עד עכשיו אתה אוגר מידע – נהדר.

איתן כבל: אני מנסה להבין האם ביקשתם מהן את כל רשימת הסוכנים הערבים שיש להם התקשרות איתם דרך אותה חברה, ואחר כך הלכתם ופניתם?

איתן כבל: נניח והסתבר שבחברה X יש 100 סוכנים, הרמתם ל-20 מהסוכנים באופן רנדומלי וביררתם איתם האם הטענה שסוהיל וחבריו מעלים היא אכן נכונה?

איתן כבל: איך בדיוק ביצעתם את הבדיקה.

<אסף מיכאלי: בבקשה, מי שביצע את הבדיקה יוכל להגיב.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<ודיע עואד: שלום.

<ודיע עואד: אני ודיע עואד, מחלקת ביטוח כללי באגף שוק ההון.

<ודיע עואד: מה שעשינו – פנינו לחברות הביטוח וביקשנו לקבל את הרשימה של כל הסוכנים, גם מהמגזר הערבי וגם מהמגזר היהודי.

<ודיע עואד: עברנו על רשימת כל שמות הסוכנים.

<לאה ורון: כמה היו?

<ודיע עואד: אני לא יודע את המספרים בדיוק, אפשר להעביר.

<ודיע עואד: סדר גודל של 2,500, 3,000, 3,500 - תלוי בחברה.

<ודיע עואד: אם תבקשו את הנתונים נעביר גם אותם.

איתן כבל: אנחנו מבקשים לקבל את כל הנתונים, בדיוק את התהליך כפי שביצעתם אותו.

<ודיע עואד: אוקי.

<ודיע עואד: עברנו על השמות.

<ודיע עואד: הוצאנו מהקבצים את שמות הסוכנים במגזר הערבי ואחר כך עשינו בדיקה.

<ודיע עואד: קודם כל, הבדיקה בוצעה לגבי חמש השנים האחרונות.

<ודיע עואד: לא התמקדנו רק בשנה האחרונה.

<ודיע עואד: דרך זה זיהינו את הסוכנים שבמהלך השנים האחרונות הפסיקו לקבל עמלות מאותן חברות ביטוח.

<ודיע עואד: בדקנו את שיעור הניתוקים של הסוכנים מהמגזר הערבי וגם שיעור הניתוקים של הסוכנים מהמגזר היהודי.

<ודיע עואד: באותן החברות שנבדקו לא מצאנו שיעורים בהבדלים ביחס בין סך המנותקים מהמגזר הערבי - כמויות שלהם מבחינת סך הכול סוכנים של אותה חברה.

איתן כבל: זאת אומרת, מבחינת האחוזים.

איתן כבל: הכול כמובן ביחס לגודל של האוכלוסייה – ברור.

<ודיע עואד: ביחס לכמות הסוכנים הערבים באותה חברת ביטוח.

<ודיע עואד: לא הסתפקנו בבדיקה הזו.

<ודיע עואד: המשכנו ולקחנו מדגמית שמות של סוכני ביטוח, כולל של סוכני ביטוח שפנו אלינו באופן פרטני לגבי אותן חברות ובדקנו.

<ודיע עואד: ביקשנו לקבל מאותן חברות ביטוח את נתוני תוצאות תיק ביטוח החובה באותה חברה.

<ודיע עואד: מהסוכנים מהמקרים שבדקנו נמצא שהסיבות לניתוק קשר לסוכנים היו סיבות כלכליות עסקיות, כאשר התיק של אותו סוכן היה תיק הפסדי.

<ודיע עואד: יש מצבים שהיה תיק הפסדי בשנתיים- שלוש, או שבשנה מסוימת היה תיק הפסדי מאוד.

<ודיע עואד: שמנו לב שאחרי שהתיק היה הפסדי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם הפסיקו את ההתקשרות אתו בכל התחומים או שרק בחובה?

<ודיע עואד: אנחנו בדקנו רק את החובה.

זוהיר בהלול: אבל אולי בשל העובדה ששלוש שנים הוא היה מנותק - - -

<ודיע עואד: לקחנו במיוחד חמש שנים, לא סתם הלכנו על שנה או שנתיים.

<ודיע עואד: לקחנו חמש שנים ובדקנו.

איתן כבל: ודיע, אתה הראשון מכל הדוברים שמציג את הדברים כמו שהם וזה כבר חשוב.

איתן כבל: אני לא אומר אם אני מקבל או לא מקבל.

איתן כבל: תודה, ודיע.

איתן כבל: אני אתן לאדוני מחברת שירביט להציג את העמדה שלו.

איתן כבל: אחר כך אאפשר לכם להציג את עמדתכם.

איתן כבל: בבקשה שם ותפקיד לפרוטוקול.

איתן כבל: אריאל, גם אתה תדבר.

<גיל ספיר: שמי גיל ספיר, אני מנכ"ל שירביט חברה לביטוח.

<גיל ספיר: קודם כל, אני חייב להגיד שהנושא לא זר לנו ואנחנו דנים בו מעת לעת.

<גיל ספיר: סוהיל ידידי נפגש אתי לא אחת ולא פעמיים.

<גיל ספיר: אני מייצג אך ורק את שירביט, לא את האיגוד ולא שום דבר אחר.

<גיל ספיר: שירביט חברה לביטוח מבטחת לקוחות במגזר ופועלת עם סוכנים במגזר.

<גיל ספיר: הבדיקה שידידיי מהאגף הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון ערכו נערכה אצלנו בחברה גם.

<גיל ספיר: עכשיו אני למד שאנחנו רק אחת משלוש חברות שבדקנו אותן.

<גיל ספיר: זה משעשע כי אנחנו החברה שמוכרת הכי הרבה פוליסות כנראה במגזר, כך אני למד מהתוצאות.

<גיל ספיר: אני יכול להגיד שאנחנו נדרשנו לסוגיה הזו לא אחת ולא פעמיים.

<גיל ספיר: אנחנו עושים הפסקות עבודה לסוכני ביטוח מכל המגזרים על בסיס מסחרי בלבד.

<גיל ספיר: הניירת וההוכחות הם פה.

<גיל ספיר: באותה תקופה שהפסקנו עם חלק מסוכני המגזר, הפסקנו עם פי 2 - - -

איתן כבל: אם אדוני פה, האם אתה יכול לתת לי נתונים?

<גיל ספיר: בוודאי.

<גיל ספיר: אני יכול לתת לך את כל הנתונים, אדוני.

<גיל ספיר: אני הבאתי אותם אתי.

איתן כבל: תנסה להיות טיפל'ה יותר ממוקד.

<גיל ספיר: אני אהיה ממוקד מאוד.

איתן כבל: אני יכול להבין את המילה הגדולה של מה שנקרא הקשר עסקי.

איתן כבל: אני לא יכול להכריח אף אחד לעבוד במקום שגורם נזקים לחברה.

איתן כבל: אבל הבעיה הגדולה שהיא זו שעדיין לא הצלחתי לקבל בגינה את התשובות הראיות או שיכולות כבר להגיד: ואללה, זה פותח לי את הראש, זה שדווקא, זאת אומרת, אם אני אומר:

איתן כבל: כל סוכנות – אתה נכנס אליה ויש לה סל מוצרים שהיא מוכרת לאזרח, דווקא במה שקשור לביטוח החובה ברכב, דווקא בזה.

איתן כבל: אבל לעומת ההתקשרות אם יש לו עניינים אחרים, אף אחד לא לוקח ממנו את האפשרות להמשיך ולבטח בתים או קופות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותו רכב, אותו נהג – גם צד ג' וגם מקיף מבטחים אותו.

איתן כבל: כן, הכול נעשה.

<גיל ספיר: אנסה לענות.

<גיל ספיר: ראשית, נזרקו פה מספרים ואולי כדאי שנדייק.

<גיל ספיר: הואיל וכל חברות הביטוח כבר הציגו את הנתונים לשנת - - -

איתן כבל: תתחיל לקצר כי התרנגולות בלול - - -

<גיל ספיר: אדוני, אני יכול לעצור עכשיו אם אדוני רוצה.

<גיל ספיר: אתה יושב-ראש הוועדה, אתה קובע.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: חס וחלילה.

איתן כבל: אדוני, אני מכבד אותך.

איתן כבל: באת ואני מבקש מאדוני.

<גיל ספיר: תודה רבה.

<גיל ספיר: בשנת 2015 במדינת ישראל בוטחו ב-4,6 מיליארד שקל ביטוחי חובה.

<גיל ספיר: זה מופיע במאזנים של חברות הביטוח.

<גיל ספיר: שירביט חברה לביטוח מתוכם 165 מיליון שקל פרמיה.

<גיל ספיר: 3.5% חלקנו, נתח השוק שלנו, בביטוחי חובה במדינת ישראל.

<גיל ספיר: מתוך נתח השוק הזה שלנו 25.6% מהביטוחים שלנו בחובה הם במגזר הערבי.

<גיל ספיר: את הנתונים האלה קיבלו ידידיי בפיקוח.

<גיל ספיר: הם עשו אצלנו את הבדיקות, שאלו סוכן, סוכן, מגזר יהודי, מגזר ערבי, בכל המגזרים.

<גיל ספיר: המספרים הם כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם בדקת את הפילוח שלהם בקשר לסוכנים, גם סוכנים יהודים וגם סוכנים ערבים ש-25% זה אצל סוכנים ערבים או שמבחינתך מבטח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו השאלה שהיתה גם.

<גיל ספיר: בוודאי, איזו שאלה.

<גיל ספיר: אני מבטח 25% - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבנתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל כמה מהם אצל סוכנים יהודים וכמה מהם שהחובה יצאה מהסוכן היהודי שהוא קיבל אותה בפקס או שהוא קיבל אותה בדרך עקיפה?

<גיל ספיר: אדוני, כל הסוכנים שלנו שבמגזר – הנה, רשימת הסוכנים והכתובות שלהם.

<גיל ספיר: זה דרך הסוכנים, זה לא דרך - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא השאלה שלי.

איתן כבל: חאג', חבל.

איתן כבל: השאלה שהוא שואל היא פשוטה.

איתן כבל: אתה אומר שהנתח של המגזר הערבי הוא 25.3%.

<גיל ספיר: אצלי בחברה 25.6%.

איתן כבל: חאג' מבקש לדעת ה-25.3%, כמה מהם מבוטחים אצל סוכנים יהודים?

<גיל ספיר: כולם אצל סוכנים ערבים מהמגזר.

<גיל ספיר: את זה בדקו גם בפיקוח.

<גיל ספיר: נכבדיי, החבר'ה בפיקוח לא מרפים קלה ככבדה, וזה בסדר גמור.

<גיל ספיר: הם קיבלו דוחות, רק 26 עמודים, עם כל הסוכנים.

<גיל ספיר: זה בסדר גמור.

<גיל ספיר: מעבר לכך, 4.6 מיליארד שקל פרמיה.

<גיל ספיר: היה כמיליארד שקל רווח בכל חברות הביטוח בביטוחי חובה בשנת 2015, ובשירביט חברה לביטוח רק 366,000 שקלים רווח.

<גיל ספיר: אני לא יודע אם זה בגלל המגזר או לא.

<גיל ספיר: האמת היא שאני כן יודע, אבל אני לא חושב שזה ראוי.

<גיל ספיר: אני יכול להגיד שאנחנו על בסיס מסחרי פר אקסלנס כשסוכן נורמטיבי במגזר או לא במגזר, שכיחות החובה כמו שאמרו חבריי היא 2.8% שכיחות, כמה מתוך סך הכול המבוטחים עושים תאונה?

<גיל ספיר: במגזר סוכן שעשינו לו הפסקת עבודה 9.3% שכיחות.

<גיל ספיר: המשכנו לעבוד עם סוכנים ערבים במגזר.

איתן כבל: אני רוצה לאתגר אותך.

איתן כבל: קודם כל, אני באמת מודה על כך שנענית ובאת.

איתן כבל: קודם כל, אני מפרגן.

איתן כבל: אצלנו בוועדה יהיו לך נקודות על העניין הזה.

איתן כבל: אני כבר אומר לך את זה.

<גיל ספיר: תודה, אדוני.

חיים ילין: זה לא בהכרח יעלה לו את הרווח.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אתה יודע איך זה עובד.

איתן כבל: מי שמכבד אותנו, נדע גם לכבד אותו.

איתן כבל: אני לא מדור פרסומי.

איתן כבל: הייתי אומר נבטח אצלך, אבל - - - אני רוצה להיות יותר חד.

איתן כבל: האם אדוני יוכל בעדינות ובזהירות הנדרשת כדי לא חס וחלילה לייצר איזשהו סוג של הכתמה של אוכלוסייה שלמה?

איתן כבל: אבל אנחנו כבר הגענו לפה, האם אדוני יכול להסביר לי?

איתן כבל: אנחנו עד עכשיו כדררנו.

איתן כבל: זאת אומרת, לא נגענו בעניין עצמו.

איתן כבל: האם אדוני יכול לבוא ולהגיד לי?

איתן כבל: בסוף אנחנו מבינים שיש בעיה.

איתן כבל: קראנו לה עניינים עסקיים, וקראנו לה בכל מיני מילים.

איתן כבל: אדוני אמר: אנחנו רק 360,000.

<גיל ספיר: רווח.

<גיל ספיר: בהחלט.

זוהיר בהלול: זה האזור האפור.

<גיל ספיר: בשונה מחברי באיגוד חברות הביטוח שלא יכול להיכנס לתוך המאזנים של החברות, אני מייצר את המאזן הזה אז אני יודע בדיוק.

<גיל ספיר: אני עושה ניתוחים שנים אחורה.

<גיל ספיר: ואין מה לעשות, שנים אחורה מוכיח שתיק ביטוח חובה שהשכיחות בו יותר גבוהה במגזרים מסוימים - אגב, לאו דווקא המגזר שבו אנחנו דנים היום, יש עוד מגזרים ולא נרחיב על זה את היריעה – הוא יותר בעייתי.

<גיל ספיר: חברת ביטוח צריכה באקטואריה שלה לדעת לתמחר את פרמיית הסיכון ולא להפסיד כסף במגזרים האלה.

<גיל ספיר: אנחנו שנים עובדים עם המגזר, יכולים להעיד חבריי הסוכנים.

<גיל ספיר: אנחנו כנראה בגלל זה, ואנחנו בתוצאות רואים שבגלל זה התיק - - -

איתן כבל: אני רוצה סיפור דרך.

איתן כבל: אני האזרח הערבי – איתן כבל – גר בכפר קאסם.

איתן כבל: אני בא לסוכן ואליד בכפר כי אני צריך לבטח את הרכב שלי בביטוח חובה.

איתן כבל: אני מתיישב מולו ומגיש לו את הנתונים.

איתן כבל: עזוב, לא משנה אם הוא אומר לי כן או לא.

איתן כבל: מה אתה אומר לי ותקן אותי אם אני טועה?

איתן כבל: החברה המסוימת סגרה לוואליד הזה, וזה סתם שם גנרי, את האפשרות לבצע כי הרווח שיש לחברה מהעובדה שהוא מבצע ביטוחי חובה הוא בעייתי מבחינתם.

רועי פולקמן: ההגדרה שלהם זה שכיחות האירוע הביטוחי.

איתן כבל: שכיחות, כן.

איתן כבל: אני רוצה להבין פה כיוון שזה ביטוח חובה, זה לא מקיף ולא ביטוח אחרי.

איתן כבל: אני רוצה להיות מאוד מאוד מודגש וברור.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: אם איתן כבל האזרח מכפר קאסם לא מבצע את ביטוח החובה אצל ואליד, הוא יעשה אצל משה.

איתן כבל: האם אתה אומר לי בעצם שאם אני – איתן כבל, האזרח מכפר קאסם – אעשה את הביטוח אצל משה בראש העין, מעבר לכביש, והוא יבטח אותי כמובן, הסיכוי שאני אגיש אחר כך כל מיני תביעות הוא יותר גדול אם אני עושה אצל ואליד או אם אני עושה אצל משה רק כי זה - - -?

<סוהיל משרקי: אתה נגעת לבעיה.

איתן כבל: לאט, לאט.

איתן כבל: לוקח לי זמן.

זוהיר בהלול: אני גם מחרה ומוסיף.

זוהיר בהלול: למה אי-אפשר לעשות סנקציה אישית?

זוהיר בהלול: מדוע אתם מאמצים את הסנקציה הקולקטיבית?

איתן כבל: הם טוענים שלא.

עבדאללה אבו מערוף: זה סוכן ביטוח שיש הרבה תביעות.

רועי פולקמן: זה מה שהם עושים.

זוהיר בהלול: לה.

זוהיר בהלול: הם עושים ענישה קולקטיבית.

רועי פולקמן: לא, הם מנתקים לסוכן הזה.

רועי פולקמן: לזה שיושב לידו לא.

<קריאה: לא, לא.

<קריאה: רועי, לכולם.

איתן כבל: חברים, לא.

רועי פולקמן: מה פתאום?

רועי פולקמן: הם מנתקים לסוכן שיש בו הרבה שכיחות.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: רק מה הטענה - - -

<קריאה: רועי, לא בכל החברות.

<קריאה: יש חברות - - -

זוהיר בהלול: רועי, אבל עד היום הפול סגור בפני כולם.

איתן כבל: לא.

<קריאה: הפול סגור בפני כולם?

<קריאות: לא, לא.

<קריאות: יש ביטוח לכל אזרח במדינת ישראל.

איתן כבל: חברים יקרים, אני לא יודע מה אתכם.

איתן כבל: אני הבנתי.

איתן כבל: אני לא אמרתי שאני מסכים, אבל אני הבנתי.

איתן כבל: קודם כל, אני לא אומר מה המציאות בשטח.

איתן כבל: אינני יודע, יש כאן מחלוקת.

איתן כבל: מצד אחד, יש את נציג חברת שירביט שמתאר מצב אצלו בחברה.

איתן כבל: יש מצב שבו נציג הממונה במשרד האוצר מציג את הדברים.

איתן כבל: יש כאן את ודיע שאומר איך הוא ביצע את הדברים בפועל.

<גיל ספיר: יש פה את הנבדק.

איתן כבל: אני רוצה לסכם, הבנתי.

רועי פולקמן: השאלה שסקרנה אותנו היא מה קורה לאותו מבוטח?

רועי פולקמן: אלא אם אתה אומר לי: כשסגרתי אותו, אני מקווה שיעבירו אותו לסוכן ביטוח בחברה אחרת.

רועי פולקמן: הרי הוא צריך לבטח והשכיחות שלו גבוהה יותר.

<גיל ספיר: אז הוא יבטח בפול שהחברים באוצר הורידו את המחירים למתחת מחירי חברות הביטוח.

<גיל ספיר: שיבטחו בפול, עם כל הכבוד.

<גיל ספיר: זה יותר זול מאשר אצלנו.

איתן כבל: אני מודה לך שאתה דואג לו שיעשה ביטוח יותר זול.

<גיל ספיר: אני דואג לו שיהיה לו ביטוח.

<קריאה: אבל הוא נתן תשובה מאוד כנה.

איתן כבל: שניה, שניה.

איתן כבל: אני מצטער, זה עדיין לא נתן לי.

איתן כבל: הצגת את הדברים, דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: אין לי שום טענה כלפי האופן שבו הצגת.

איתן כבל: לא נתת תשובה ואגיד לך למה.

איתן כבל: כי מה אתה אומר לי בעצם?

איתן כבל: יש פה נקודה אחת שהיא לא ברורה.

איתן כבל: היא נוגעת לשאלה האם 70%, 60% במגזר הערבי הם כך או יש גם במגזר הערבי?

איתן כבל: זה שני דברים שונים.

איתן כבל: אדוני, הבנתי.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אדוני, בבקשה משפט.

איתן כבל: שם ותפקיד ודבר למיקרופון.

<טאהא כנעאני: אני טאהא כנעאני, סוכן ביטוח.

<טאהא כנעאני: אני רוצה לשאול את גיל ספיר.

<טאהא כנעאני: יש לי 200 מבוטחים, 200 לקוחות, שאני לא יכול להוציא להם תעודת חובה משירביט.

<טאהא כנעאני: ה-200 הולכים אצל סוכן יהודי שהטיפול שלו דומה לטיפול שאני נותן.

<טאהא כנעאני: הוא מוציא לאותם 200 מבוטחים תעודות חובה, וזאת כשיש להם את אותו סיכון אצלי ואצלו.

<טאהא כנעאני: למה אצלו יכולים?

<טאהא כנעאני: שנית, יש שלוש-ארבע- חמש חברות ביטוח שלא נכנסות לשוק במגזר הערבי בכלל בכלל וזה מונע מהסוכנים הערבים להתחרות עם הסוכנים היהודים.

<טאהא כנעאני: למשל, ביטוח החקלאי אין.

<טאהא כנעאני: לא נכנס.

<טאהא כנעאני: שלמה חברה לביטוח לא נכנסת וגם שומרה.

<טאהא כנעאני: אז מה זאת אומרת?

<טאהא כנעאני: זה לפי שמועות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכשרת היישוב.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: אדוני, תודה.

<גיל ספיר: אני מנכ"ל שירביט, לא החברות האחרות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, התשובה היא לא אליך.

איתן כבל: אדוני, בבקשה דבר בקצרה.

<עמר סנעאללה: עמר סנעאללה, סוכן ביטוח.

<עמר סנעאללה: אני רוצה להעלות שני דברים: דבר ראשון, יש לי 300 ביטוחי חובה.

<עמר סנעאללה: נניח ויש לי 30 בעייתיים, 30 מהם שהגישו תביעות חובה.

<עמר סנעאללה: למה אני לא יכול לשרת את השאר, את ה-270, בביטוח חובה?

<עמר סנעאללה: אני לא יכול, הם סוגרים אותי.

<עמר סנעאללה: יש לי אפילו פחות מ-30.

<עמר סנעאללה: שנית, למזלו של גיל אני עובד גם עם שירביט, ופתוח בחובה.

<עמר סנעאללה: פתוח בחובה, למי?

<עמר סנעאללה: לחידושים, למי שיש לו חידוש.

<עמר סנעאללה: הוא התחיל בחברה לפני שנה- שנתיים אצלי, יכול להוציא לו תעודת חובה חדשה בחידוש.

<עמר סנעאללה: אבל אם בא סוהיל משרקי והוא רוצה לעשות תעודת ביטוח חדשה, אני חסום.

<עמר סנעאללה: לא נותנים לי.

איתן כבל: תודה, העניין ברור.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<אריאל מונין: אריאל מונין, יושב-ראש הוועדה לביטוח אלמנטרי בלשכת סוכני הביטוח.

<אריאל מונין: אנחנו מייצגים גם את הסוכנים במגזר וגם את הסוכנים במגזר היהודי ובכל המגזרים.

<אריאל מונין: גם לשכת סוכני הביטוח ראתה בבעיה ואמרה מעל כל במה שיש בעיה עם המגזר, סוכני המגזר.

<אריאל מונין: אין בעיה עם הלקוח הערבי.

<אריאל מונין: בסוף הוא מקבל ביטוח.

<אריאל מונין: אני עצמי סוכן ביטוח, דור שלישי בירושלים.

<אריאל מונין: מבוטחים פה אצלי גם מאבו-גוש וגם ממזרח ירושלים.

<אריאל מונין: כיוון שהתיק אצלי הוא יותר גדול במגזר היהודי אני מתחת לרף של כל חברת ביטוח.

<אריאל מונין: הם צודקים.

<אריאל מונין: יש פה בעיה שבסוף כל מי שנדפק – סליחה, העל המילה – זה בסוף הסוכן הערבי.

<אריאל מונין: פה צריך למצוא את הפתרון.

<אריאל מונין: למדינת ישראל היה פתרון.

<אריאל מונין: בזמנו הוקם תאגיד אבנר כי אמרו שלא צריך להוכיח רשלנות.

<אריאל מונין: כל אזרח חייב לקבל, לא כמו בקפריסין שמתחילים לריב.

<אריאל מונין: עשית תאונת דרכים, אתה תקבל כסף, נקודה.

<אריאל מונין: לכן, תאגיד אבנר ביסודו בשנות ה- 70 בא ואמר: חבר'ה, כולנו, חברת הביטוח, משתתפים.

<אריאל מונין: ולכן, צודקים.

<אריאל מונין: פתרנו את כל הבעיה הזו – מגזר כזה, מגזר אחר, ואליד או מר כהן.

<אריאל מונין: כשפירקו את תאגיד אבנר בכנסת, ולדעתי זה היה ב-99', החזירו כל חברה, ואין לי טענות מול חברה.

<אריאל מונין: החברות הם בעלים פרטיים והוא צריך להרוויח והוא מתקשה להרוויח.

<אריאל מונין: אם אני אהיה סוכן לא טוב הוא יבוא אליי ויגיד לי: פעם ראשונה, נו, נו.

<אריאל מונין: פעם השנייה הוא גם - - - לצערי, לא השכלנו לדבר על הפתרון היום פה.

<אריאל מונין: הפתרון צריך להיות פתרון של איך מגיעים למצב שכל אזרח, מצד אחד, מקבל, והסוכנים במגזר היהודי והערבי מקבלים את השוויון כי האזרחים - - -, יש להם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חאג', בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, העניין שחוסמים הוא כבר מובן והוא כבר על השולחן, וזה עובדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש חברות, עשיתי בדיקה לפני שהגעתי, והזכרתי אפילו שמות של חברות, שחוסמות אפילו לפי המיקוד של הסוכן, איפה הסוכן יושב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה נכנס לפי המיקוד ואם זה יישוב ערבי אתה לא יכול להיכנס.

רועי פולקמן: איזה אינטרס יש להם לעשות את זה?

רועי פולקמן: האינטרס הוא כלכלי, הוא לא צריך את המיקוד.

רועי פולקמן: הוא יודע את הנתונים.

רועי פולקמן: הוא רוצה את המגזר הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רועי, אני אומר לך מיקוד ואני מדבר כעובדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים לבוא ולהסביר לנו את זה, לא אני צריך להסביר להם.

רועי פולקמן: הוא הסביר לך שזה לא עובד כך, זה עובד לפי שיקול כלכלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שיראו לי בהכשרת היישוב איפה יש סוכן שמבטח ביטוח חובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי אצל אותה חברה, אצל אותו סוכן, והיום הוא בכלל לא עובד איתה כי הם סגרו לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, הרי אנחנו יודעים שכל רכב מבוטח בחובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הסוכן הוא יהודי אז הם מקבלים ממנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש בעיה אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כולנו יודעים, וכל המדינה וכל הסטטיסטיקה מדברים על כך שהתאונות במגזר הערבי הן יותר גדולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ניתחנו כמה חודשים פה בוועדת הכלכלה את הסיבות, והגענו אפילו למסקנות ומה שצריך לעשות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התאונות הן קיימות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא שיש בימוי של התלונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותו מבוטח, ולא משנה אצל איזה סוכן, לאחר תאונה יגיע לבית החולים והוא יקבל את הכסף שלו.

רועי פולקמן: אתה צודק, אבל שולחים אותו לפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד בעיה אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב התאונות של הערבים הן בדרך לעבודה או חזרה מהעבודה וברכב ישנם גם העובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על אותה תאונה יש לו כמה נפגעים, וזה גם מה שיכול להגדיל את התביעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה אותו נהג, אותו סוכן.

איתן כבל: הרעיון ברור לי, אני רוצה לסכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לגבי עניין הרווח או הרווח שקיים – דיברתי גם עם סוכנים ערבים וגם עם יהודים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אלה שיש להם את התביעות יותר גדולות, הם עדיין מרוויחים מהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הסבירו לי, ופה אף אחד לא אמר את זה, זה שברגע שיש תאונה החברה צריכה לשים כמין ערבות, סכום של בין 20 ל-26 אלף שקל, וזה הסכום שקיבלתי מסוכנים, גם יהודים וגם ערבים, וזה בצד עד שהתביעה תסתיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז כאילו הכסף הזה – לא שאני משלם אותו מיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יכול להימשך כמה שנים.

<סוהיל משרקי: נומינאלי, לא ריאלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הולכים לפול אז שהפול ייקח לכולם, שהחובה תהיה של כולם בפול ולא סוכן זה ואחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לפתוח את המחשבים לכולם לפול ולכל החברות, כך שלא יהיה לך סוכן אחד שכן וסוכן אחד לא.

איתן כבל: חאג', תודה.

איתן כבל: עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

איתן כבל: אחרון יהיה מסעוד גנאים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו הגענו לכאן כי יש אכן בעיה.

עבדאללה אבו מערוף: קיבלנו פניות ותלונות מסוכני הביטוח ומהרבה וראינו לנכון לבדוק את העניין ולשים את הדברים בקונטקסט הנכון שלהם ולבדוק למה.

עבדאללה אבו מערוף: זה היה ב-2001, ב-2005, ולצערי הרב עד עכשיו לא זז כלום.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד לעסקים ולכסף שמתגלגל, צריך להיות מסר מקצועי לחברות הביטוח לעניין הזה ולא לעשות ענישה.

עבדאללה אבו מערוף: ישנה ענישה קולקטיבית, לצערנו הרב.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק מי שיש לו אכן הרבה תביעות.

עבדאללה אבו מערוף: ואפילו מי שיש לו הרבה תביעות והוא סוכן לא טוב, אז בבקשה תגידו לו: להתראות, יש סוכנים אחרים.

עבדאללה אבו מערוף: זה מתבטא באפליה.

עבדאללה אבו מערוף: או שאתם לא עובדים מקצועית וכמו שצריך או שיש לכם משהו אחר.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, טוב שהנושא הועלה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה שאכן הוא יטופל בהתאם.

עבדאללה אבו מערוף: ישנו כאן נציג של חברות הביטוח וצריך לפתור את הבעיה כראוי ובצורה נכונה כך שלכל סוכני הביטוח יהיו מחשבים פתוחים ללא קשר לתביעות שלהם.

עבדאללה אבו מערוף: החברה תטפל באופן מקצועי ועסקי במי שיש לו הרבה תביעות.

רועי פולקמן: מי רצה עוד לדבר?

מסעוד גנאים: ברכות ליושב-ראש הזמני.

רועי פולקמן: תודה רבה.

מסעוד גנאים: תחילה, אני מודה לחברנו זוהיר ולאיתן על קיום הדיון הזה.

מסעוד גנאים: אני נדרשתי לעניין כמו שאר חבריי וביקשתי ישיבה עם שר האוצר משה כחלון בכל הנושא כבר מיוני או מיולי, אני כבר לא זוכר.

רועי פולקמן: רצית מילה לסיכום?

<סוהיל משרקי: דבר חשוב מאוד - כשעשו את ההפרטה במדינת ישראל, ועכשיו מדברים על הפרטה בכל דבר, זה היה על מנת להטיב עם האזרח ושתהיה תחרות ושהפרמיה תרד.

<סוהיל משרקי: באמת היא הצליחה ופחות או יותר הפרמיה בביטוח החובה ירדה.

<סוהיל משרקי: אבל למרות זאת חברות הביטוח ממשיכות להרוויח כסף.

<סוהיל משרקי: אנחנו – 20% מהמדינה – לא נהנים מההפרטה.

<סוהיל משרקי: לדוגמה, אני נוהג חמישים שנה ואין לי אף תאונה.

<סוהיל משרקי: אני לא יודע מה זה.

<סוהיל משרקי: זהירות?

<סוהיל משרקי: חינוך?

<סוהיל משרקי: מזל?

מסעוד גנאים: בלי עין הרע, כמו שאומרים.

<סוהיל משרקי: הילדים שלי גדלו, הגדול הוא בן 45.

<סוהיל משרקי: יש להם רכבים, הם למדו.

<סוהיל משרקי: אנחנו ארבעה בבית, אין אף תאונה.

<סוהיל משרקי: אני מסתכל על המשפחות ועל החברים, ואני יכול למנות 200- 300 אנשים סביבי שאני מכיר, חברים שלי מהכפר.

<סוהיל משרקי: לא מדבר על חמולות ודברים אחרים, אני נגד חמולות, על חברים - אין תביעות.

<סוהיל משרקי: אני בודק היום באינטרנט והחובה שלי לחברת שומרה - 1,020 שקל.

<סוהיל משרקי: אין לי.

<סוהיל משרקי: בודק במגדל – 1,200 שקל.

<סוהיל משרקי: אין לי.

<סוהיל משרקי: יש לי חברה וחצי.

<סוהיל משרקי: שירביט סגרו.

<סוהיל משרקי: עבדנו איתם.

<סוהיל משרקי: רכוש עובדים.

<סוהיל משרקי: הם יודעים שאנחנו בסדר, המנכ"ל יושב.

<סוהיל משרקי: הוא מכיר אותי ואני מכיר אותו.

<סוהיל משרקי: אני יודע שהוא מעריך אותי ומכבד אותי – מאה אחוז.

<סוהיל משרקי: אבל המחשב סגור לחובה.

<סוהיל משרקי: אני היום לא נהנה מהתחרות.

<סוהיל משרקי: החובה שלי היא 1,020 שקל – אין לי.

<סוהיל משרקי: היום אני משלם בפניקס או בכלל או איפה שאני יכול לעשות, בחברה וחצי שיש לי אני עושה.

<סוהיל משרקי: אני משלם 1,500 שקל, הבן שלי משלם 1,500 שקל – 1,400.

<סוהיל משרקי: חבר הכנסת מסעוד גנאים מבוטח אצלי ואני לוקח ממנו 1,400 שקל.

<סוהיל משרקי: הוא בודק ושואל: למה?

<סוהיל משרקי: אני אומר לו: זה החברה.

<סוהיל משרקי: הוא יכול לעזוב אותי וללכת לסוכן אחר.

<סוהיל משרקי: לא נהנים מהתחרות.

<לאה ורון: מחכים בחוץ למעלה מחמישים איש.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר משהו אחד לפני שאיתן יבוא לסכם.

<סוהיל משרקי: סליחה, הנושא כבד.

רועי פולקמן: אם צריך, יהיו עוד דיונים על זה.

רועי פולקמן: זה ברור.

<סוהיל משרקי: אני ער מהשעה ארבע כי אנחנו צריכים להגיע לירושלים.

<סוהיל משרקי: שלוש שעות וחצי לקח לנו בדרך.

<סוהיל משרקי: הגענו מהגליל.

<סוהיל משרקי: יש פול והיום צריכים לתת הוראה שנהיה מחוברים לפול, היום.

<סוהיל משרקי: צריך לחבר אותנו לפול.

רועי פולקמן: הנושא ברור.

רועי פולקמן: איתן, ברשותך רק הערה אחת.

רועי פולקמן: בואו נפריד בין הדיון - - -

<סוהיל משרקי: אני רוצה לסכם.

<סוהיל משרקי: עוד משפט.

איתן כבל: סוהיל, סיימנו.

איתן כבל: די, אני כבר באיחור.

איתן כבל: סוהיל, כיבדתי אותך, תכבד אותי.

<סוהיל משרקי: אתם הולכים - - -, אנחנו נלך לבג"צ.

רועי פולקמן: איתן, הדיון בסוף שצריך לעשות הוא הפרדה בין האפליה לאזרח בין אפליה לסוכן.

רועי פולקמן: זה שני נושאים שונים.

איתן כבל: כן, הבנתי.

איתן כבל: ברשותכם, קודם כל, תודה על הדיון.

איתן כבל: אני רוצה לסכם אותו.

איתן כבל: חברים יקרים, העניין הוא הרבה יותר עמוק ממה שאנחנו נגענו בו.

איתן כבל: אני אומר את זה בכל הכבוד הראוי.

איתן כבל: אני לא חולק על העובדה שחברת שירביט או חברה אחרת - ושוב אני מוצא לנכון להודות לך על ההצגה הרהוטה, העניינית, של הדברים כפי שאתה הצגת אותם - -

<גיל ספיר: תודה רבה.

איתן כבל: - - יחד עם זאת, אני מתקשה.

איתן כבל: אני אפילו לא מוכן לקבל את ההבחנה שנעשית שאזרחים ערבים, כמו שאתה הצגת.

איתן כבל: הרי יש לך חובת ביטוח חובה?

איתן כבל: אתה חייב לבטח אותם?

איתן כבל: זאת אומרת, הנקודה היא כזו.

איתן כבל: אני לא מכיר שום מקום שאתה אומר:

איתן כבל: אם יש סיכוי שאדם שקונה אצלי יחזיר את המוצר אז אני לא אמכור לו את המוצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אח שלו החזיר לא אמכור לו.

איתן כבל: אם אח שלו החזיר אז אני גם כן לא אמכור לו.

איתן כבל: יש כאן עניין הרבה יותר עמוק.

איתן כבל: אני פונה אליכם.

איתן כבל: אני ארצה לקיים דיון, ואני כבר אומר לכם את זה.

איתן כבל: תבוא לפה המפקחת על הביטוח ושוק ההון.

איתן כבל: אנחנו נכין הפעם את הדיון בצורה עוד יותר מעמיקה.

איתן כבל: נהיה ממוקדים.

איתן כבל: בסוף היא תאמר את דברה, רק אנחנו רוצים לדעת בדיוק מה הסיפור.

איתן כבל: אם היית אומר לי שיש כאן את העניין של האזרח הערבי, מצד אחד, ומצד שני, הסוכן הערבי ויש כאן ויכוח על נתונים - אתם אומרים שמדובר בכמה אחוזים בודדים, מחד, אבל מצד שני, במגזר הערבי מדברים על 70% - 80% סוכנים שאינם רשאים לבצע את הפעולות האלה.

איתן כבל: חייבים למצוא את התשובה הנכונה.

איתן כבל: נכון לרגע זה, יצאתי עוד יותר מבולבל ממה שנכנסתי.

איתן כבל: לכן אני אומר, אני לא מרפה מהעניין הזה.

איתן כבל: אנחנו חייבים לדעת לאחוז את השור בקרניו בכל הנוגע לעניין ביטוחי חובה במגזר הערבי.

איתן כבל: זוהיר, משפט אחרון.

זוהיר בהלול: חבר'ה, אנחנו קיבלנו תשתית של חשד מדבריו הכנים של האיש הזה שיושב כאן מלשכת סוכני הביטוח לכך שאנחנו לא יכולים להניח את דעתנו.

זוהיר בהלול: דעתנו איננה נחה מהעובדה שכאן אנחנו מקבלים, מצד אחד, התייפייפות וכאילו שמדובר באמת במצג אידיאלי, אבל בעצם יש לנו בעיה.

זוהיר בהלול: איתן, ברגע שאתה מבטיח את המשך הדיונים, אני רוצה לפנות לחברים כאן מכיוון שאני מאמין בוועדה הזו, בהתנהלותך, בהובלתך.

זוהיר בהלול: אני מבקש מכם לדחות את הפנייה לבג"צ כדי לאפשר לוועדה לסיים ולמצות את העניין הזה.

זוהיר בהלול: אתם בידיים טובות ואני מאוד מאוד מאושר מהעובדה שהדיון הזה סוף סוף יצא את הדרך.

איתן כבל: יש עוד שאלות רבות ואני לא ארחיב.

איתן כבל: אנחנו נגיש אותן בצורה מסודרת, נכין דיון מסודר.

איתן כבל: אני מקווה שפעם אחת, גם אם לא נבוא על סיפוקנו, אבל לפחות נדע את כל האמת.

איתן כבל: תודה, השיבה נעולה.