ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 138, 2016-01-05 10:30

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו מתחילים רשמית את הישיבה בנושא שפעת החזירים.

אלי אלאלוף: ועל הוירוס, יגידו לכם חברי הכנסת הרופאים שנמצאים איתנו, עבדאללה ואחמד, שמכירים את הנושא ודאי גם מקצועית.

אלי אלאלוף: ההצעה באה לדיון דחוף מחבר הכנסת אורי מקלב, חברת הכנסת אחמד טיבי וחבר הכנסת בן צור.

אלי אלאלוף: היום 5 בינואר 2016, כ"ד בטבת תשע"ו, השעה 10:30.

אלי אלאלוף: בבקשה, אני מציע שחברי הכנסת המציעים יהיו הדוברים הראשונים.

אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: תודה, אני אעשה את זה קצר.

אורי מקלב: תודה רבה לך אדוני יושב הראש על כינוס הוועדה.

אורי מקלב: אמנם כשאנחנו ביקשנו את הדיון זה היה בערך לפני כ-10 ימים, התפרצות המחלה הייתה יותר מתונה מאשר אנחנו כבר היום נמצאים 10 ימים אחר כך, עם נתונים אחרים.

אורי מקלב: אנחנו באמת מעוניינים לשמוע ממשרד הבריאות מה הנתונים העדכניים על מספר החולים.

אורי מקלב: בין זה לזה, מה שהופיע בעיתונות שגם נפטרה אישה מהמחלה הזאת.

אלי אלאלוף: נפטרה אישה מנתיבות.

אורי מקלב: זה עוד היה, אני חושב, כשביקשנו את הדיון, אבל אני חושב שגם אחר כך הייתה איזו הודעה.

אורי מקלב: אנחנו נבקש לשמוע נתונים יותר מדויקים - מה הקצב של ההתפשטות של המחלה או מה המגמה, איפה זה עומד עכשיו.

אורי מקלב: אני מבין שלא כל כך היה צפוי שזה יתחיל בדצמבר, אבל בכל אופן, כיום, באיזה קצב אנחנו נמצאים ולקראת מה אנחנו צפויים להגיע.

אורי מקלב: אבל בעיקר מה שחשוב, אדוני יושב הראש וחברי חברי הכנסת, לדבר על נושא החיסונים.

אורי מקלב: מלאי החיסונים לא הספיק.

אורי מקלב: מלאי החיסונים בקופות החולים לא יכלו לספק את הדרישה שהייתה.

אורי מקלב: שלטים של – נגמרו החיסונים – נתלו בקופות החולים.

אורי מקלב: וכאן נשאלת השאלה, מצד אחד משרד הבריאות מבקש ומודיע לציבור ללכת להתחסן ומצד שני כשבאים לקופות החולים להתחסן, הם מגיעים לדלתות סגורות או עם חוסרים בוודאי במקומות מסוימים.

אורי מקלב: כאן השאלה שוועדת העבודה והרווחה צריכה לדון בה – על מי חלה החובה של החזקת המלאים, מה אנחנו דורשים מקופות החולים.

אורי מקלב: האם משרד הבריאות עצמו, יש לו איזה מאגר לאומי.

אורי מקלב: האם למשרד הבריאות יש מאגר לאומי של חיסונים כשיש התפשטות.

אורי מקלב: אני גם לא יודע מתי ומה זה נקרא מגיפה, או שרק המחלה נמצאת.

אורי מקלב: והדבר האחרון, האם משרד הבריאות – וזו השאלה המרכזית – מנהל את האירוע או שרק נותן את ההנחיות לקופות החולים ומשם קופות החולים עומדות מול האזרח.

אורי מקלב: באופן אמיתי אני אגיד לכם שהאזרח מרגיש, יש איזו שהיא דאגה ובלבול בציבור מהודעות לא מסודרות בעניין, לפי עניות דעתי, ממשרד הבריאות.

אורי מקלב: קופות החולים מגיבות על החיסונים, משרד הבריאות מגיב.

אורי מקלב: צריך לדעת בסופו של דבר מה הכתובת, מי הכתובת לכל הדברים האלה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אלי אלאלוף: רק תדעו שיש לנו מצגת קצרה של משרד הבריאות על הנושא.

אורי מקלב: בינתיים אנחנו נדבר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדי יושב הראש, בימים האחרונים התגלו מקרים של מחלת שפעת החזירים - אני לא יודע אם עלו המקרים מאז שהגשתי את הבקשה – בהם שלוש נשים הרות.

אחמד טיבי: החולים פונו לבתי החולים לאשפוז וטיפול רפואי, הם אובחנו כחולי שפעת החזירים, שפעת מסוג H1N1.

אחמד טיבי: אישה אחת נפטרה כתוצאה מההידבקות בשפעת.

אחמד טיבי: מומחים רפואיים הסבירו שמדובר בעוד זן של חיידק, אבל הוא משפיע יותר ואלים יותר.

אחמד טיבי: יש לציין כי יש עלייה במקרים של חולים הנדבקים בשפעת החזירים לעומת שנים קודמות.

אחמד טיבי: מרבית האנשים שאושפזו לא חוסנו בעבר נגד שפעת.

אחמד טיבי: ישנה עלייה במספר החולים של עשרות אחוזים.

אחמד טיבי: למרות ריבוי המקרים והמגיפה, משרד הבריאות והממשלה לא פועלים במטרה לעצור, למנוע.

אחמד טיבי: לא פועלים כנדרש או לא פועלים הרבה, כדי לדייק, כדי למנוע את התפשטות המחלה, בין אם בחיסונים או בטיפול לאחר ההידבקות.

אחמד טיבי: יש חשיבות לתכנית רצינית, רפואית כוללת שתילחם במגיפה זו באופן מיידי.

אחמד טיבי: אני היום התראיינתי ברדיו דרום והקריאו לי את הישובים בדרום – קריית מלאכי וכו'.

אחמד טיבי: כולם בדקו בקופות, במרפאות את זמינות החיסונים.

אחמד טיבי: בכל היישובים – חמישה-שישה יישובים – כמעט ואין חיסונים, או שנשארו קצת.

אחמד טיבי: כל הקודם זוכה.

אחמד טיבי: תגיעו.

אחמד טיבי: זה לא מצב תקין.

אחמד טיבי: מה עוד שזה לא התפרצות של וירוס חדש שלא ידעו עליו ב-50 השנים האחרונות.

אחמד טיבי: זה משהו שחוזר כל שנה.

אחמד טיבי: כל שנה יש צורך בחיסון לקטגוריות שונות של תושבים – זקנים, חולי אסטמה, מחלות כרוניות וכדומה.

אחמד טיבי: ולכן אני לא יודע למה השורטס הזה בחיסונים.

אחמד טיבי: למה זה קורה?

אחמד טיבי: תודה אדוני יושב הראש.

אלי אלאלוף: תודה רבה לך.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת, ד"ר עבדאללה אבו מערוף.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב עוד פעם.

עבדאללה אבו מערוף: הייתי מצפה שהמודעות לשפעת החזירים - - -

אחמד טיבי: לכולם יש שפעת והם בבית.

עבדאללה אבו מערוף: זה שהם בבית זה טוב, שיטפלו בעצמם.

עבדאללה אבו מערוף: אני כאן אדבר כמה מילים לא רק בקשר לחיסונים, שזה נושא חשוב מאד כדי למנוע את ההידבקות במחלה, ורציתי רק לתת מסר, שיכול להיות שהציבור לא מודע, שמצד אחד זה לא משהו מפחיד, לא משהו מדאיג, אבל בכל זאת זה מדאיג לקטגוריה מיוחדת של אנשים, ובכל זאת זה לא שפעת רגילה.

עבדאללה אבו מערוף: הסימנים הרפואיים שלה הם כמו שפעת, אבל עוד יותר קשים.

עבדאללה אבו מערוף: כל הסימנים של השפעת הם יותר קשים, מבחינת חום, אם כאבים, אם חולשה, אם אפטיה וכל הדברים האלה, ולכן האנשים חייבים להיות מודעים שאם יש להם סימנים קשים יותר מהשפעת, אכן ישר למיון.

עבדאללה אבו מערוף: והדבר העיקרי שצריך לעבוד עליו ומשרד הבריאות אכן יוציא לפועל את התכנית של החיסונים, וחייבים לעשות חיסון לאנשים, לפחות לאנשים שיש להם סיכון מוגבר מבחינה בריאותית.

עבדאללה אבו מערוף: יש קבוצות של סיכון של אנשים – הריון, השמנה, מחלות אחרות, מחלות ריאה, ילדים עם אסטמה, ילדים קטנים - כל הקטגוריות האלה חייבים חיסון ולכן על משרד הבריאות ועל קופות החולים לבצע את החיסונים.

עבדאללה אבו מערוף: השפעת היא שפעת, ומדוע קוראים לה שפעת חזירים?

עבדאללה אבו מערוף: למודעות – זה וירוס, זה לא מיקרוב, זה וירוס, זה נגיף, שהוא נמצא אצל חזירים והוא עובר מחזיר לחזיר בדרך הרגילה כמו הידבקות בשפעת – עיטוש ושיעול במגע, והזנים האלה, הוירוסים האלה משנים את ההרכב הגנטי שלהם ונהפכים לזן אשר גורם לשפעת אצל בני אדם, או מה שאמר ד"ר טיבי, מבחינה רפואית, מבחינה ביולוגית, קוראים לו – H1N1.

עבדאללה אבו מערוף: ואכן זה דבר לא לציבור, אבל שנדע שאחרי שזה עובר לציבור, אז זה מדבק בני אדם לבני אדם באופן רגיל, כמו שנדבקים בשפעת, ולכן המניעה זה הטיפול הנכון והיעיל ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: אין לזה טיפול מיוחד.

עבדאללה אבו מערוף: נותנים תרופה שקוראים לה טמיפלו, זו תרופה אנטי ויראלית, שהיא מקלה על הסימפטומים, מונעת סיבוכים.

עבדאללה אבו מערוף: זו תרופה שניתנת במרשם רופא.

עבדאללה אבו מערוף: חייבים להיות מודעים ולהימנע מהמחלה וכמה שאפשר להימנע מהידבקות על ידי החיסונים.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

אורי מקלב: טוב שיש לנו רופאים בכנסת.

אורי מקלב: עכשיו אנחנו יודעים דברים ברורים.

אלי אלאלוף: אחת התרומות המאד מיוחדות.

אלי אלאלוף: אני חייב לומר, בלי לפגוע בנוכחותה, בנציגות משרד הבריאות, הד"ר אמיליה אניס, שאני מיד אבקש לשמוע אותה, בלי לפגוע בך באופן אישי, אני חייב לציין שהחוסר, או ההתייחסות הבלעדית דרכך, של משרד הבריאות בנושא כל כך חשוב, שנגע ופוגע ומפחיד כל כך הרבה אנשים באוכלוסייה, אני רוצה לבטא את מחאתי על הנציגות הדלה של המשרד.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה לקבל דו"ח יותר עדכני דרך מנכ"ל משרד הבריאות.

<אמיליה אניס: אני העברתי אליכם אתמול דו"ח מעודכן.

אלי אלאלוף: כן, אבל אני - - -

<אמיליה אניס: שהוא מעודכן נכון לאתמול, לסוף היום.

<אמיליה אניס: זה הכי מעדכן שיש.

<אמיליה אניס: זאת אומרת המנכ"ל לא יביא לכם - - -

אלי אלאלוף: אני רואה את זה עכשיו.

אלי אלאלוף: אני מתנצל.

<אמיליה אניס: אני העברתי את זה ואני ביקשתי שזה יהיה.

אורי מקלב: זה לא קשור.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים עם דו"חות, אנחנו מדברים עם אנשים.

<אמיליה אניס: אני אתייחס להכל.

אלי אלאלוף: אני אתן את רשות הדיבור מיד.

<אמיליה אניס: אבל רק לגבי הנתונים, להגיד שהעברתי הכל בצורה מסודרת.

אורי מקלב: הוא לא דיבר על הנתונים, הוא דיבר על הנציגות של המשרד.

אלי אלאלוף: אנחנו קיבלנו את זה אתמול בערב.

<אמיליה אניס: רציתי להעביר הכי מעודכן שיש, כי כל הזמן יש עדכונים.

אלי אלאלוף: יופי.

אלי אלאלוף: אני מודה על הנתונים.

אורי מקלב: אני עוד לא ראיתי את זה, הנתונים עוד לא הגיעו אלי ואני עדיין תולה את זה בזה שהשר נמצא בחוץ לארץ.

אורי מקלב: כפי שאני מכיר את השר, הוא היה מסוגל להגיע לדיון כזה, השר בכבודו ובעצמו.

אלי אלאלוף: וודאי.

אלי אלאלוף: אז אני רק מבקש לציין לפרוטוקול - - -

אורי מקלב: הוא נמצא בארצות הברית.

אורי מקלב: אתמול שרת הבריאות של ארצות הברית אירחה אותו.

אורי מקלב: הוא היה אורח אתמול של משרד הבריאות בארצות הברית.

אלי אלאלוף: ברשותך, אדון מקלב, אני רוצה לסיים את דברי.

אורי מקלב: סליחה.

אלי אלאלוף: אני חושב שדיון כל כך חשוב מחייב נוכחות משמעותית יותר, בלי לפגוע בך, חס וחלום, אני חוזר, ממשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: בבקשה, עכשיו תישאי את דברייך.

אלי אלאלוף: קיבלנו את הדו"ח ואני מודה ומתנצל שלא הספקנו לעיין בו לפני כן.

<אמיליה אניס: אז קודם כל תודה רבה לכם שאתם מקיימים את הדיון.

<אמיליה אניס: אני אמיליה אניס.

<אמיליה אניס: אני רופאה.

<אמיליה אניס: אני מנהלת האגף לאפידמיולוגיה במשרד הבריאות.

<אמיליה אניס: אני רופאה דור שלישי, ואותי לימדו בבית שרפואה זה לא רק מקצוע, זה ייעוד.

<אמיליה אניס: אז אני בחרתי בייעוד של מניעת מחלות, של הרפואה המונעת.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת ישראל אייכלר מצטרף אלינו.

<אמיליה אניס: אני מומחית בבריאות הציבור במנהל רפואי.

<אמיליה אניס: יכול להיות שהסתפקו רק בנוכחות שלי, כי אני כבר מאד ותיקה במשרד.

<אמיליה אניס: מתוך 27 שנות ותק שלי כרופאה, אני 23 שנה באגף לאפידמיולוגיה בתפקידים ניהוליים וב-10 השנים האחרונות אני מנהלת את האגף.

<אמיליה אניס: אז אחרי ההקדמה, אנחנו נגיע לנושא של השפעת, שהוא נושא מאד מאד חשוב מבחינתנו.

<אמיליה אניס: אז אני מקווה שאחרי שתשמעו את כל מה שאני מציגה, זה יענה על מרבית הסוגיות שהועלו כאן על ידי חברי הוועדה.

<אמיליה אניס: אני מאד שמחה שיש כאן רופאים, אז אני כבר אדלג על ההקדמה.

<אמיליה אניס: אני אגש ישר להיערכות של משרד הבריאות.

<אמיליה אניס: אני אתחיל בזה ששפעת היא איננה מחלה המחייבת הודעה באף מדינה בעולם.

<אמיליה אניס: מדוע?

<אמיליה אניס: כי כל שנה בעונת החורף, אחוז מאד גבוה מהאוכלוסייה חולה.

<אמיליה אניס: 5% עד 10%.

<אמיליה אניס: יש שנים ש-15% מהאוכלוסייה חולים, זה יכול להגיע אף יותר, תלוי בשנה.

<אמיליה אניס: אז אי אפשר לדווח על כל מקרה ומקרה.

<אמיליה אניס: לכן שפעת איננה מחייבת הודעה ולכן אינני יכולה לבוא ולהגיד לכם שיש לנו X או Y חולי שפעת במדינת ישראל.

<אמיליה אניס: אז מה אנחנו עושים כמו כל מדינות העולם, כיצד אנחנו מנטרים מדי שנה את התחלואה בשפעת.

<אמיליה אניס: אנחנו קודם כל, מה שעושה המרכז לבקרת מחלות במשרד הבריאות, הוא מנטר ביקורים בקהילה, בחדרי מיון ואשפוזים, בגלל מחלה דמוית שפעת וזה ברמה הארצית.

<אמיליה אניס: בנוסף, אנחנו באגף לאפידמיולוגיה, מנתרים את החולים הקשים והנפטרים, ואת זה אני אוכל לתת לכם את כל המספרים שיש לנו ואתם תראו את התוצאות של הניטור הזה.

<אמיליה אניס: בנוסף מה שאנחנו עושים לפני כל עונה, אנחנו מסתכלים מה היה בעונת השפעת בחצי הכדור הדרומי, כי זה בעצם יכול ללמד אותנו מה צפוי אצלנו בעונת החורף, כי אצלם עונת החורף מסתיימת כבר באוקטובר.

<אמיליה אניס: אז אם נסתכל מה היה העונה בחצי הכדור הדרומי, אתם יכולים לראות שהייתה שונות בין מדינות שונות, אבל הסיכום הוא שהעונה אצלם הייתה קלה עד רגילה.

<אמיליה אניס: ככה היא הוגדרה.

<אמיליה אניס: זה יותר מבחינת המפה, אבל המשמעות היא ששם הייתה עונה קלה עד רגילה.

<אמיליה אניס: התרכיבים, איך מחליטים איזה זנים יהיו כלולים כל שנה בתרכיב, ההחלטות מתקבלות על ידי ארגון הבריאות העולמי כבר בפברואר 2015 לגבי העונה הנוכחית.

<אמיליה אניס: זאת אומרת לא כל מדינה מחליטה מה יהיה הרכב הזנים בתרכיב, אלא מחליט ארגון הבריאות העולמי.

<אמיליה אניס: זה התרכיבים שכל המדינות משתמשות ואתם יכולים לראות זנים שמסתובבים בארץ לעומת התרכיב ואתם רואים שהזן של מה שקראו פה שפעת החזירים, שהיום כבר לא קוראים לו שפעת החזירים, אלא הוא נקרא H1N1, והוא בעצם זמן שמופיע כל שנה, משנת 2009 בהיקפים משתנים.

<אמיליה אניס: הוא כלול בתרכיב והוא גם מהווה כ-50%, בערך כמחצית מהמקרים של שפעת.

אורי מקלב: הוא המסוכן ביותר?

<אמיליה אניס: הוא עלול לגרום למחלה קשה, נכון.

<אמיליה אניס: הוא עלול לגרום למחלה קלינית קשה, אבל זה לא משהו חדש.

<אמיליה אניס: זה משהו שקורה כל חורף, משנת 2009.

<אמיליה אניס: כל חורף בהיקף משתנה.

<אמיליה אניס: לא משהו חדש.

ישראל אייכלר: מה היה השפעת לפני 2009?

<אמיליה אניס: כל שנה יש זנים משתנים של השפעת.

<אמיליה אניס: זה זן שהופיע משנת 2009 ומאז הוא בעצם כל שנה בהיקפים - - -

ישראל אייכלר: מה היה לפני זה?

<אמיליה אניס: כל שנה היה משהו אחר.

<אמיליה אניס: לכן גם כל שנה ההרכב של החיסון משתנה, הוא לא אותו הרכב שהיה לפני שנה.

<אמיליה אניס: ולכן אנחנו קוראים לאנשים להתחסן כל שנה.

<אמיליה אניס: זאת אומרת זה שהם התחסנו לפני שנה, עדיין מחייב אותם להתחסן גם השנה.

<אמיליה אניס: אז מה אנחנו עשינו בשירותי בריאות הציבור.

<אמיליה אניס: האגף לאפידמיולוגיה הוא חלק משירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות.

<אמיליה אניס: מה אנחנו עשינו כדי לעודד את הציבור להתחסן.

<אמיליה אניס: קודם כל אנחנו התחלנו את הפעילות שלנו כבר במרס 2015.

<אמיליה אניס: אנחנו לא התחלנו אותה עכשיו, התחלנו חצי שנה לפני תחילת העונה.

<אמיליה אניס: כבר אז פנה ראש שירותי בריאות הציבור, פרופסור גרוטו לקופות החולים, וביקש מהם להצטייד בכמות חיסונים זהה או גדולה יותר מאשר היה בשנה שעברה, ואתם תיכף תראו שבשנה שעברה כיסוי החיסון היה ממש כיסוי שיא בכל השנים.

<אמיליה אניס: תיכף נגיע למספרים ותוכלו להתרשם בעצמכם.

<אמיליה אניס: עכשיו, הקופות רוכשות את החיסון - - -

מאיר כהן: סליחה שאני מפסיק אותך גברתי, בסופו של יום הקופות לא קונות כי הן מפחדות להשמיד, שיישאר להן בסוף ו - - -

<אמיליה אניס: אתה תיכף תראה את המספרים ואז תוכל - - -

מאיר כהן: עזבי, מה תיכף נראה?

מאיר כהן: הרי בשנת 2014 הושמדו 800,000.

מאיר כהן: לא, סליחה בשנת 2013 הושמדו בערך של 800,000 שקלים.

מאיר כהן: בשנת 2014 בסכום של 4 מיליון ומשהו.

מאיר כהן: זאת אומרת שלמרות כל מה שאתם אומרים, סוברנית הקופה להחליט כמה היא קונה וכמה היא לא קונה.

מאיר כהן: רק תעני לי על זה - האם זה נכון?

<אמיליה אניס: זה נכון במידה מסוימת, כי יש - - -

מאיר כהן: כלומר, היו צריכים לשבת פה לידך נציג הקופות.

אלי אלאלוף: הם נמצאים פה.

<אמיליה אניס: קודם כל הם נמצאים פה.

מאיר כהן: שיסבירו למה הם קנו פחות.

<אמיליה אניס: תראה, קודם כל אם תיתן לי לסיים, אז - - -

מאיר כהן: בבקשה.

<אמיליה אניס: המצגת לא ארוכה.

מאיר כהן: גברתי, אנחנו לא בהרצאה אקדמית, אז מותר לנו לשאול שאלות.

מאיר כהן: אל תכעסי, בסדר?

<אמיליה אניס: אני מסכימה איתך.

<אמיליה אניס: אני רק רוצה להגיד שאני אתייחס.

<אמיליה אניס: אני הבנתי את השאלה ואתה תיכף תראה את המספרים ואז אולי זה יענה לפחות על חלק מהשאלות.

מאיר כהן: לא, זה לא עונה.

מאיר כהן: אני ראיתי, קיבלתי מצגת, קראתי אותה.

מאיר כהן: המצגת לא עונה על השאלות המהותיות – איך זה שהקופות לא נערכו.

<אמיליה אניס: קודם כל הן נערכו, אבל בוא, עוד כמה שקפים ואז תוכל להפנות את כל השאלות לקופות.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

<אמיליה אניס: אני מאד מודה לך.

<אמיליה אניס: עכשיו, אנחנו נערכים לא רק בעניין של חיסונים, יש גם תרופה שנקראת טמיפלו, שאנחנו נותנים אותה במצבים מסוימים של חולי שפעת, היא כבר הוזכרה כאן על ידי הרופאים.

<אמיליה אניס: אז יש לנו מלאי מספיק וכל קופה יכולה לקבל אותה ללא עלות על פי דרישה, לחולה שעומד בקריטריונים, ואנחנו גם הפצנו מה הקריטריונים.

<אמיליה אניס: זאת אומרת גם בכך אנחנו נערכנו.

<אמיליה אניס: כאשר ראינו שיש צורך במנות נוספות בדצמבר, שוב פנינו לקופות וביקשנו מהן לעשות הערכת מצב של המלאים שיש להם ובמידת הצורך לרכוש מנות נוספות, וגם הנחנו אותם כיצד להתנהל עם מלאי החיסונים שיש להם לילדים.

<אמיליה אניס: זאת אומרת גם את המלאים שיש צריך לנהל נכון, לצורך ניצול מרבי.

<אמיליה אניס: בנוסף, וזה כן צריך לענות על השאלה שלך, אנחנו מציעים תמיכה כספית לקופות, שמציגות אחוזי כיסוי חיסון גבוה.

<אמיליה אניס: לבני 65 פלוס אנחנו משפים את הקופה שמגיעה לכיסוי חיסון של 60% לפחות מהאוכלוסייה הספציפית הזאת, ושלא גובה כסף על השתתפות עצמית.

<אמיליה אניס: קופה שהגיעה לאותו כיסוי חיסון מקבלת החזר של 100% מההשתתפות העצמית ויש לנו אותו הסדר גם לגבי ילדים בני שישה חודשים עד חמש שנים, שם היעד שלנו הוא 20% ושיפוי הקופות הוא 50% מגובה ההשתתפות העצמית, קופה שמקנה הנחה בגובה 50% מההשתתפות העצמית.

<אמיליה אניס: זאת אומרת אנחנו כן מעודדים את הקופות לרכוש חיסונים.

<אמיליה אניס: מעבר להיבט המקצועי, שזה גם האינטרס שלהם שהמטופלים שלהם לא יחלו ולא יתאשפזו בבתי חולים.

מאיר כהן: זה יותר מתסכל, שאתם באמת נותנים שיפוי ובכל זאת זה קורה.

<אמיליה אניס: אז תיכף נגיע.

אלי אלאלוף: עוד מעט נבקש את קופות החולים להגיב.

<אמיליה אניס: בהחלט.

<אמיליה אניס: עכשיו, אנחנו כל שנה וגם השנה אנחנו פרסמנו חוזר היערכות לחורף וזה מתייחס גם לנושא של הנחיות התחסנות הצוות הרפואי והמטופלים, איך בתי החולים וקופות החולים צריכים להתנהל, מיון וכו', כלומר כל החלק הלוגיסטי גם הוא מקבל מענה כל שנה.

<אמיליה אניס: מינהל רפואה במשרד הבריאות מפיץ את החוזר הזה.

<אמיליה אניס: אז מה המצב נכון להיום.

<אמיליה אניס: תראו, - - -

ישראל אייכלר: סליחה, המחוסנים לא חולים במחלה הזאת?

<אמיליה אניס: תראה, היעילות של החיסון היא לא 100%, אבל גם מי שחולה למרות שחוסן, המחלה אצלו קלה יותר והחיסון יכול למנוע סיבוכים ובחלק מהמקרים גם מקרי מוות.

ישראל אייכלר: זאת אומרת זה משפיע גם אם הוא חלה.

<אמיליה אניס: גם מי שחלה המחלה אצלו יכולה להיות קלה יותר בזכות החיסון שהוא קיבל.

ישראל אייכלר: אז איך יש אנשי צוות שנבדקו וחלו?

אלי אלאלוף: חלו, אבל פחות.

<אמיליה אניס: בדיוק.

אלי אלאלוף: אני כאחד שגם חוסן, אני חושב מספר 2 בקופה שלי, כי אחד היה יותר זריז, הרגשתי שקיבלתי שפעת קלה מאד וזה אפשר לי להמשיך לעבוד.

אלי אלאלוף: זה באמת משפיע.

עבדאללה אבו מערוף: רמת אי ההידבקות במחלה אחרי החיסון הזה, הספציפי של שפעת החזירים, הוא גבוה מאד.

עבדאללה אבו מערוף: זה נדיר, זאת אומרת לא נדיר, היו מקרים שאחרי חיסון של שפעת החזירים יש הדבקה, אבל מעט.

עבדאללה אבו מערוף: פחות מהשפעת הרגילה.

עבדאללה אבו מערוף: בשפעת הרגילה נותנים חיסון וכל שנה צריכים לקבל, וזה מונע שאתה תידבק בכמה סוגים של וירוס.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה סוגים, אז כל שנה נותנים חיסונים שהם מתאימים למשהו יותר, שיהיה יותר נפוץ, אז החיסון בא.

עבדאללה אבו מערוף: אבל במשהו ספציפי לגבי שפעת החזירים, אז עדיף להתחסן כי הסבירות כך יותר גבוהה שאתה לא תידבק.

אורי מקלב: החיידק הוא תמיד אותו חיידק.

עבדאללה אבו מערוף: בשפעת החזירים זה נדיר שהוא משנה.

עבדאללה אבו מערוף: בשפעת הרגילה כן.

אלי אלאלוף: חברים, יש לנו כבר את הדיון הבא והוא בזכות, אז אם אתה רוצה שנגיע אליו - - -

אורי מקלב: אנחנו באמת רק שואלים.

אורי מקלב: מי שחוסן שנה שעברה על HINI, הוא גם מחוסן השנה?

<אמיליה אניס: היעילות של החיסון יורדת, ולכן צריך להתחסן מדי שנה, גם אם זה אותו זן.

<אמיליה אניס: אתם שאלתם אותי לגבי ה - - -

אלי אלאלוף: תתכוננו, נציגי הקופות, אחד אחרי השני תדברו.

<אמיליה אניס: כן, אני כבר מסיימת.

<אמיליה אניס: תסתכלו לגבי מלאי התרכיבים.

<אמיליה אניס: אתם יכולים לראות שמלאי התרכיבים שהוזמן על ידי הקופות הוא עולה משנה לשנה על פי ההנחיות שלנו ותראו שבשנה שעברה היה לנו איזה הישג.

<אמיליה אניס: בכיסוי החיסון הגענו ל-21% כיסוי חיסון של כלל האוכלוסייה.

<אמיליה אניס: באוכלוסיות הספציפיות של בני 65 פלוס וכו' כמובן זה היה גבוה הרבה הרבה יותר.

<אמיליה אניס: אתם יכולים לראות שגם בשנה שעברה וגם השנה, כמעט כל המנות שהוזמנו נוצלו ולפחות שלוש קופות שלי ידוע עליהן, כבר הזמינו תרכיבים נוספים שיגיעו בשבועות הקרובים.

אורי מקלב: זה לא מובן למה בין 2013 ל-2014 אתם ביקשתם להגדיל את כמות החיסונים, ככה שנוצר עודף והושמדו 4 מיליון שקלים.

אורי מקלב: זה לא עלייה של 5%.

<אמיליה אניס: אני תיכף אתייחס.

אורי מקלב: אתם ביקשתם הרבה יותר.

אורי מקלב: זאת אומרת הכמות שהוזמנה הייתה בסכום של מיליון - - -

<אמיליה אניס: תראה, אנחנו מבקשים, אבל עדיין יש שיקול דעת לכל קופה.

<אמיליה אניס: אל תשכח גם שהאוכלוסייה גדלה משנה לשנה.

<אמיליה אניס: אנחנו גם כל שנה רוצים להגיע ליעד יותר ויותר גבוה של האוכלוסייה שמקבלת את החיסון, ובשביל להגיע ליעד יותר גבוה, אתה צריך שיהיה לך מספיק מנות חיסון, כדי שאחר כך לא יגידו למה לא - - -

אורי מקלב: את לא עונה.

<אמיליה אניס: אם אתם רוצים להגיע לכיסוי חיסון יותר גבוה, למה אין מספיק תרכיבים.

אורי מקלב: יש פער גדול מאד אבל את לא עונה על זה ואני לא רוצה להרחיב.

אורי מקלב: יש פער גדול בין הכמות שהוזמנה בשנת 2013 לכמות של 2014 ולכמות שבשנת 2015 - - -

<אמיליה אניס: אז אני אתייחס לזה.

אורי מקלב: בגידול שאתם לבד מבקשים.

אורי מקלב: בסדר, אז נמשיך הלאה.

<אמיליה אניס: אני אתייחס לזה בסוף.

<אמיליה אניס: אני מבטיחה שאתה תקבל תשובה.

<אמיליה אניס: אני רוצה לציין שאנחנו כל שנה מזמינים גם תרכיב חי מוחלש ולא רק את התרכיב המומת בזריקה שכולכם מכירים, אבל השנה הייתה בעיית ייצור, היה מלאי עולמי מוגבל ו-61,000 המנות של התרכיב הזה לא הגיעו לארץ מסיבות שאינן קשורות בכלל לא במשרד הבריאות, לא בקופות, אלא בבעיות באיזה שהן סוגיות בייצור ואין לנו שום שליטה על זה.

<אמיליה אניס: אז עכשיו ביקשו ממני מה הסטאטוס הכי מעודכן של התחלואה בארץ.

<אמיליה אניס: אז מה שקורה בארץ, יש עלייה בתחלואה בשפעת, עלייה בפניות בגלל תחלואה דמוית שפעת.

<אמיליה אניס: זה הקו האדום שאתם רואים שעולה.

<אמיליה אניס: אנחנו בשלב הזה איננו יכולים להגיד האם זה השפעת העונתית הרגילה או שיש כאן תחלואה רגילה, כי זה שלב מוקדם בשביל לקבל החלטות כאלה, אבל אנחנו בהחלט עוקבים כל הזמן.

אורי מקלב: כמה נפטרו?

<אמיליה אניס: זאת אומרת זה משהו שמתעדכן ואני קיבלתי את הגרף הזה אתמול בערב, לכן גם העברתי לכם בערב את הכל.

אורי מקלב: כמה מאושפזים וכמה נפטרו?

<אמיליה אניס: הנה, דקה.

<אמיליה אניס: אנחנו לא מקבלים דיווח על כל חולה מאושפז, אלא רק על חולה קשה, כי חולה מאושפז יכול להיות מאושפז מכל מיני סיבות וגם יכול להיות לא שפעת.

<אמיליה אניס: אבל חולים קשים שיש להם שפעת ונפטרים, אנחנו כן מקבלים דיווח יומי וזה המעודכן לאתמול.

<אמיליה אניס: אתם רואים שיש לנו 58 חולים קשים נכון לעכשיו, נכון לאתמול בערב, מתוכם ארבעה נפטרים.

<אמיליה אניס: אתם שאלתם כמה נפטרו – התשובה היא 4 חולים נפטרו משפעת.

<אמיליה אניס: אף אחד מהארבעה האלה לא חוסן ויש להם מחלות רקע, כל אחד והמחלות שלו.

אורי מקלב: לא, ממש לא.

<אמיליה אניס: עכשיו אני רוצה להגיד שמתוך ה-58 - - -

אורי מקלב: לפי מה שנמסר, ממש לא.

<אמיליה אניס: כן.

<אמיליה אניס: נכון.

<אמיליה אניס: מתוך ה-58 החולים הקשים יש 6 נשים הרות ויש גם 9 ילדים שלושה מהם אין מחלות רקע ויש גם כמה אנשים ללא מחלות רקע, נכון.

<אמיליה אניס: זה מתוך החולים הקשים, שזה מתוך ה-58.

אורי מקלב: גם מאחת שנפטרה, מהדרום, היא לא הייתה, כפי שהתפרסם לא הייתה לה מחלקת רקע.

<אמיליה אניס: אני מוכנה לבדוק ולדווח, אבל אני מציינת שחולים קשים יכולים להיות גם בלי מחלות רקע.

<אמיליה אניס: זה לא הרוב, אבל זה אפשרי.

אלי אלאלוף: יש לי שאלה אחת.

אלי אלאלוף: ד"ר אמיליה, ברשותך, בעצם עד עכשיו כל מי שמתחסן זו יוזמה אישית, נכון?

אלי אלאלוף: אין ארגון כזה שמאפשר לבוא לקהל שבוי, שאפשר לחסן אותו בצורה יותר שיטתית – בית ספר, טיפת חלב אוטומטית, מפעלים.

אלי אלאלוף: זה הכל נשאר ברמת יוזמה אישית ואז אנשים לא כולם יש להם את היוזמה ואת היכולת.

אלי אלאלוף: זה הפחד שמשפיע עליהם.

אלי אלאלוף: אני חושב שאחד הליקויים שאני מוצא ואני חייב לציין אותו, כאיש שלא מבין בזה, אבל מבין טיפה במערכת מאורגנת, שאם הקופות היו מקבלות משימות לקהל שבוי במסגרת עבודה, במסגרת החינוכית או במסגרות אחרות, היו הרבה יותר אנשים מחוסנים.

אלי אלאלוף: הבעיה נשארת בכל הפרסום אחד לשני ומפה לאוזן, מאמא לבן.

אלי אלאלוף: תחשבו על זה.

אלי אלאלוף: תחשבו בשנים הקרובות על הנושא הזה.

אלי אלאלוף: אל תשאירו את זה.

אלי אלאלוף: זה נכון, אני נכנס לקופת החולים השכונתית שלי בט' בבאר שבע וכולם – התחסנת?

אלי אלאלוף: התחסנת?

אלי אלאלוף: זה לא מספיק כדי להגיע לאחוזים הרבה יותר גבוהים, ואם היינו מגיעים לאחוזים יותר גבוהים, פחות היו סובלים, בוודאי פחות היו עוזבים אותנו.

<אמיליה אניס: אני רוצה להגיד שפעילות שלנו, שלא הזכרתי אותה והיא פעילות חשובה מאד, אנחנו בתחילת כל עונה מעבירים מסרים שבועיים לאנשי מקצוע, שאנחנו יודעים שהם משפיעים על ההחלטות של המטופלים.

אלי אלאלוף: המסרים המקצועיים ידועים, חברים.

אלי אלאלוף: בואו, אני חושב שיש פה צורך במערכת מאורגנת בצורה שיטתית יותר.

אלי אלאלוף: היא טובה למנהל תעשייה וניהול מאשר לרופא, ותתנו ותתכנו שמהשרד יתארגן וזה מאד חשוב, וייתן הנחיות ארגוניות טכניות, כדי שיותר ויותר אנשים יתחסנו במסגרות קבוצתיות גדולות ליותר ומשמעותיות.

אלי אלאלוף: אם ייכנסו למפעל כמו התעשייה האווירית, ואני מציין את המפעל כי במקרה אין לו מתחרה בינתיים בארץ, אז הוא היה מקבל חיסון על 20,000.

אלי אלאלוף: 5,000 היו נעלמים, אבל 75% מהמפעל הזה היה מחסן את עובדיו.

אלי אלאלוף: גם היה מרוויח פחות ימי מחלה וגם היה עושה את זה בצורה שיטתית.

אלי אלאלוף: אני חושב ואני קורא למשרד הבריאות לעשות תכנית מיידית, לא צריך לחכות לשנה הבאה, שמערכת החיסון תופעל באמצעות הקופות, כמובן או באמצעות כל מערכת שתמצאו לנכון, כדי שקהל שבוי במסגרות הקיימות שלו, יקבל את החיסון.

אלי אלאלוף: אני מבקש ותודה באמת על הסקירה.

<אמיליה אניס: אגב אנחנו עושים את זה בכל מוסדות הבריאות, אנחנו עושים את זה.

אלי אלאלוף: יש לי הערה פדגוגית או-.

אלי אלאלוף: אין לך תשובה לכל דבר כי עוד לא הצלחתם למגר - - -

<אמיליה אניס: אבל אני רוצה כן להגיד משהו - - -

אלי אלאלוף: לא, לא, לא, תקשיבי לפעמים.

אלי אלאלוף: גם הקשבתי לך בקשב רב - - -

<אמיליה אניס: אבל רק משפט אחד, תיתן לי לסיים.

אלי אלאלוף: תני לי לגמור את המשפט.

אלי אלאלוף: כיושב ראש יש לי קצת זכויות.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לך, כל עוד ש- 21% מהאוכלוסייה מתחסנת בתהליכים הקיימים, זה אומר שמערכת הבריאות עוד לא יודעת להתמודד בצורה שיטתית עם הבעיה הזאת.

אלי אלאלוף: ותיקחו את זה בחשבון ואין לכם תשובה כרגע, ודאי טכנית ארגונית, למצב הנוכחי שהוא לא מוצלח בעיני.

אלי אלאלוף: תודה, ותסיימי.

<אמיליה אניס: אני מאד מודה לך.

<אמיליה אניס: אני רוצה בהמשך למה שאמרת, להגיד משהו נוסף.

<אמיליה אניס: יש מה שנקרא אפידמיולוגיה של המחלה שלגביה התייחסתי, יש מה שנקרא אפידמיולוגיה רגשית ונכתבו על זה מאמרים במיטב העיתונים המדעיים.

<אמיליה אניס: והכוונה היא - - -

אלי אלאלוף: כן, זה עוזר מאד לאלי בבאר שבע.

<אמיליה אניס: הצפי, אני אסביר לך למה.

<אמיליה אניס: אני אסביר לך מה הנקודה.

<אמיליה אניס: הנקודה היא כזאת, לפעמים הצפי הוא לעונה קשה ואתה מזמין הרבה חיסונים.

<אמיליה אניס: בסוף מסתבר שהמחלה לא כל כך קשה ואנשים מחליטים רגשית שהם לא באים להתחסן.

<אמיליה אניס: לפעמים זה להיפך.

<אמיליה אניס: זה משהו ש - - -

אלי אלאלוף: אין כמו מושג של ניהול סיכונים שמנוצל כמו שהוא מנוצל במשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: כל פעם שאנחנו באים - - -

<אמיליה אניס: וזה משהו ש - - -

אלי אלאלוף: תודה רבה גברת, באמת.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לך הסקירה, אבל יש מושג שאני למדתי, כי נאמר לי לפחות שלוש פעמים בישיבה עם משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: כל הזמן הם מנהלים סיכונים, אבל איך מתמודדים עם הסיכונים, עוד לא קיבלתי תשובה, בכל התחומים.

אלי אלאלוף: אז תרדו קצת מהמושג הזה של ניהול סיכונים, כי כמה עולים חיים של בן אדם?

אלי אלאלוף: את זה אתם יודעים להגיד?

<אמיליה אניס: זה לא עניין של ניהול סיכונים.

<אמיליה אניס: אנחנו מאד מאד מעריכים - - -

אלי אלאלוף: אני בטוח.

אלי אלאלוף: אוקיי, אני רוצה ברשותכם לתת למאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: כן, היה צריך שהיא תדבר על ההיבט הרגשי בכדי שנבין את העניין, כי בסופו של דבר היא חזרה למה שאמרתי, אדוני יושב הראש, וזה שלא רצו להשמיד, להגיע למצב שיישאר, למרות שהם נתנו להם שיפוי, אבל פה עשו את החשבון שלהם – אנחנו לא רוצים להפסיד כסף, לכן אנחנו נזמין מן כזה step by step, לאט לאט, וכשאין בעולם, או כשיש איזו בעיית יצור, אז אנחנו-.

מאיר כהן: תראו, אני לא יודע כמה נפטרו.

מאיר כהן: כמה במדויק?

<אמיליה אניס: ארבעה.

מאיר כהן: אז בואו רגע לא נתייחס לקופות החולים, זה סיפור אחר.

מאיר כהן: אבל ארבעה אנשים מתו בגלל שלא אמרו להם, בגלל שאין תרבות של ליידע, בגלל שכמו שאומר יושב הראש, לא מחפשים קהלים שבויים, בגלל שאפילו הגריאטריים - לא בטוח שהם הציעו לאוכלוסיות בסיכון לקבל חיסונים.

מאיר כהן: מתו ארבעה איש.

מאיר כהן: זה המון.

מאיר כהן: זה מטורף.

מאיר כהן: אסור שזה יקרה במערכת הרפואה שלנו ומישהו צריך לבוא ולהסביר.

מאיר כהן: אז את אמרת את חלקך, בסדר גמור.

מאיר כהן: אני מראש אמרתי – צריך לפנות לקופות.

מאיר כהן: למה אין מלאי בקופות.

מאיר כהן: בדימונה יש בעיה בחלק מהקופות לקבל חיסון.

מאיר כהן: הולכים אנשים, חוזרים, אומרים לי מאיר אין.

מאיר כהן: בכנסת קיבלנו הבוקר מלשכת המנכ"ל – נותרו עוד מעט מאד חיסונים, אנא להגיע, כל המקדים – מתחסן.

מאיר כהן: אסור שזה יקרה, שמתים אנשים.

מאיר כהן: אסור שזה יקרה.

מאיר כהן: זה הכל.

מאיר כהן: ואני באמת לא בא בטענות אל גברתי.

מאיר כהן: את משוכנעת שחינכו אותך נכון, את אמרת את זה בתחילת הדברים ועל אחת כמה וכמה כשנותנים שיפוי לקופות חולים.

מאיר כהן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נתחיל עם קופת חולים כללית, כי היא הכי גדולה בינתיים.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: נגיע אחר כך לכולם.

<אסתר רפאלוביץ: בוקר טוב.

<אסתר רפאלוביץ: שמי אתי רפאלוביץ, אני מנהלת המחלקה לשירותי בריאות ומניעה באגף הסיעוד בחטיבת הקהילה בכללית, ואנחנו מנהלים את המבצע הזה ממש בהתאמה ובמקביל עם משרד הבריאות, החל ממרס-אפריל של תחילת כל שנה, והמבצע מתחיל באוגוסט-ספטמבר.

<אסתר רפאלוביץ: לנו יש אינטרס מאד גדול שיתחסנו כמה שיותר מבוטחים, כי המשמעות היא שיהיו לנו פחות חולים.

<אסתר רפאלוביץ: יהיו לנו פחות חולים, יהיה לנו פחות עומס ונוכל יותר להתמודד עם התחלואה ועם ההבראה של אותם מטופלים.

<אסתר רפאלוביץ: אז כמובן שאנחנו מזמינים כמות חיסונים שהולכת וגדלה מדי שנה, גם בהתאמה לדרישה של משרד הבריאות, שדרש השנה להזמין כ-25% ממספר המבוטחים שלנו, ואנחנו הזמנו אף יותר.

<אסתר רפאלוביץ: חלק מהחיסונים לא הגיעו מהסיבה שד"ר אמיליה אניס הזכירה, אבל רוב החיסונים, שזה 1.1 מיליון חיסונים הגיעו, ועדיין יש לנו במלאי חיסונים ועדיין אנחנו ממשיכים לחסן.

<אסתר רפאלוביץ: לכן אם פה ושם נאמר כאן שאין חיסונים במקומות מסוימים - - -

מאיר כהן: שם המתים, מתים אנשים בפה ושם.

מאיר כהן: בכביש שלא מואר, בצומת שלא מרומזר.

מאיר כהן: אל תגידי את זה.

מאיר כהן: אל תגידי אם פה ושם.

מאיר כהן: באמת, אתם - - -

<אסתר רפאלוביץ: לא, כוונתי הייתה שנקודתית יש מרפאות שאין בהן חיסונים באופן נקודתי גם כן, מכיוון שכשאין חיסונים במרפאה מסוימת ויש דרישה, יש לנו כרגע שינוע ממרפאה שיש בה למרפאה שאין בה.

מאיר כהן: ואת אומרת שיש לכם היום מחסן שיש בו ולא תהיה בעיה כזאת?

<אסתר רפאלוביץ: כרגע אין לנו מחסן, כרגע כל החיסונים פוזרו בכל המחוזות, אבל יש חיסונים בכללית.

מאיר כהן: שעדיין נמצאים.

<אסתר רפאלוביץ: שעדיין מתחסנים ואני יכולה גם - - -

מאיר כהן: ואפשר לנייד אותם ממקום למקום על פי בקשה?

<אסתר רפאלוביץ: ברוב המקרים לא צריך לשנע, כי יש קצת בכל מרפאה, אבל במקרים מסוימים יש שינוע.

<אסתר רפאלוביץ: אנחנו דואגים ל - - -

אורי מקלב: יש שלט שנתלה על סניף קופת חולים כללית – אין יותר חיסונים.

אורי מקלב: זה ב-30/12.

מאיר כהן: איפה?

אורי מקלב: הם לא כותבים כאן איפה, אבל זה מלפני שישה ימים.

אורי מקלב: כבר לפני שישה ימים יש שלט שנתלה על סניף של קופת חולים כללית – אין יותר חיסונים.

<אסתר רפאלוביץ: אוקיי.

ישראל אייכלר: כמה זמן לוקח להעביר ממרפאה למרפאה?

אורי מקלב: אז מה שאת מציגה לא תואם למציאות.

<אסתר רפאלוביץ: זה מיידית.

<אסתר רפאלוביץ: אני רוצה לתת לכם - - -

ישראל אייכלר: זאת אומרת אם המרפאה הזאת הייתה מצלצלת, תוך כמה זמן היא הייתה מקבלת את החיסונים הבאים?

<אסתר רפאלוביץ: כן, לגמרי.

ישראל אייכלר: אז למה הם שמו פתק?

אורי מקלב: אתה מבין שזה הרבה יותר, כששמים פתק לא אומרים לך עוד כמה - - -

ישראל אייכלר: אז למה שמים פתק?

ישראל אייכלר: היא הייתה צריכה להזמין.

אורי מקלב: מכיוון שהמחסור הוא יותר אקוטי, הרבה יותר גדול.

אורי מקלב: הוא לא בא לפתרון של כמה שעות.

אורי מקלב: אם היה בא על פתרון תוך כמה שעות, זה לא היה - - -

<אסתר רפאלוביץ: אני רוצה לתת לכם נתונים מספריים של השבועיים האחרונים שבהם קרה באמת המשבר הזה, שבגללו אנחנו נמצאים פה.

<אסתר רפאלוביץ: לפני שבועיים נותרנו עם מלאי של למעלה מ-100,000 חיסונים.

<אסתר רפאלוביץ: פעולות יזומות, משהו שגם כן הוזכר פה, היו רבות מאד ומתחילת המבצע אנחנו מזמנים בדואר אלקטרוני, ב-SMS, בהודעות ברחבי המרפאה, על מסכי ה-Q פלו, בכל דרך אפשרית לגיטימית, אנחנו מזמנים.

<אסתר רפאלוביץ: אין דבר כזה שזה אקראי.

<אסתר רפאלוביץ: גם בטיפות חלב, שהוא קהל שבוי כמו שקראת לו, אנחנו מנגישים את החיסונים, למרות שהם לא בשגרת החיסונים של משרד הבריאות.

<אסתר רפאלוביץ: אנחנו בקופות יכולים ובטח גם בקופות האחרות, יכולים להכניס את החיסונים האלה לתחנת טיפת חלב ולנצל באמת את ההגעה של הילד עם המשפחה ולחסן את כל המשפחה.

אלי אלאלוף: יש אפשרות להזמין עוד חיסונים לכללית במידה ותרגישו את זה?

אלי אלאלוף: יש אספקה אפשרית?

<אסתר רפאלוביץ: אפשרות להזמין תמיד יש.

<אסתר רפאלוביץ: האספקה צפויה לסוף ינואר, תחילת פברואר, אמצע פברואר, לא ברור.

אלי אלאלוף: אז מה, זה לוקח כחודש, האספקה?

<אסתר רפאלוביץ: כן.

<אסתר רפאלוביץ: נמצאת כאן נציגת הרכש שתוכל תיכף להגיד, אבל מה שרציתי לסיים ולהגיד, שבתחילת המשבר באמת הייתה נהירה עצומה של עשרות אלפי אנשים.

<אסתר רפאלוביץ: ביום הראשון של ההתחסנות, אחרי המקרה של התמותה, הגיעו לכללית כ-30,000 מבוטחים, כמות עצומה.

<אסתר רפאלוביץ: כשיום לפני כן, עם כל האירועים היזומים וכל המאמצים שלנו באמת לנצל את ה-100,000 חיסונים שנותרו, הגענו ל-3,000 או 2,500 מבוטחים מדי יום, שזה ממש מעט.

אלי אלאלוף: שוב, אני חוזר למערכת הארגונית.

<אסתר רפאלוביץ: עכשיו, בהדרגה בימים האחרונים הבהלה שככה.

<אסתר רפאלוביץ: כרגע אנחנו עדיין מחזרים אחרי אנשים שיגיעו ומגיעים מעטים.

מאיר כהן: גברתי, יש לכם במלאי?

<אסתר רפאלוביץ: יש לנו במלאי.

<אסתר רפאלוביץ: אמרתי את זה בתחילת דברי.

<אסתר רפאלוביץ: עכשיו דיברתי בטלפון עם מחוז דן-פתח תקווה, מחוז מרכזי שזימן כ-300 ילדים באירוע מאורגן, עם הפנינג, להתחסן כנגד שפעת.

<אסתר רפאלוביץ: אתמול, מתוך 300 הילדים האלה הגיעו 15 ילדים.

<אסתר רפאלוביץ: זאת אומרת ההיענות בציבור הולכת ושוככת.

מאיר כהן: אתם פעילים מאד בפזורה הבדואית, אני אומר את זה לזכותכם.

מאיר כהן: שם, בפזורה הבדואית אתם חילקתם פליירים, נגישות בערבית?

<אסתר רפאלוביץ: בכל מרפאה, כן.

<אסתר רפאלוביץ: לגמרי, בכל מרפאה תלויים שלטים ויש דפי חיסון ומידע שמונגש.

אלי אלאלוף: היוזמה של מחוז פתח תקווה זו יזמה שיטתית בכל המחוזות?

<אסתר רפאלוביץ: בכל המחוזות.

אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.

אלי אלאלוף: מכבי, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בלי לפגוע בכללית, סליחה, אני פונה אליך כנציגת ההתקשרות הרפואית של קופת חולים כללית, בעניין הזה שאין יותר חיסונים, לנקוט את הצעדים הנכונים, האדמיניסטרטיביים הראויים.

עבדאללה אבו מערוף: דבר כזה זה בושה שיקרה.

עבדאללה אבו מערוף: אין יותר חיסונים.

עבדאללה אבו מערוף: אנשים באים להתחסן וזה מונע שאנשים יחזרו עוד פעם.

עבדאללה אבו מערוף: אז אם זה היה במרפאה אחת, ונקווה שזה היה רק במקרה אחת, ולכן מי שאחראי על השלט הזה - - -

<אסתר רפאלוביץ: אני מקבלת.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה.

ישראל אייכלר: אתם תבדקו את זה בוודאי, כן?

ישראל אייכלר: אתם תבדקו את המרפאה?

<אסתר רפאלוביץ: כן, אם אני אקבל את הפרטים.

אלי אלאלוף: זה הופיע ב-YNET.

אלי אלאלוף: תעשו את התחקיר שלכם בבקשה.

אלי אלאלוף: נציגת מכבי או נציג מכבי, בבקשה.

<נדב פרץ: שלום, שמי נדב.

<נדב פרץ: אני מנהל את מבצע חיסוני השפעת במכבי שירותי בריאות זו השנה השנייה.

אלי אלאלוף: זה מערכת ספציפית רק לחיסונים?

<נדב פרץ: חיסוני השפעת במכבי זה מבצע, המבצע הארגוני הגדול ביותר שחוזר על עצמו מדי שנה.

<נדב פרץ: עבודת המטה נמשכת לאורך כל השנה, כשבשטח בעצם אנחנו מתחילים לחסן בסביבות ספטמבר וגולשים עד מרס.

מאיר כהן: כמה חיסונים קניתם?

<נדב פרץ: מכבי קנתה השנה מעל 430,000 חיסונים, חלקם לא הגיעו מאותה בעיה - - -

מאיר כהן: כמה הגיעו?

<נדב פרץ: 425,000 חיסונים.

מאיר כהן: כלומר 25% מהכלל.

<נדב פרץ: כן, 25%.

<נדב פרץ: חשוב לי לתקן לגבי השקף שד"ר אניס הראתה קודם לכן.

<נדב פרץ: מכבי לבדה השמידה בשנה שעברה 110,000 חיסונים.

<נדב פרץ: פה הופיע כאילו לא הייתה השמדה.

<נדב פרץ: אנחנו השמדנו מעל ל-100,000 חיסונים בעלות של מעל ל-2 מיליון שקלים.

<נדב פרץ: שנה שעברה מכבי רכשה X חיסונים בתחילת העונה ובמהלך העונה, לאור ביקוש התחיל בתחילת עונת החיסונים, רכשנו 150,000 חיסונים נוספים.

<נדב פרץ: בסופו של דבר השמדנו כ-110,000 חיסונים בעלות כאמור של כמעל ל-2.5 מליון שקלים.

<נדב פרץ: מגמה דומה הייתה גם בשנים קודמות, כשההשמדה הייתה של מלאים קטנים יותר.

אלי אלאלוף: היום המצב של המלאי שלכם הוא?

<נדב פרץ: היום במלאי שלנו יש כמה אלפי חיסונים, רובם שמורים לילדים שצריכים לקבל מנה שנייה, שזו ההתחסנות הראשונה בחייהם.

<נדב פרץ: מיד כשפורסמו הידיעות על המגפה פנינו לספקי החיסונים, הזמנו חיסונים נוספים שנקבל אותם לקראת סוף החודש.

<נדב פרץ: חשוב לציין שהעונה, בגלל מקרה התפרצות דומה בבון, אז אחד מספקי החיסונים הגדולים הסיט את החיסונים כמעט מכל העולם לשם ולכן לא יכול היה להציע לנו מלאי זמין יותר ומוקדם יותר.

<נדב פרץ: לכן כשאר הקופות, אנחנו נמתין למלאי שיגיע לקראת סוף ינואר.

<נדב פרץ: מעבר לזה, גם אנחנו כשבוע תחילת לפני הגל, היינו עם מעל ל-60,000 חיסונים זמינים.

<נדב פרץ: פנינו למשרד הבריאות, לפרופסור גרוטו בבקשה לצאת בתקשורת, לעודד את האוכלוסייה הכללית להתחסן, מספר ימים לפני שהתחילה המגפה האחרונה בגלל המלאי של עשרות אלפים שהיינו בטוחים שאנחנו הולכים להשמיד, כמו בשנה שעברה.

<נדב פרץ: וחשוב לזכור שהחיסון של החברים שלנו זה משהו שהוא ברא מעיינינו כי זה חוסך לנו אשפוזים, כי זה חוסך לנו סיבוכים.

<נדב פרץ: ההשקעה של הקופה במבצע חיסוני השפעת היא השקעה של מיליוני שקלים, לאין ערוך מעבר לשיפוי שמשרד הבריאות משפה מדי שנה.

<נדב פרץ: המצבע הקודם הסתכם בעלות של כ-14 מיליון שקלים וזה משהו שמדי שנה אנחנו עושים.

<נדב פרץ: ושוב, זה משהו שקשה מאד לצפות.

אלי אלאלוף: היום יש מבצעים מתוכננים אצלכם, חוץ מאשר זימון בודד כזה או אחר?

<נדב פרץ: אגב, אני אתייחס.

<נדב פרץ: אנחנו מקיימים ימים מרוכזים.

<נדב פרץ: אנחנו יוצאים למקומות עבודה, אתה הזכרת מקומות עבודה.

<נדב פרץ: כל מקום עבודה שמעוניין לנהל ימי חיסון, אנחנו עושים.

<נדב פרץ: היינו ברפאל, בתעשייה ברפאל בצפון, היינו במפעלים באשדוד, חברות הייטק שפנו - - -

אורי מקלב: כולם מבוטחים אצלכם?

<נדב פרץ: אנחנו מנסים, ביחד עם - - -

אורי מקלב: או שאתה אומר מי שמכבי מגיע, מי שלא מכבי לא מגיע?

<אסתר רפאלוביץ: כללית גם מחסנת.

<נדב פרץ: אז ביחד עם מקומות העבודה אנחנו מנסים למצוא פתרונות.

אורי מקלב: אבל מי הגורם המתכלל, כשהולכים לרפאל?

אורי מקלב: וכאן השאלה באמת אדוני יושב הראש, האם משרד הבריאות צריכים להתחיל לנהל את האירוע?

אורי מקלב: הם לא יכולים רק להוריד הנחיות לקופות החולים.

אורי מקלב: כל קופת חולים עושה מבצע לבד.

אורי מקלב: אני אומר איך זה נראה כשבאים לרפאל, וקופת חולים מכבי יום אחד ואחרי זה קופת חולים כללית מגיעה יום אחד וכל אחד אחר.

אורי מקלב: זה גם בזבוז משאבים, זה גם לא נכון, זה גם אי אפשר באמת להביא, לסחוף את כולם.

אורי מקלב: כאן צריך להגיע משרד הבריאות וההרגשה היא שמשרד הבריאות נותן הנחיות, מעביר הנחיות לקופות החולים, אבל הוא לא מנהל את האירוע.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה שאני קוטע אותך, בהקשר הזה, אתם משמידים, ויכול להיות שאת נאיבית, אבל אתם משמידים חיסונים בגלל שלא הגעתם ליעד ולא יכולתם להגיע ליעד.

אורי מקלב: יש יעד?

אורי מקלב: מה היעד?

אורי מקלב: אתה יודע מה היעד?

אורי מקלב: איך יודעים מה היעד?

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא, אני יודע מה.

עבדאללה אבו מערוף: השאלה שצריך לחסן כמה שאפשר יותר, לא רק בקבוצות החיסון.

עבדאללה אבו מערוף: אתם משמידים בגלל שלא יכולתם להגיע אליהם, או שחיסנתם – ומספיק לכם.

<נדב פרץ: יעדי החיסון נקבעים לפי אוכלוסיות בחיסון.

<נדב פרץ: ליעדים אנחנו מגיעים מדי שנה - - -

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע, אני יודע, אני מבין את העניין.

עבדאללה אבו מערוף: כל פעם אתם משמידים 100 אלף, 110 אלף, אולי כללית גם.

עבדאללה אבו מערוף: ההשמדה הזאת קצת לא מתאימה לי לא רק כרופא, גם בכלל מבחינה ארגונית.

<נדב פרץ: ההשמדה היא כי פשוט אנשים מהאוכלוסייה הכללית לא - - -

עבדאללה אבו מערוף: אז זהו?

עבדאללה אבו מערוף: נגמר?

עבדאללה אבו מערוף: לא צריך לחסן יותר אנשים?

<נדב פרץ: הם לא מגיעים.

עבדאללה אבו מערוף: אז זה העניין.

עבדאללה אבו מערוף: לא מגיעים, אז צריך להגיד להם שיגיעו.

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שעושים קמפיין, אני רואה שקופה עושה קמפיין ומגיעות האחיות וביקורי בית - - -

<נדב פרץ: מבוצע.

<נדב פרץ: מבוצע אצלנו.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אני לא אנקוט שהקופה הזאת קוראים לה כללית, אבל קוראים לה כללית לקופה כזאת.

עבדאללה אבו מערוף: אבל בכל זאת, אם אתה אומר לא מגיעים, אז אנחנו חייבים למצוא את הכלי שאנשים יגיעו או להגיע אליהם.

עבדאללה אבו מערוף: הוא יודע שיש לו תרבות שהיא קצת מזרחית, או הרבה מזרחית, אז אנחנו כאחראים חייבים להגיע אליכם.

אלי אלאלוף: אתה תחטוף.

עבדאללה אבו מערוף: חייבים להגיע לאלה שלא רוצים להגיע.

<נדב פרץ: אז חשוב לי לציין שאנחנו מדי שנה עושים גם את הפילוח של מי שמתמיד להגיע ואנשים שמתנדנדים, אנשים שלא מגיעים כלל, אנחנו מתאימים את המסר שלנו לכל האנשים מאותן קבוצות, איך לגרום להן להגיע.

<נדב פרץ: אנחנו רואים את המגמות לאור מה שמתפרסם בתקשורת באיך השינויים בתוך הקבוצות האלה.

<נדב פרץ: זאת אומרת המתמידים תמיד יגיעו ויגיעו בתחילת העונה.

<נדב פרץ: המתנדנדים ואנשים שמעולם לא הגיעו, אלה הגידול הכי גדול, ברגע שבתקשורת מתפרסמות הודעות.

עבדאללה אבו מערוף: נכון מאד, לאלה צריך להגיע.

<נדב פרץ: ואליהם אנחנו פונים באופן יזום, מדי שנה כבר בתחילת המבצע ועושים את מה שאפשר.

אלי אלאלוף: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר משפט אחד.

אלי אלאלוף: בבקשה, משפט שלך.

ישראל אייכלר: אני מתחבר למה שאמר יושב הראש לגבי היוזמה.

ישראל אייכלר: זה ברור וטבעי שאם אתה בא לבן אדם ואומר לו בוא תתחסן, אם הוא אדם עסוק הוא אומר תעשה לי טובה, אני בריא, אל תבלבל את המוח.

ישראל אייכלר: ברגע שיש בלגן ומישהו מת, אז כולם באים.

ישראל אייכלר: זה טבעי.

ישראל אייכלר: הטבעיות הזאת גורמת להשמדה של 4.5 מיליון, זה רק שקלים, אלא גם חיסונים שיכלו למנוע מחלות.

ישראל אייכלר: ולכן הוכח בציבור, גם אצלכם, גם בחיסונים לתינוקות, שפעם זה היה מאבק שלם שיחסנו את התינוקות.

ישראל אייכלר: היום כל ילד בא לחיסון.

ישראל אייכלר: זו שאלה של תרבות רפואית וחינוך.

ישראל אייכלר: אם אתם הייתם משקיעים וכדאית ההשקעה, במקומות עבודה, קודם כל בבתי ספר לילדים, במקומות עבודה ואווירה מה שנקראת, איך אמרת, רגשית?

<אמיליה אניס: אפידמיולוגיה רגשית.

ישראל אייכלר: אפידמיולוגיה רגשית.

<קריאה: אנחנו לא רשאים להיכנס לבתי הספר.

ישראל אייכלר: אבל לבוא למצב שלא להשמיד 4.5 מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: יש עבירה שנקראת בל תשחית.

ישראל אייכלר: והדבר הכי בל תשתית שיכול להיות פה זה כפול, גם מבחינת החיסון שזורקים לזבל דבר ששווה, וגם מבחינת הבריאות של האנשים.

ישראל אייכלר: אני חושב שגם משרד הבריאות ואני יודע שעושים חלק מהדברים האלה במקומות שעושים, עם כל הפנינגים שסיפרתם וזה עובד טוב מאד אצל ילדים.

ישראל אייכלר: אני לא יודע מה קרה עם פתח תקווה.

ישראל אייכלר: כנראה שהגרפיקה לא הייתה מספיק יפה להביא את הילדים.

אלי אלאלוף: יכול להיות שביקשו רק מאלה שקשורים לכללית לבוא.

ישראל אייכלר: זה יכול להיות שכדאי שתהיה החשיבה הזאת, שכל קופה תרצה לבוא.

ישראל אייכלר: אבל מה שברור הוא שצריכה להיות מסקנה מפה, אדוני יושב הראש, כמו שאמרת, שחייבת להיות יוזמה של משרד הבריאות בשיתוף הקופות, ליצור אווירה אצל ילדים, אצל אימהות במקומות עבודה ואצל קשישים אני מניח שאתם עושים את זה כבר בהצלחה, כדי שלא יגיע מצב של להשמיד כסף, כספי ציבור ולמנוע רפואה מהציבור.

אלי אלאלוף: אוקיי, נציגת מאוחדת, בבקשה.

<דורית גולדמן: כן, כבר צהריים טובים.

<דורית גולדמן: שמי דורית גולדמן, ראש אגף סיעוד במאוחדת.

<דורית גולדמן: אני אחראית כל השנה, כל הזמן על הנושא של ההתחסנות, בוודאי בנושא של השפעת.

<דורית גולדמן: אני רציתי להתייחס לכמה דברים.

<דורית גולדמן: ראשית, כמו שהעמיתים שלי אמרו, גם אנחנו כל שנה מגדילים את המספר של החיסונים המוזמנים.

<דורית גולדמן: וד"ר אניס, גם אנחנו הזמנו בשנה הקודמת כ-30,000 חיסונים, למרות ההסתערות שהייתה בתחילת העונה, ואנחנו עשינו ותמיד עושים מאמצים גדולים.

<דורית גולדמן: אני רוצה לדבר על ההתארגנות, כי יש כאן הרגשה שלא מתארגנים, אבל אנחנו מתארגנים כל השנה.

<דורית גולדמן: אצלנו, טיפות חלב מחסנות.

<דורית גולדמן: יש הנחיה, אנחנו צריכים לזכור שאת התינוקות אפשר לחסן מגיל חצי שנה ואילך.

<דורית גולדמן: אנחנו מחסנים בטיפות חלב.

<דורית גולדמן: השנה חיסנו יותר מתמיד בטיפות החלב.

<דורית גולדמן: אנחנו מחסנים במרכזי בריאות אישה, אנחנו מחסנים במכוני סוכרת, איפה שהחולים הכרוניים נמצאים.

<דורית גולדמן: אנחנו פונים לאוכלוסייה בתהליכים של ייצוג, אנחנו מזמנים אותם בכל האמצעים ובכל המדיות האפשריים.

<דורית גולדמן: אנחנו עשינו עבודה ומקפצה גדולה מול אוכלוסיות ייעודיות.

<דורית גולדמן: למשל באוכלוסייה החרדית יש עבודה גדולה שנעשית בתוך האוכלוסייה להעלות את המודעות ולהגיע.

<דורית גולדמן: יש לנו הפנינגים, שם הילדים באים במאות, ברוך השם, מגיעים בכמויות גדולות, ורק השבוע הוזמנו לאחד ההפנינגים, יש לנו בקריית ספר 160 ילדים שמוזמנים ומגיעים.

<דורית גולדמן: מגעים והמודעות שם הולכת וגדלה.

<דורית גולדמן: אני רק יכולה להגיד שהנושא של האיזון - כמה אנחנו מזמינים ועם כמה אנחנו נמצאים - תמיד אנחנו מזמינים יותר ממה שחיסנו בשנה הקודמת.

<דורית גולדמן: תמיד.

<דורית גולדמן: במאוחדת עדיין יש חיסונים ואני באופן אישי, יחד עם האנשים שעובדים איתי, כל בוקר סופרת כמה חיסונים יש ומשנעת ממקום למקום, כדי שלכל מי שנגמר לו בגלל הביקוש, שהוא יוכל לקבל את החיסון שמגיע לו.

<דורית גולדמן: אני רק רוצה להגיד בקשה אחת.

<דורית גולדמן: אני חושבת שמשרד הבריאות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאד טוב עם משרד הבריאות.

<דורית גולדמן: יש הרבה עבודה שנעשית, אבל אני חושבת שאם יש משהו שלא נעשה מספיק טוב ואולי אפשר על זה לשים את הדגש, זה לעשות קמפיין בתחילת העונה ולא בסופה ולא כשהשפעת כבר בפיק ולעשות קמפיין שכל פעם מסתכל אל אספקטים אחרים.

<דורית גולדמן: והקמפיין צריך להיות מובל על ידי משרד הבריאות, כדי שיעלה את המודעות בזמן.

<דורית גולדמן: אני יכולה לספר לכם שעכשיו, אני יכולה לספר לכם שני סיפורים, אבל סיפור אחד זה שחלק גדול מהמבוטחים שהגיעו עכשיו אלינו, זה כאלה שצלצלנו אליהם והזמנו אותם בתחילת העונה וביקשנו שיבואו ובתיק שלהם כתוב – סרב להתחסן, סרב להתחסן, ועכשיו זה הזמן שהם מגיעים.

<דורית גולדמן: אז יש לנו חיסונים עדיין ואנחנו מחסנים, אבל אני חושב שהמודעות הזאת, אפשר לעשות עליה קודם, והאוכלוסייה באמת חוששת.

אלי אלאלוף: יש כאן נציג של קופת חולים לאומית?

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: ד"ר אניס, בבקשה.

<אמיליה אניס: אני רוצה להודות לכם שקיימתם את הדיון.

<אמיליה אניס: אנחנו כל שנה מחפשים עוד ועוד דרכים.

<אמיליה אניס: אני שמעתי את ההצעות ואנחנו כל שנה משתדלים להשתפר עוד ועוד.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: קודם כל לו רק כדי להגיע לך תודה רבה על קיום הדיון בצורה מהירה לאור באמת הצורך והתרחבות המחלה.

אורי מקלב: אבל בסופו של דבר גם אני, אחרי הישיבה הזו, עדיין מבולבל למי ההמלצות להתחסן.

אורי מקלב: האם ההמלצות הן רק לאוכלוסיות מיוחדות כמו קשישים או בעלי רגישויות, בעלי סיכון, או הקריאה שלכם לכלל הציבור.

אורי מקלב: אני עדיין לא יודע.

אורי מקלב: ואם באמת לכלל הציבור, אז צריכה להיות היערכות בהתאם.

אורי מקלב: זה דבר אחד.

אורי מקלב: דבר שני, ואני מאד מתחבר למה שאמר יושב הראש, שצריך להגיע לקהלים שהם נמצאים בקהלי יעד, ציבור מרוכז, אבל לפני זה אני גם שואל לגבי בתי הספר.

אורי מקלב: יש לנו את משרד החינוך.

אורי מקלב: מה שיתוף הפעולה של משרד הבריאות כלפי ההנחיה עם ההורים, הרי זה קהל היעד האמיתי.

אורי מקלב: עם בקשה להורים, מכתב דרך בית הספר להורים, את האפשרות לחסן בתוך בתי הספר.

אורי מקלב: לא יחסנו רק את ההורה שלא מסכים.

אורי מקלב: מה קורה עם אנשי הצוות בטיפות החלב?

אורי מקלב: בבתי החולים?

אורי מקלב: בבתי אבות?

אורי מקלב: המורים, הגננות בגני הילדים - האם יש דרישה מהם להתחסן בגלל שהם נמצאים עם האוכלוסייה?

אורי מקלב: אני לא יודע מה ההנחיות בעניין הזה.

אורי מקלב: בכלל, אדוני יושב הראש, ההרגשה, או הצורך שמשרד הבריאות יתחיל לקחת את הדבר הזה כגורם שהוא לא רק מנחה אלא גורם שהוא מתכלל.

אורי מקלב: הוא צריך לנהל את זה.

אורי מקלב: אי אפשר לדרוש מכל קופות החולים, את כל הדברים שאתה אמרת, אדוני יושב הראש, הדברים שאנחנו העלינו לגבי קופות החולים, חסר פה.

אורי מקלב: כל קופת חולים עובדת עם מפרט וזה טעות אמיתית.

אורי מקלב: אני מאד מעריך את מה שאת עושה, אבל הרושם שלי ואני מתנצל מראש אם זה לא ככה, שיש השלמה עם המחלה הזאת, רק צריך לעבור, לצלוח את החורף הזה כמה שפחות.

אורי מקלב: אין את ההרגשה שאפשר להתמודד הרבה יותר חזק.

אורי מקלב: זו ההרגשה שיש כל חורף.

אורי מקלב: צריך לעבור את זה, למנוע, לעשות, אבל לא משהו שצריך להילחם בו ודיברו כאן ומדברים כאן אנשים על כך שנפטרים לא מעט.

אורי מקלב: אתם לא עושים בסטטיסטיקה שלכם כמה אנשים מבוגרים וכמה אנשים צעירים.

אורי מקלב: מה שלנו ידוע שאנשים צעירים נפטרו.

<אמיליה אניס: אנחנו עושים.

אורי מקלב: זה לא הסתבכויות משפעת של אנשים מבוגרים, שאולי זה חלק מהטבע, אולי.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על אנשים צעירים שהם לא היו חולים בכלל והשנה זה גדל.

<אמיליה אניס: יש לנו הנחיות מקצועיות לקהל היעד לחיסון.

<אמיליה אניס: ההנחיות האלה מתעדכנות מדי שנה.

<אמיליה אניס: בחודש אוגוסט הן מופצות גם לאנשי המקצוע וגם לציבור.

<אמיליה אניס: הן נמצאות באתר האינטרנט של המשרד, בהודעות דוברות.

אורי מקלב: יש לי רעיון בשבילכם.

אורי מקלב: אם אתם תיקחו באמת כהנחיה, שגם משרד הבריאות צריך להכין מלאי של תרופות, למה כל קופת חולים?

אורי מקלב: הרי כמלאי ציבורי - - -

אלי אלאלוף: זה דברי חכמים.

אורי מקלב: אז מה שיקרה פה, שאז ישאלו אתכם מה קרה עם זה, ואם לא השתמשו בזה, סימן שלא הייתה מספיק מודעות.

אורי מקלב: זה יחייב אתכם ואז נשאל לא את קופת החולים מכבי כמה השמדתם, אלא נשאל את משרד הבריאות כמה השמדתם ואז השאלות תהיינה הרבה יותר נוקבות ואז באמת זה יחייב אתכם לעשות פעולות בעניין הזה.

אלי אלאלוף: תודה, חבר הכנסת מקלב.

אלי אלאלוף: תודה לכל המשתתפים.

אלי אלאלוף: אני גם מודה על גילוי הלב של כולם ובאמת שמח שיש דיון שיש בו הרגשה שלא באים להסתיר.

אלי אלאלוף: על זה תודה לכל המשתתפים בדיון הזה.

אלי אלאלוף: תודה לחברי הכנסת שיזמו.

אלי אלאלוף: אני רוצה לקשור את הישיבה הזאת בשני אירועים.

אלי אלאלוף: אחד, לפני חצי שעה, שעה, דנו בנושא של העוני והחולי.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, לא SMS, ללא אינטרנט ולא כל התהליכים שאתם משתמשים בהם, מגיעים לאוכלוסיות החלשות ביותר.

אלי אלאלוף: ולכן איתן צריך להיות יותר ויותר אגרסיבי כדי להביא לא למודעות, אלא להשתפרות.

אלי אלאלוף: שיוכלו להשתמש באמת בחיסונים שעומדים בפניהם.

אלי אלאלוף: אתם, בשיטות שאני שמעתי – ואני קיבלתי את ה-SMS ואני קראתי וכו' – אבל תבינו, זה לא כל האוכלוסייה משתמשת באמצעי התקשורת האלה שהפכו למין לצאת ידי חובה ומפרסמים את זה באינטרנט.

אלי אלאלוף: האוכלוסיות המסוימות, בוודאי חברי הכנסת מקלב וישראל אייכלר, מייצגים אוכלוסייה שהיא לא אינטרנטית.

אורי מקלב: לא זמינה.

אלי אלאלוף: לא זמינה.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד, תהיו מודעים לאוכלוסיות האלה ומהאוכלוסיות האלה יש הכי הרבה נפגעים.

אלי אלאלוף: אני בטוח שבניתוחים שתעשו, אני לא רוצה להגיד - - - תרתי משמע, אבל תגיע לנקודה הזאת.

אלי אלאלוף: נקודה שנייה שבאמת הרוח של שר הבריאות פה נושבת.

אלי אלאלוף: שר הבריאות לא נתן להעביר החלטה כלכלית אדירה, לפני שניתחו שבמספר שנים יכולים למות כך וכך אנשים.

אלי אלאלוף: זה מספר שנראה קטן, אבל שר הבריאות אמר אני לא אהיה האיש שמאשר מהלך שמבטיח שכמה אנשים יעזבו אותנו בגלל האישור שלו.

אלי אלאלוף: אני מציין את זה, זה היה מסביב לפוספטים של שדה בריר.

אלי אלאלוף: וזה רק אומר מה תפקידכם האדיר שיש לכם.

אלי אלאלוף: לכן ברשות

אלי אלאלוף: כם אני קורא מספר המלצות, ואם תמצאו לנכון אותן.

אלי אלאלוף: אז אלף אני אומר שהאחריות היא על משרד הבריאות והניהול המערך השנתי לכל נושא החיסונים, הוא לא רק באמצעות הנחיות אלא בבניית מערך ארגוני, שמשרד הבריאות מוביל, ובלי להיפגע, ומכתיב לקופות החולים.

אלי אלאלוף: זה נראה לי המלצה ראשונה שאנחנו חושבים שהיא חסרה היום בנושא הזה.

אלי אלאלוף: שתיים, אנחנו ממליצים שלא להשאיר את היוזמה האישית למהלך בחיסון, אלא חיסון באוכלוסיות מאורגנות ובקבוצות מאורגנות מה שאנחנו ניסינו לקרוא, אבל הם חופשיים: קהל שבוי.

אלי אלאלוף: בתי אבות, טיפות חלב, מעונות יום וכו' וכו', לפי האוכלוסיות שאתם ניתחתם.

ישראל אייכלר: בתי ספר.

אלי אלאלוף: הדגש הוא אל הקטנים ועל המבוגרים ביותר.

אלי אלאלוף: אז אם זה הדגש, אז בבקשה, אלה צריכים להיות בצורה שיטתית מותקפים, כולל ההערה של חברי, חבר הכנסת מקלב, שיש צורך לעשות תיאום בין הקופות השונות, כדי שלא יהיו מבצעים כפולים מספיק עם.

אלי אלאלוף: דבר שלישי, הוועדה ממליצה על מאגר לאומי של חיסונים, המובל על ידי משרד הבריאות, גם אם הוא לוקח את המלאים של הקופות השונות.

אלי אלאלוף: הוא לא יכול לתת המלצה כזאת כללית ולהגיד תקנו ואנחנו משפים אתכם.

אלי אלאלוף: אז אני אגיד לכם, עלות, ותפסיקו לחשוב על הפסד של חיסונים.

אלי אלאלוף: תיקחו בחשבון שעלות של חיסון זה פלוס 10% מלאי שהולך לאיבוד.

אלי אלאלוף: וזהו, וגמרתם.

אלי אלאלוף: תפסיקו לפחד שהשקעתם וזרקתם, כי מה שאתם לא תחזיקו, זה יגרום חס וחלילה לפגיעה באנשים.

אלי אלאלוף: אנחנו קוראים כוועדת הבריאות, לכל האוכלוסייה להמשיך להתחסן עכשיו, מיד, היום.

אלי אלאלוף: בכל האמצעים של התקשורת שעומדים לרשות הכנסת, אנחנו מבקשים מהדובר שלנו, אורי, לעשות את כל הפעולות הנדרשות.

אלי אלאלוף: ואתם, כל אחד בתוך המערכת שלו, שימשיך ויקרא.

אלי אלאלוף: אנחנו נרצה ברשותכם לעשות דיון של עדכון בעוד חודשיים, ואני מבקש מד"ר אמיליה אניס לבקש שהמשרד יבוא מוכן בעוד חודשיים לתת לנו דיווח, כולל ההיערכות, לא רק על שפעת החזירית הזאת, שזה שם לא מתאים לא לנו ולא למוסלמים בכלל.

אלי אלאלוף: אז אני מציע שתבואו בעוד חודשיים ותגידו לנו.

אורי מקלב: שפעת מקסיקו.

<אמיליה אניס: H1N1.

אורי מקלב: בסדר, אז זה כבר אמרנו.

אלי אלאלוף: זה כבר מסובך בשבילי.

ישראל אייכלר: בתקשורת החרדית זה נקרא שפעת מקסיקו.

אלי אלאלוף: אוקיי, אז שפעת מקסיקו.

אלי אלאלוף: מסכנים, למה נאחל להם את זה?

אלי אלאלוף: שפעת לא טובה, פלוס H1N1 וכל הדברים האלה.

אלי אלאלוף: אני מודה לכם.

אורי מקלב: את הנתונים אנחנו הרי לוקחים ממקסיקו.

אלי אלאלוף: אז אנחנו מודים לכם.

אלי אלאלוף: תודה רבה.