הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 48, 2016-01-05 11:00

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-5 בינואר 2016, ואנחנו מתמקדים ומתמקדות במערכת הבריאות והרפואה המגדרית.

עאידה תומא סלימאן: זה במסגרת יום הבריאות בכנסת, היום המיוחד שכמעט בכל הוועדות מתקיימים דיונים היום בנושא של הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חשבנו לעצמנו בוועדה, כבר הרבה זמן אנחנו מחכות לדיון הזה של רפואה מגדרית ואז קשרנו אותו עם היום המיוחד.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר רבים מאיתנו ויש נטייה באופן כללי, ואני שומעת הרבה נשים וגם הרבה גברים שאומרים, על מה אתן מתלוננות, בטוח בטוח האישה נמצאת במצב בריאותי יותר טוב מגברים, הרי בסופו של דבר אנחנו חיות יותר זמן, תוחלת החיים שלנו יותר ארוכה ולכן המסקנה שרבים בקלות דעת מגיעים אליה, ש'זה חייב להיות בגלל שהבריאות שלכן יותר טובה'.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שכל הזמן שאלנו את עצמנו ויכול להיות שהתנועה הפמיניסטית התעסקה בזה, ארגוני נשים התעסקו בזה ואני רואה יותר ויותר שגם רפואה מיינסטרימית התחילה ומתחילה להיכנס לתוך הנושא, מה ייחודי בבריאות נשים?

עאידה תומא סלימאן: האם אכן נשים הן יותר בריאות והאם אכן אפשר לדבר על בריאות באופן גורף בלי לשים מה שאני קוראת לו בדרך כלל המשקפיים המגדריים.

עאידה תומא סלימאן: האם אפשר באמת לדבר על בריאות בלי משקפיים מגדריים ומתוך מה שנקרא עיוורון מגדרי, כלומר בריאות באופן כללי, גם לגברים וגם לנשים, אין משהו ייחודי בגברים ואין משהו ייחודי בנשים ואז מדברים באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו למדנו, והרבה פעמים בדרך הקשה, שזה לא נכון, ואנחנו נשמע היום יותר ויותר פרטים על איך יש בריאות שהיא קשורה בהיותנו נשים, בריאות אחרת, ואמורה להתקיים רפואה אחרת, רפואה שמתייחסת למגדר שלנו ולא רק לשוני הביולוגי.

עאידה תומא סלימאן: הרבה שנים התייחסו במערכת הבריאות לנשים במיוחד בשוני הביולוגי שקיים, כלומר בגניקולוגיה, חשבו שמשהו מיוחד זה כל הבריאות שקשורה בגניקולוגיה.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו קצת מבינות יותר ואני מקווה שנבין יותר אחרי הישיבה הזו, ולא רק נלמד מה השוני כאשר מתייחסים מבחינה מגדרית ולא רק ביולוגית, אלא גם נבדוק איך מערכת הבריאות הישראלית מתייחסת לנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה המרכזית שהייתי רוצה שננסה לענות עליה היום, האם מערכת הבריאות הישראלית שמה לעצמה כבר את המשקפיים המגדריים, האם מערכת הבריאות הישראלית בנויה להבין שבריאותנו כנשים היא קצת שונה בכל מה שקשור במערכת הבריאות, לא רק איך מתייחסים במתן השירותים הישיר, אלא בהבנה, אלא בהכנת הצוותים, בהכשרת הצוותים הרפואיים והפרא רפואיים שבאים במגע איתנו.

עאידה תומא סלימאן: גם נשאל את עצמנו בכל מה שקשור לנושא של מחקרים והכנה ותרופות וכל מה שמסביב לנושא של בריאות.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה להתחיל עם פרופ' מרק גלזרמן, יו"ר החברה לרפואה מגדרית, ההסתדרות הרפואית בישראל.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, פרופ'.

<מרק גלזרמן: תודה רבה.

<מרק גלזרמן: אני קודם כל רוצה להביע את שמחתי הרבה שניתנת לי האפשרות להציג לפניכם הבוקר את אחת המהפכות החשובות שמתרחשות היום בעולם הרפואה, הרפואה המגדרית.

<מרק גלזרמן: אנחנו, כמו שאתם יכולים לראות, תת הכותרת של מה שאני רוצה לספר לכם ברבע שעה, ב-20 הדקות הקרובות, היא לקראת המובן מאליו.

<מרק גלזרמן: בסופו של דבר מי שנחשף לנושא של רפואה מגדרית, השאלה האחרונה שהוא שואל זה למה לא חשבנו על זה קודם, מה קרה שהיה צריך לעבור כל כך הרבה זמן עד שהבנו שגברים ונשים זה לא אותו דבר.

<מרק גלזרמן: אז הרפואה מותאמת מין ומגדר לקראת המובן מאליו.

<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית מצביעה על כך שכל המערכות האנטומיות של הגוף הן אמנם דומות, אבל הן שונות מבחינת התפקוד.

<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית גם מצביעה על כך שעד היום, 2016, בעולם כולו, רוב המחלות ורוב התרופות נחקרו ונחקרות בקרב גברים ולא בקרב נשים.

<מרק גלזרמן: יש כאן חוץ מגינקולוגיה ואנדוקרינולוגיה, אני רופא נשים, אין עוד מקצוע שכשעושים אנמנזה של אישה, כששואלים על פרטיה הרפואיים של אישה שמגיעה שואלים אותה על המחזור החודשי שלה.

<מרק גלזרמן: למרות שמבחינה פרמקוקינטית יודעים שנשים לפני ואחרי ביוץ ולפני ואחרי הווסת הן נשים שונות, הן מגיבות אחרת לתרופות, הן מגיבות אחרת להרבה דברים, אנחנו לא שואלים את זה ואנחנו עד היום מסתכלים אל האישה כמו גבר מוקטן שמקסימום מה שצריך לעשות, להתאים את מה שאנחנו עושים להבדל הגודל.

<מרק גלזרמן: וכמובן שאנחנו עושים פה עוול.

<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית, במשפט אחד, אולי בשני משפטים, היא קודם כל שיפור באיכות הרפואה.

<מרק גלזרמן: כך הייתי מגדיר מה זה רפואה מגדרית.

<מרק גלזרמן: זה לא שדרוג של הגניקולוגיה.

<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית מתייחסת גם לגבר וגם לאישה, לצרכים של שני המינים וקובעת שיש הבדל של הצרכים ויש צורך בהתייחסות שונה לשניהם.

<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית מצביעה על כך שהתפקוד של כל מערכות הגוף שונה ומושפע, הן מהמין והן מהמגדר, ואני לא אכנס עכשיו להגדרות, חוץ ממשפט אחד, מין זו ההגדרה הביולוגית, הכרומוזומלית, ומגדר זה התפקיד שהבן אדם משחק בחברה, תרבות, לבוש, אוכל וכן הלאה.

<מרק גלזרמן: כל מערכות הגוף מושפעות הן מהביולוגיה והן מהמגדר.

<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית, אם ככה, היא חודרת ועוברת כל המקצועות הרפואיים והפרא רפואיים.

<מרק גלזרמן: אתם יכולים לראות שיש כאן גם פרמקולוגיה ויש פסיכולוגיה ויש סיעוד.

<מרק גלזרמן: למעשה כל בן אדם שמטפל בגבר ואישה צריך להיות מודע להבדלים המגדריים וזה יכול להיות גם ברפואת ספורט וכל דבר ודבר.

<מרק גלזרמן: אני אתן לכם כמה דוגמאות כי הכול על קצה המזלג.

<מרק גלזרמן: האם ידעתם שלגברים יש מרכז דיבור אחד ולנשים יש שני מרכזי דיבור?

<מרק גלזרמן: יש לזה השפעה למשל שבן אדם שלוקה בשבץ מוחי, אם הוא קרוב למרכז הדיבור, הטיפול אצל נשים יהיה יותר יעיל מאשר אצל גברים.

<מרק גלזרמן: נשים יותר עמידות למחלות זיהומיות.

<מרק גלזרמן: יש להן יותר מחלות אוטואימוניות, גברים פחות עמידים למחלות זיהומיות, לכן לאורך כל החיים שלהם גברים יותר פגיעים למחלות זיהומיות.

<מרק גלזרמן: אם אני אמשיך, עכשיו הייתי עובר אל הגבר הייתי מנסה לשכנע אתכם שבאמת הגבר זה המין החלש במובן של מחלות, לא במובן של - - -

עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שאומרים את זה גם לא בקונטקסט של מחלות.

<קריאה: אמרתי שהוא לא צריך לשכנע אותנו.

עאידה תומא סלימאן: דווקא בוועדה הזו לא צריך.

<מרק גלזרמן: לא צריך.

<מרק גלזרמן: כל דבר שאנחנו מכניסים לפה, מזון, אוכל, המהירות של המעבר במערכת העיכול אצל הגבר פי שניים יותר מהירה מאשר אצל האישה.

<מרק גלזרמן: זאת אומרת תרופה שאישה לוקחת וגבר לוקח, יש פי שניים יותר זמן לאישה לספוג את התרופה.

<מרק גלזרמן: נדבר כמה מילים על תרופות לאחר מכן, תראו מה החשיבות.

<מרק גלזרמן: גם צורת האוכל ומה אנחנו אוכלים, אנחנו מעכלים בצורה אחרת, לכן לא פלא שמחלות מעיים, היות שהכול מכוון לצרכים של הגבר ושם זה נבדק, הרבה יותר שכיחות בקרב נשים מאשר בקרב גברים.

<מרק גלזרמן: מעי רגיז זו מחלה של נשים למעשה.

<מרק גלזרמן: נשים משלמות מחיר גבוה יותר עבור עישון.

<מרק גלזרמן: באותו מספר סיגריות הסיכון שאישה תחלה בסרטן הריאות הוא כמעט פי שניים מאשר גבר.

<מרק גלזרמן: ויש עוד כל מיני השלכות של עישון על אישה שהן יותר חמורות מאשר אצל הגבר.

<מרק גלזרמן: סימני אלצהיימר שונים בין המינים, תוצאות היריון שונים בין אם מדובר בהיריון של בן או הריון של בת.

<מרק גלזרמן: גם זה נושא שהוא די מרתק ואנחנו חוקרים את זה לא מעט.

עאידה תומא סלימאן: חשבתי שאצל הגברים תוצאות ההיריון שונות.

<מרק גלזרמן: אמרת אמרת, זה נכון, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

<מרק גלזרמן: נשים מנסות פי ארבעה מגברים להתאבד וגברים מצליחים פי ארבעה מנשים להתאבד.

<מרק גלזרמן: גם לזה יש תורה שלמה.

<מרק גלזרמן: ועכשיו אני אעצור לשנייה ואני אגיד לכם מה כל הלוגואים האלה.

<מרק גלזרמן: זה אוניברסיטת תל אביב, זה מרכז רפואי רבין, איפה שאני עובד, וזה המרכז לחקר רפואה מגדרית.

<מרק גלזרמן: זה הלוגו של החברה הישראלית לרפואה מגדרית וזה הלוגו של ההסתדרות הרפואית.

<מרק גלזרמן: שם בפינה בצד ימין זה אני.

<מרק גלזרמן: רק כמה דוגמאות נוספות, על זה שמעתם הרבה כי זה הדבר הכי בולט גם בעיתונות, אבל מן הראוי שכל אדם יידע את זה ולא רק מי שעוסק ברפואה.

<מרק גלזרמן: סימנים של התקף לב קלאסיים הם כאב שהוא חזק פתאומי בצד ימין של החזה, מקרין לכתף, ליד ולמעשה זיעה קרה, פחד מוות אוחז בבן אדם.

<מרק גלזרמן: אלו סימנים שאנחנו כולנו מכירים ולמדנו אותם, אבל הבעיה היא שאחת מתוך חמש נשים, 20% של הנשים, שיש להן התקף לב, יש להן סימנים לגמרי אחרים.

<מרק גלזרמן: זה יכול להתפתח תוך כמה ימים, זה יכול להקרין לאו דווקא לזרוע, אלא ללסת ולעורף והסיכון שאישה עם התקף לב תישלח הביתה עם אבחנה לא נכונה הוא פי ארבעה יותר גדול מאשר אצל גבר.

<מרק גלזרמן: מה זה אומר?

<מרק גלזרמן: היות שהזמן בין האבחנה לטיפול הוא קריטי, אז פה נשים כאלה שהולכות הביתה, עצם אי המודעות הזאת הורגת נשים בצורה ברורה מאוד ויש לזה סטטיסטיקה בלי סוף.

<מרק גלזרמן: אם אנחנו מסתכלים על מחלות לב, קרדיו-וסקולריות, התקף לב נחשב כמחלה של הגבר, זה נכון, משום שעד גיל המעבר של האישה, עד קבוצת הגיל הזאת רוב החולים עם התקף לב זה גברים וגבר בגיל 30-35 שיש לו התקף לב, הסיכוי שלו להגיע לגיל 65 הוא פחות מ-50%.

<מרק גלזרמן: לכן זה נחשב כמחלה של גברים, אבל אחר כך זה מתהפך, אחרי גיל המעבר זה מתהפך.

<מרק גלזרמן: ופה יש לכם סיבות של מוות בנשים ואתם יכולים לראות את הרשימה הזאת, אבל אם נסכם אותה במשפט אחד, יותר נשים מתות היום ממחלות קרדיו-וסקולריות מאשר מכל מחלות הסרטן גם יחד.

<מרק גלזרמן: זה number one killer בקשר לנשים ועדיין המודעות בציבור הרחב וגם בציבור הרפואי עוד לא מספיק גבוהה בכדי להפנים את זה ולבנות וליישם מרפאות או מערכים שהם מוגדרים כמערכים לבריאות לב האישה.

<מרק גלזרמן: אנחנו פיתחנו מערך כזה בביילינסון לפני לא הרבה זמן וזה חיוני ביותר.

<מרק גלזרמן: דחק נפשי, מה שנקרא סטרס.

<מרק גלזרמן: גבר מגיב אחרת לדחק נפשי מאשר אישה, אבל כמה מילים על דחק נפשי בהיריון.

<מרק גלזרמן: זה אחד הדברים שישפיעו, התובנה הזאת תשפיע על המבנה של טיפות חלב, הוא צריך להשפיע על הצורה, איך אנחנו מטפלים באישה הרה.

<מרק גלזרמן: היום אנחנו מטפלים באישה ההרה בגלל שהיא אישה הרה ואנחנו עוד לא כל כך הפנמנו שאנחנו מטפלים בשני פציינטים והפציינט השני, שהוא העובר הכלוא ברחם, שלא יכול לברוח לאף מקום, כי מה שקורה לאישה עובר גם עליו, רק בחיים אחרי החיים ברחם יש לנו אפשרות fight or flight, להתגונן, העובר לא יכול להתגונן משום דבר.

<מרק גלזרמן: מה שעובר על האישה עובר על העובר.

<מרק גלזרמן: וגם סטרס.

<מרק גלזרמן: יש המון ספרות מדהימה.

<מרק גלזרמן: תסתכלו על המאמר הזה, אני באמת לא אלאה אתכם עם טבלאות, אבל המאמר הזה הוא חשוב משום שהוא נעשה בארץ וזה מאמר שבדק 90,000 לידות בירושלים בין השנים 64' ל-76'.

<מרק גלזרמן: מה המיוחד בשנים האלה?

<מרק גלזרמן: היו מלחמת ששת הימים ומלחמת אוקטובר 73'.

<מרק גלזרמן: אז יש פה שתי תקופות של מלחמה ותקופות של כאילו שלום ביניהן.

<מרק גלזרמן: אפשר לראות מה קרה עם אותם העוברים שנולדו שאמהות שלהן היו תחת סטרס מלחמתי פעמיים.

<מרק גלזרמן: מה שהמחברים עשו, הם שילבו את המאגר הזה עם מאגר המידע הפסיכיאטרי הישראלי והגיעו למסקנות מדהימות.

<מרק גלזרמן: הסיכון לסכיזופרניה של הילד שהוא היה עובר בתקופה שאמא שלו עברה את הסטרס של מלחמה הוא פי שניים יותר מאשר באוכלוסייה הכללית.

<מרק גלזרמן: יש פה גם הבדל מגדרי לגבי העוברים.

<מרק גלזרמן: אצל בנים הסיכון הוא 20% יותר, 1.2, אצל בנות פי ארבעה.

<מרק גלזרמן: כלומר אם אני יודע שהסטרס בהיריון יכול להשפיע בצורה קיצונית, ויש פה הרבה דוגמאות, אני צריך להתייחס לאישה ולסטרס האישה בצורה אחרת.

<מרק גלזרמן: שלא תבינו לא נכון, קצת סטרס זה טוב אפילו בהיריון, גם על זה יש עבודות, סטרס כאשר כל שאר הדברים תקינים אפילו עוזר למערכת החיסון, אבל התוצאות האלה הן תוצאות די מדאיגות.

<מרק גלזרמן: נושא נוסף הוא נשים וכאב.

<מרק גלזרמן: לנשים יש סף כאב שונה מאשר לגברים.

<מרק גלזרמן: אם יורשה לי שאלה אתכם, למי יש סף כאב יותר גבוה, גברים או נשים?

<קריאה: נשים.

<קריאה: מה, זה ברור.

<מרק גלזרמן: לנשים יש סף יותר גבוה של כאב, כי זה סטריאוטיפ שהכניסו לנו.

<מרק גלזרמן: הכניסו לנו את זה כי אמרו לנו ואומרים לנו שאישה זה זאת שיולדת ואם היא עוברת את כל מה שקשור בכאב בלידה היא צריכה סף כאב יותר גבוה וכן הלאה.

<מרק גלזרמן: האמת היא הפוכה, לנשים בתנאי מעבדה, והיום אנחנו יודעים, יש סף כאב יותר נמוך, רק היא יודעת להתמודד עם כאב בצורה אחרת וזה ההבדל הגדול.

עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת היא יותר חכמה, היא יודעת להתמודד עם כאב.

<מרק גלזרמן: אני רוצה להגיד דבר אחד, כל מה שאני אומר על הבדלים בין גברים ונשים, זה לא שאחד יותר טוב או יותר רע ויותר חכם או פחות חכם.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אבל לנו נשארה זכות הפרשנות.

<מרק גלזרמן: זה נכון.

<מרק גלזרמן: נשים חשות כאב בצורה שונה, נשים מגיבות לתרופות שונות בצורה שונה, הן נוטלות יותר טיפול תרופתי ונשים עם תרופות כאב זו סוגיה שעכשיו נמצאת די במרכז הדיונים.

<מרק גלזרמן: יש גם הבדל בין התייחסות של המערכת של כאב לאישה.

<מרק גלזרמן: פה עבודה שנייה שאני רוצה לצטט לכם, מחדר מיון גדול מאוד, שלשם בארצות הברית 1,000 חולים, גברים ונשים, הגיעו לחדר מיון ויותר ממחצית קיבלו תרופות נגד כאב.

<מרק גלזרמן: אבל תסתכלו, בבקשה, אתם יכולים לראות שאנלגטיקה, גברים קיבלו 67%, 67% מהגברים שהתלוננו על כאב קיבלו משהו נגד כאב לעומת 60%, אופיאטים, שזו דרגה יותר חזקה של תרופות נגד כאב, 56% של הגברים קיבלו, רק 47% של הגברים ולהמתין לטיפול לכאב, גברים המתינו שלושת רבעי שעה ונשים מעל שעה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת, אני לא יודעת אם זה סף הכאב, או אם לא חלק מסף הכאב גם פה נכנס בדיוק העניין המגדרי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר בדרך כלל מגדלים אותנו ואנחנו מחונכות שכמה שאנחנו סובלות בשקט אנחנו נשים יותר טובות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו משחקות את התפקיד כאילו האימהי שצריך לסבול, שצריך לספוג, שצריך להיות חזקות בשביל כולם.

עאידה תומא סלימאן: אז יכול להיות שזה מה שאנחנו רואות פה, שאנחנו כל הזמן 'אני יכולה לסבול עוד קצת' ועוד קצת, ואז יכולות לחכות יותר לתור שלנו לקבל את הטיפול.

<מרק גלזרמן: אני לא בטוח שהנשים האלה שחיכו עם הכאבים שלהן היו מרוצות שהן מחכות יותר, אני לא בטוח אם באותו החדר שכבו גבר ואישה ושניהם עם כאבים ואליו ניגשו ואליה עוד לא ניגשו, שהיא קיבלה את זה בשמחה.

<מרק גלזרמן: אבל את צודקת לגמרי שהתפקיד שלנו בחברה קובע מאוד את ההתייחסות של החברה לפרט.

<מרק גלזרמן: פה גברים, אנחנו כגברים, אני אגיד את הצד השני למה שאת אמרת, אנחנו חונכנו ותוכנתנו לא להראות כאב.

<מרק גלזרמן: ילד שבוכה, 'מה, אתה מתנהג כמו ילדה?

<מרק גלזרמן: קח את עצמך בידיים, תהיה גבר', אל תראה כאב.

<מרק גלזרמן: לנשים מותר לדבר על כאב, מותר להן להתלונן על כאב.

<מרק גלזרמן: ההתייחסות, ופה צריך לקחת בחשבון שמי שטיפל בהם זה גברים ונשים, זה רופאים ורופאות ואחים ואחיות, פשוט לא מתייחסים לכאב של האישה באותה הרצינות כמו לכאב של הגבר, כי אם הוא כבר מתלונן בטח כואב לו מאוד.

באסל גטאס: זו תוצאה מספיקה בשביל לקבל מובהקות לתוצאות?

<מרק גלזרמן: כן.

באסל גטאס: זה מקום אחד.

באסל גטאס: אתה בטח עשית הרבה - - - בדקת, אתה מביא לנו תוצאה של מקום אחד, חדר מיון אחד.

באסל גטאס: האם זה חוזר על עצמו במקומות אחרים?

<מרק גלזרמן: זה חוזר על עצמו.

<מרק גלזרמן: העבודה הזאת זה על 1,000 מקרים שמבחינה סטטיסטית - - -

באסל גטאס: אבל בחדר מיון אחד.

<מרק גלזרמן: כן, אבל זה חוזר על עצמו.

<מרק גלזרמן: לא רק במקום הזה בארצות הברית, בכל מקום.

<מרק גלזרמן: על גברים וכאב, על חולי וגברים, מילה אחת, גבר, יש לנו שתי אופציות, אנחנו או בריאים מאוד או שאנחנו גוססים, אין משהו באמצע.

<מרק גלזרמן: הדבר הזה הוא גם - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבטיחה לא להפריע עכשיו, ננסה להתקדם מהר.

<מרק גלזרמן: תרופות.

<מרק גלזרמן: הגוף שלנו שונה באופן ברור, לא רק הגודל שלנו, גם החלוקה של שומן והחלוקה של מים וחלוקה של שריר.

<מרק גלזרמן: כל זה משפיע על הצורה איך הגוף מעבד תרופות.

<מרק גלזרמן: חילוף החומרים הוא שונה, הספיגה היא שונה, סילוק החומרים הוא שונה, למרות זאת בבתי מרקחת אנחנו רואים על המדפים אותן התרופות לגבר ואישה בלי הבדל וכמובן שהדברים האלה צריכים להשתנות והם כבר משתנים.

<מרק גלזרמן: ה-FDA הוציא לגבי שתי תרופות בפעם הראשונה באמת הנחיות ברורות מאוד שתרופות צריך לשווק אחרת לגברים ולנשים.

<מרק גלזרמן: כמה מילים על ההופעה המגדרית.

<מרק גלזרמן: אחת זה אמביאן, סטילנוקס, אחת התרופות שלוקחים נגד נדודי שינה.

<מרק גלזרמן: זה גם קיים בארץ.

<מרק גלזרמן: נשים צריכות לקחת, קחו את זה בחשבון, מחצית מהמינון של גברים.

<מרק גלזרמן: השנייה זה - - - הרפואה המגדרית בישראל היא די מתקדמת.

<מרק גלזרמן: אנחנו התחלנו ב-2009, אנחנו מלמדים באוניברסיטת תל אביב.

<מרק גלזרמן: יש את המרכז הראשון לרפואה מגדרית שנוסד ב-12', המערך לבריאות לב האישה, אנחנו מלמדים באוניברסיטה, דרך האינטרנט, באוניברסיטה המשודרת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני הבטחתי שלא להפריע, אבל בכל זאת, אני רואה שאתה מדבר על קורס לימודי המשך, קורס.

עאידה תומא סלימאן: כלומר אנחנו מדברים על כל מערך הרפואה שהם מקבלים קורס אחד ברפואה מגדרית?

<מרק גלזרמן: בינתיים כן, אבל היום והשנה - - -

<קריאה: ורק בתל אביב.

<מרק גלזרמן: רק בתל אביב.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי שגם בטכניון נותנים קורס כזה.

<מרק גלזרמן: לא קורס מאורגן, אבל השנה היו כמה דיונים, זה גם ייכנס לוועדת הוראה ואנחנו כנראה נכניס את זה כחובה כולל שאלות במבחן.

<מרק גלזרמן: עוד פעם, זה נושא, אנחנו עושים כל שנה כנסים, כל שנה כנס מוקדש לנושא ספציפי אחר ברפואה מגדרית, קרדיולוגיה, תזונה.

<מרק גלזרמן: ארגנו שלושה כנסים בינלאומיים, אנחנו חברים בחברה הבינלאומית לרפואה מגדרית, שמונה מדינות.

<מרק גלזרמן: לי יש את הכבוד להיות נשיא של חברה הבינלאומית, מה ששם את העשייה שלנו בנושא על המפה.

<איריס ברקן: כמה נשים חברות בפורום הזה, או שכולם גברים?

<מרק גלזרמן: בחברה הבינלאומית?

<מרק גלזרמן: 720 בערך.

<מרק גלזרמן: כמה נשים?

<מרק גלזרמן: אני יכול להגיד לך שבוועד של החברה הבינלאומית לרפואה מגדרית, כשאני נכנסתי לוועד הייתי הבן אדם היחיד עם כרומוזום XY, היחיד, עכשיו יש עוד אחד, יפני.

<מרק גלזרמן: רובם נשים.

<מרק גלזרמן: אבל זה לא חשוב מבחינתי.

עאידה תומא סלימאן: השאלה, בחברה לרפואה מגדרית, כלומר המקומית.

<מרק גלזרמן: חברים?

עאידה תומא סלימאן: כן.

<מרק גלזרמן: אני לא יודע, אבל הנשים הן לא במיעוט, הנשים הן הרוב.

<מרק גלזרמן: אני יכול להגיד לכם, הקורס שעשינו בשנה שעברה באוניברסיטת תל אביב, לימודי המשך, היו בקורס, השתתפו בממוצע 40-45 אנשים, היו שם שלושה גברים.

<מרק גלזרמן: מה זה אומר?

עאידה תומא סלימאן: בסדר, זה בקורס, אבל השאלה שלי הייתה במה שנקרא מועצת המנהלים, לחברה או - - -

<מרק גלזרמן: אז אמרתי, בחברה הבינלאומית יש שני גברים ושש נשים, בחברה הישראלית אנחנו חצי-חצי, בערך.

<מרק גלזרמן: אבל אנחנו לא בחרנו, זה בחירות, נשים נבחרו וגברים נבחרו לפי היכולות שלהם, לא עשינו פה שום דבר אחר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים איך נבחרים תמיד לפי היכולות שלנו.

<מרק גלזרמן: אצלנו זה לא כך.

עאידה תומא סלימאן: הבעיה שכולם חושבים שאצלם זה לא ככה.

<קריאה: השאלה למה לא מזמינים את ארגוני הנשים לכנסים?

<קריאה: מזמינים.

<מרק גלזרמן: אנחנו מזמינים את כולם.

עאידה תומא סלימאן: אז תהיה המלצה שיזמינו את אלה שלא הוזמנו עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לסיים.

עאידה תומא סלימאן: סיימת?

<מרק גלזרמן: אני לא סיימתי, כי אני לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה.

<מרק גלזרמן: מספר הפרסומים מדי שנה עולה אקספוננציאלית, יש ספרי לימוד ברפואה מגדרית, יש גם ספרים לקהל הרחב ורק שני הדברים האחרונים, המחוקק, הרגולטור באירופה ובארצות הברית עושה מאמץ גדול לקדם את הנושא הזה, לא כך בארץ.

<מרק גלזרמן: האיחוד האירופאי יסד פרויקט, למשל, gender medicine Europe, מפת דרכים להוראה וללימוד.

<מרק גלזרמן: אנחנו סיימנו את זה, זו הייתה עבודה של שנתיים וחצי, לפני כמה חודשים.

<מרק גלזרמן: כמו שאתם יכולים, אנחנו אומצנו להיות חלק של אירופה לצורך העניין הזה, האיחוד האירופאי הקדיש לזה חצי מיליון יורו ולמעשה כל משרדי הבריאות באירופה מודעים לנושא הזה.

<מרק גלזרמן: היעדים של הרפואה המגדרית, הנושאים החמים, אתם רואים אותם כאן, להעמיק בחקר המוח, כאב, מיקרוביוטה, מחלות נפש, זקנה, תרופות לסרטן.

<מרק גלזרמן: אנחנו צריכים להעלות את המודעות, מחקר, הוראה, שיתופי פעולה לאומיים ובינלאומיים ואנחנו צריכים מודעות.

<מרק גלזרמן: וזה השקף האחרון, החשוב ביותר, מה אנחנו יכולים לעשות וצריכים לעשות.

<מרק גלזרמן: הוא בגדול מבוסס על העבודה המבורכת של קרן גרינבלט שיושבת פה על ידי, להקים מטה להתאמת הרפואה המגדרית במסגרת משרד הבריאות, שיהיו שותפים ההסתדרות הרפואית וההסתדרויות האחרות של מקצועות שיניים, פסיכולוגים, סיעוד, המדען הראשי, הפקולטה לרפואה.

<מרק גלזרמן: צריך מטה שינווט את הצורך בעשייה ויש צורך בעשייה בלי סוף.

<מרק גלזרמן: מה זה רפואת מגדר?

<מרק גלזרמן: זה שינוי פרדיגמות, זה ללמוד ולחקור מזווית חדשה, וכן, זה לכתוב מחדש פרקים רבים ועבודות מחקר רבות שנכתבו ושלא לקחו את ההבדל המגדרי בחשבון והן לא שוות את הנייר שהן כתובות עליו.

<מרק גלזרמן: תודה שהקשבתם לי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה על המידע החשוב שהבאת בפנינו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת בהמלצות בסוף יהיו שני דברים שהוועדה הזו התחילה לטפל בהם וכנראה נצטרך לטפל בהם עוד יותר, או בעצם שלושה דברים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו התחלנו את המגעים בכל הנושא להרחבת הלימודים בפקולטות לרפואה בנושא המגדרי, אנחנו שלחנו מכתבים ומחינו על המינויים בוועדת סל התרופות השנה שלצערי הרב לא לקחו בחשבון מספיק את הייצוג של נשים, למרות שיש חוק מחייב בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: וכנראה כל הנושא של הטמעת חשיבה מגדרית במשרדים לא יתחיל לנוע אם לא תוקם הוועדה שהייתה אמורה לפקח וכן לזרז ולעבוד מול המשרדים השונים כדי לפתח חשיבה מגדרית ופעילות מגדרית בתוך כל משרד ומשרד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואים יותר ויותר שהחלטת ממשלה שמתעכבת שנה בעצם, למה היא יכולה גם לגרום אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר דיאנה פלשר, המועצה הלאומית לבריאות האישה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, לא נוכל להקדיש לכל מתדיין או מתדיינת או מציג את הזמן שהיה עד עכשיו, אז בבקשה.

<דיאנה פלשר יחיאלי: תודה על ההזדמנות.

<דיאנה פלשר יחיאלי: העברתי לך את נייר הוועדה שתת הוועדה של המועצה לבריאות האישה כתבה לפני ארבע שנים וכמו שאת ציינת לפעמים הדברים נשארים ככה על איזה מדף.

<דיאנה פלשר יחיאלי: שם המלצנו על הקמת שתי ועדות, אחת זה ברמה הלאומית, כדי לרכז את הנושא, לראות מה נחוץ לגבי כוח אדם, לגבי התמחויות, האם להקים fellowship, האם להקים תחום חדש, התמחות חדשה בנושא, ועדה שנייה, ועדה אקדמית שתפקח על בתי ספר לרפואה ולסיעוד ולאכוף את ההכנסה של תכניות לימוד במגדר בכל הרמות, גם הרמה של הסטודנטים, הרמה של ההתמחויות וגם לימודי המשך.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם מה שאת אומרת לי, שלא נעשה כלום עם ההמלצות האלה.

<דיאנה פלשר יחיאלי: לצערי, כן.

עאידה תומא סלימאן: למה אני לא מופתעת.

עאידה תומא סלימאן: זה כנראה חלק מהנושא, אם מדברים על רפואה מגדרית זה כולל שיחשבו שאולי כדאי ליישם את ההחלטות הנוגעות בדבר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כמובן גם נעקוב אחר הנושא הזה מול המשרד.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין קרן גרינבלט משדולת הנשים, בבקשה, גברתי.

<קרן גרינבלט: תודה.

<קרן גרינבלט: אני רוצה קודם להודות לוועדה על קיום הדיון הזה.

<קרן גרינבלט: אנחנו ביחד קידמנו את ההתעסקות בנושא כבר הרבה זמן וזה באמת משמח שזה לוקח חלק ביום הבריאות.

<קרן גרינבלט: אני רוצה להגיד שלושה דברים על מה ששדולת הנשים עושה בהקשר של רפואה מגדרית ובריאות נשים.

<קרן גרינבלט: בעצם אנחנו החלטנו להתמקד בנושא הזה כי בעינינו אין חשוב ממנו, באמת אין חשוב ממנו, זה חיים של נשים שהוזנחו באיזה עוול היסטורי, מבחינת נשים כלקוחות במערכת הבריאות וספציפית יותר המחלות של נשים, הגוף של האישה והידע שיש על כל הדברים הללו.

<קרן גרינבלט: הנושא של הטמעת הרפואה המגדרית, שפרופ' גלזרמן ציין, זה נושא שאנחנו עובדות ביחד עם הניסיון הכלל מערכתי להטמיע את החשיבה המגדרית במשרדי הממשלה.

<קרן גרינבלט: זה איזה שהוא פוקוס לתוך מערכת הבריאות שאומר שזה נושא שדורש איזה שהוא גוף בתוך משרד הבריאות, איזה שהוא מטה שיתכלל את המאמצים להטמעת החשיבה המגדרית גם בלימודי הרפואה וגם בכל מקום אחר.

<קרן גרינבלט: זה ש-80,000 שקל ניתנו למחקר בנושאים של רפואה מגדרית זה פשוט מספר מגוחך לעומת הפערים הקיימים בידע ובטיפול, שיקום, אבחון וכו'.

<קרן גרינבלט: זה כספים הרבה יותר גדולים שאמורים להיות מושקעים בזה, זה משאבים של כוח אדם וכו'.

<קרן גרינבלט: מדינות אחרות, ארצות הברית ואירופה כבר עושות את העבודה הזאת, זה מגיע למעלה.

<קרן גרינבלט: ההטמעה של רפואה מגדרית, כבר יש לנו תכניות עבודה שקיימות בעולם ואפשר להעתיק אותן אלינו ולעשות את זה כמו שצריך, אז מבחינתנו זה נושא מאוד מאוד חשוב.

<קרן גרינבלט: הנושא השני זה הנושא של בריאות לב האישה, שכמובן יש הרבה גופים שעוסקים, מרכז בריאות לב האישה בהדסה שנמצאות כאן והן בטח ידברו על זה.

<קרן גרינבלט: כמו שראינו בטבלה, הקילר מספר אחת של נשים לא מטופל כראוי מבחינת המודעות הציבורית שלו וזה משהו שצריך לטפל בו.

<קרן גרינבלט: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס זה הנושא המושתק ביותר אולי והוא של פגיעה מינית במהלך טיפול רפואי.

<קרן גרינבלט: זה נושא שקשה לדבר עליו, מערכת הבריאות לא ששה לדבר עליו ומאוד לא נעים להכיר בכך שקיימת תופעה כזאת.

<קרן גרינבלט: קשה מאוד להוכיח שקיימת תופעה כזאת כי אף אחד לא טורח לאסוף נתונים על זה.

<קרן גרינבלט: אנחנו פועלות בשיתוף עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בנושא הזה.

<קרן גרינבלט: שלחנו מכתב ביחד למנכ"ל משרד הבריאות וגורמים נוספים לפני כשבועיים בבקשה לקיים סקר קורבנוּת של נשים וגברים מכל מיני מגזרים ומכל המקומות בארץ במהלך טיפול רפואי.

<קרן גרינבלט: טרם נענינו.

<קרן גרינבלט: כרגיל.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאנחנו קובעות ישיבה בנושא.

עאידה תומא סלימאן: איתך-מעכי, הסטודנטיות שעובדות איתם עשו מיני מחקר, מין סקר כזה - - -

<קרן גרינבלט: נכון, עם תוצאות מאוד מדאיגות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נביא את זה לדיון בשבועיים הקרובים.

<קרן גרינבלט: אז צריך להגיד, זה נושא שקשה מאוד לדבר עליו וחשוב להמשיך לדבר עליו וחשוב לדרוש שהנתונים האלה ייאספו כדי שאפשר יהיה לטפל כראוי בנושא הזה.

<קרן גרינבלט: זהו, אני מברכת את כל מי שהגיעה ותדבר אחריי ותודה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: תודה, קרן.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר דנה צפת, מנהלת המרכז לבריאות לב האישה.

<דנה צפת: תודה רבה על ההזמנה, אני מאוד שמחה להשתתף פה היום ולהיות חלק מהשיחה החשובה הזאת.

<דנה צפת: אני מודה לך גם כן שהכללתָּ את העניין של בריאות לב האישה בשיחה שלך, אדוני, שהרבה פעמים בשיחות על בריאות האישה לא מדברים על הדברים שהם שייכים רק לאישה, אבל לא לאישה כבן אדם שהיא גם חולה בכל המחלות שגם גברים חולים בהן, אולי חוץ מסרטן הפרוסטטה.

<דנה צפת: אנחנו רואים הרבה חשיבות בהטמעת הרפואה המגדרית בתוך הלימודים, גם ברפואה וגם בסיעוד וגם במקצועות הפרא רפואיים.

<דנה צפת: אני חושבת שכשאנחנו מתכננים את זה אז צריכים גם לכלול את המקצועות הנוספים.

<דנה צפת: אני כן חושבת שזה צריך לבוא מלמעלה.

<דנה צפת: מהניסיון שלי מול האיגוד, שאני חלק ממנו, איגוד הקרדיולוגים, כשאני פונה אליהם ואומרת שאנחנו צריכים להתייחס לעניינים המגדריים אומרים לי ש-50% מהמטופלים שלהם הם נשים והם כבר יודעים איך לטפל בנשים, אז אני כן חושבת שקצת לחץ מלמעלה יעזור לנו בקידום הנושא הזה.

<דנה צפת: אני חושבת שבנוסף לאנשי המקצוע יש מקום בעניינים האלה גם לפנות לקהל הרחב.

<דנה צפת: במיוחד כמו שאנחנו הזכרנו בעניין בריאות לב האישה, יש חוסר מודעות שמביא לזמן רב מאז שמתחיל אירוע לבבי עד שהאישה מגיעה לבית חולים, שזה עולה לה בנזק לב ועולה לה גם בתמותה.

<דנה צפת: יש לנו נתונים על זה, גם ממשרד הבריאות, גם מהסקר של האיגוד הקרדיולוגי שעושים פעם בשנתיים ויש פה מקום שגם ממשרד הבריאות תהיה פנייה לקהל וקמפיין שיכול לתרום באופן משמעותי לבריאות לב האישה ובריאות הנשים במדינה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה.

באסל גטאס: תודה, גברתי.

באסל גטאס: אני גם מצטרף לאלה שציינו את חשיבות הדיון ותודה לך על קיום הדיון החשוב הזה.

באסל גטאס: אם נתחיל בשם, בסמנטיקה, רפואה מגדרית לא כל כך מדבר אליי.

באסל גטאס: אני יודע שיש כזה מושג, כמובן, אבל העניין המרכזי הוא בריאות מגדרית יותר מאשר רפואה מגדרית, רפואה מגדרית בפן הטיפולי, בפן של הרופאים עצמם, הגישה למחלות מיוחדות שיש להן פן מגדרי.

באסל גטאס: הבעיה המרכזית, לדעתי, היא הבעיה של הבריאות המגדרית, או נובעת מבריאות מגדרית, שברובה היא לא קשורה לרפואה כשלעצמה, אלא יותר לתופעות חברתיות, לעובדה שהאישה החולה הזקוקה לטיפול חיה במסגרת ובמסגרות שמי שקובע את הכללים בהן הוא הגבר, חברה גברית.

באסל גטאס: מהנגישות לשירות עד לטיפול, הכול האישה נדחקת בו.

באסל גטאס: אני זוכר, אני הייתי מנכ"ל ארגון שעסק בבריאות למרות שהרקע שלי הוא איכות הסביבה, אגודת הגליל, והיו לנו המון תכניות קידום בריאות והגענו מהר מאוד לעניין של בריאות אישה, שזה הדבר המרכזי.

באסל גטאס: גם בשביל מחלות אחרות בחברה, גם של ילדים, גם מחלות תורשתיות, אם אתה לא מגיע לזה מהכיוון של האישה אתה לא יכול להתקדם בתחומים האלה.

באסל גטאס: אני אתן לכם דוגמה קטנה, באיזה רבדים העניין של בריאות האישה נכנס.

באסל גטאס: עשינו בטמרה, אני זוכר, בטח ד"ר בשארה בשאראת יודע, זה אפידמיה שלמה, עניין הסוכרת ביחד עם ההשמנה במגזר הערבי, אוביסיטי ביחד עם סוכרת.

באסל גטאס: ואז בטמרה עשינו סדנאות וכו', ובסוף רצינו ביחד עם קופות החולים לעשות מסלולים או אפשרות ללכת, קצת שהאישה תצא.

באסל גטאס: אין בטמרה מסלולי הליכה.

באסל גטאס: נשים לא יכולות לצאת מהבית - - -

עאידה תומא סלימאן: אין מדרכות.

עאידה תומא סלימאן: נתחיל בזה.

באסל גטאס: ולצאת מהיישוב אל מחוץ ליישוב בשביל לעשות קצת התעמלות - - - כלומר בהיות החברה הערבית, זה יכול להיות אולי אותו דבר בצורות אחרות - - - כלומר הבריאות של האישה, הגישה לעניין צריכה להיות גישה חברתית פוליטית, גישה של זכויות, גישה של העצמה של נשים, יותר מאשר בתחום של תרופה מיוחדת.

עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך, חבר הכנסת באסל, ואני חושבת שזה נכון מה שאמרת.

עאידה תומא סלימאן: הרצון שלנו היה להתמקד בעניין של מערכת הבריאות זה בגלל שאנחנו יושבים בבניין הזה, בכנסת ישראל, שאמורה לפקח גם על העבודה של הממשלה ואם אנחנו לא נגיד למערכת הבריאות ולשר הבריאות ולמשרד הבריאות שהם צריכים להתפכח ולעשות את העבודה המוטלת עליהם בעניין הזה אנחנו כנראה נמעל בתפקידנו.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה נכון, אני חושבת שהרבה מהארגונים שנמצאים איתנו היום יכולים לאשש את מה שאמרת.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שולי מועלם, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: בוקר טוב, גברתי.

שולי מועלם-רפאלי: אני יורדת ועלה ככה, כי במקביל חלקנו כבר נמצאים בעוד אירועים שנוגעים ליום הבריאות שאנחנו מציינים היום.

שולי מועלם-רפאלי: יש כנס בהובלת חבר הכנסת אחמד טיבי, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ובהובלתי בנושא של פריון, היריון ולידה, ממש בקומה מעל.

שולי מועלם-רפאלי: אני ברשות

שולי מועלם-רפאלי: כם רוצה להחזיר אותנו לרפואה מגדרית, רוצה להחזיר אותנו להבנה האמיתית שכולנו חולקות וחולקים, שיש רפואה מגדרית וצריך לשים אותה על השולחן בתהליכי לימוד, לטעמי אפילו בתהליכי החברות, הרבה לפני הכניסה לבית ספר לרפואה, במערכת החינוך של הנערות, של הילדות.

שולי מועלם-רפאלי: ולא כי אין רפואה מגדרית של גברים, אלא כי אני חושבת שכמו בעוד נושאים נוספים, ושמענו את זה, גם חברתי וגם אני, אני מסתכלת על דנה, סליחה על החיסכון בתוארי דוקטור, פרופסור וכל המעשים הטובים שאתן עושות בעולם התוכן, ואני נזכרת באיך פרופ' לוטן פתח את היום כשבאנו לגזור את הסרטים למערך בריאות לב האישה בהדסה.

שולי מועלם-רפאלי: הוא פתח בסיפור על אישה עם כאבים בחזה שמגיעה וכולם אומרים לה 'לכי הביתה', זה היסטריה, זה פחד, זה חרדה, זה אלף דברים ובסוף היא בסך הכול עשתה התקף לב, אבל זה לא מתיישב.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שככל שנחדד יותר את האמירות על רפואה מגדרית ממקום של לשים מבט, לשים רזולוציה על צרכים של נשים, על דברים שנוגעים רק לנשים והם לא רק היריון ולידה, היריון ולידה זה טבעי לכולנו שהוא בעיקר נוגע לנשים ולגוף של נשים ולמערך של אישה עם עצמה ועם הלידות שלה ומעבר לזה עם הבעל וכו', אבל אני חושבת שלרפואה מגדרית יש חשיבות בתפיסה שלנו את התפקיד שלנו בעולם שמשתנה, בעולם שאומר שאנחנו מנסים לתת לכל אחד את החליפה שהוא צריך.

שולי מועלם-רפאלי: אם זה נשים, אז את החליפה שהן צריכות, ואם זה גברים, את החליפה שהם צריכים.

שולי מועלם-רפאלי: לא זה במקום זה, אלא להציף את מה שבדרך כלל אנחנו פחות נחשפים אליו.

שולי מועלם-רפאלי: אחד הדברים שאני רוצה לסיים בהם זאת אמירה שאני, כמי שבאה מהעולם של מערכת הבריאות, אני רואה כבר כמה שנים את השינוי המשמעותי במספר הסטודנטיות לרפואה שמתחילות שלא מתאזן, ואולי גם זו רפואה מגדרית, כשאנחנו מגיעים לתפקידים בכירים.

שולי מועלם-רפאלי: גם אם היום מתחילות 60% סטודנטיות לרפואה, בעשור האחרון לדעתי אלה פחות או יותר המספרים, כשאנחנו מסתכלים אחורה לעשור האחרון, תפקידים בכירים במערכת הבריאות עדיין נתונים סטטיסטית ברובם אצל גברים.

שולי מועלם-רפאלי: סטטיסטית.

שולי מועלם-רפאלי: אל תצביעו לי על זה שהיא יושבת פה והיא עומדת בראש מערך בריאות לב האישה בהדסה, בסדר?

שולי מועלם-רפאלי: גם יושבת למעלה פרופ' רונית חיימוב וכו', אבל אני חושבת שגם על הדבר הזה נכון לשים איזה שהוא מבט ביקורתי.

שולי מועלם-רפאלי: לא עכשיו להפוך את העולם ולגרש את האנשים הטובים שנושאים בתפקידים, אלא טיפה להסתכל על הדברים גם במרחב הזה.

עאידה תומא סלימאן: טוב, את האמירה הזאת אפשר להגיד על כל תחומי קבלת ההחלטות במדינה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עדיין לא הגענו לשום מקום שיש בו - - -

שולי מועלם-רפאלי: וגם על השכר.

עאידה תומא סלימאן: כן, וצריך לזכור שאפילו במשרד לשוויון מגדרי, שהוקם פעם ראשונה במדינת ישראל, יש מנכ"ל גבר.

עאידה תומא סלימאן: אז צריך לזכור גם את העובדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש איתנו נציגות של משרד הבריאות ואני תיכף נותנת להן, כי אני רציתי קודם שנשמיע את ההערות שלנו ואחר כך נקבל את התשובות, מה קיים ומה לא.

<ורד עזרא: אני רק רוצה לפני, דווקא בתשובה לחברת הכנסת שולי מועלם, רק על נושא פיקנטי, ולא מה שרציתי לומר בהקשר הדיון.

<ורד עזרא: זה שבהנהלה המצומצמת של משרד הבריאות יש רוב מוחץ נשי.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: דוגמה ומופת לשאר המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת למחמוד אסעד, הפורום האזרחי לקידום הבריאות בישראל, ארגון שתי"ל.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<מחמוד אסעד: שלום לכולם.

<מחמוד אסעד: אני מחמוד אסעד, אני מתקן, מהפורום האזרחי לקידום הבריאות בגליל.

<מחמוד אסעד: אני לא יודע אם יש רפואה מגדרית או לא, אבל אני כן יודע שיש רפואה חמולתית ומשפחתית, כך קראנו לזה בפורום.

<מחמוד אסעד: הרפואה המשפחתית זה תוצר או מדובר במצב שבו הרופאים העצמאיים וקופות החולים בחברה הערבית מגייסים את המבוטחים באמצעות המשפחה.

<מחמוד אסעד: זה יוצר מצב שרופא מסוים, כל המשפחה שלו מבוטחת אצלו ולפעמים המצב הוא יותר חמור מכך, שרופא עצמאי עובד עם ארבע הקופות ואז אין לאנשים או למבוטחים, במיוחד נשים, אין להם לאן לעבור וזה גורם למספר בעיות.

<מחמוד אסעד: קודם כל בשקיפות של המטופלות, הנשים הערביות, כלפי הרופא המטפל.

<מחמוד אסעד: אנחנו מדווחים על רופאים שמדווחים לנו שיש נשים שמעולם, אף פעם לא עברו בדיקה פיזיולוגית, שלא לדבר על בדיקות לסרטן השד ורפואת נשים, רפואה פסיכיאטרית וכל זה.

<מחמוד אסעד: אנחנו בפורום לא יודעים מה הפתרון למצב הזה, אבל כן מבקשים, כי אנחנו חברה אזרחית, שהרגולטור פה יתערב, לעשות ועדה או למנות ועדה שתסיק את המסקנות ותגיש אותן לוועדה של מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, מחמוד.

עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את ד"ר ורד, בבקשה, גברתי, ואני מאוד אבקש שתתייחסי קצת לדברים שעלו גם בדיון.

<ורד עזרא: ניסיתי תוך כדי הדיון לרשום, כי אני חייבת לציין שמהכותרת לא ידענו מה יעלה בדיון.

<ורד עזרא: אני רוצה ראשית לברך על הדיון, אני חושבת שזה דיון חשוב, גם למשרד.

<ורד עזרא: אני אציין שמשרד הבריאות רואה חשיבות רבה בקידום בריאות הנשים במדינת ישראל.

<ורד עזרא: במשרד הבריאות הוקמה מועצה לאומית לבריאות האישה שיו"ר המועצה היא פרופ' נעמה קונסטנטיני והנציגות שלה יושבת כאן.

<ורד עזרא: היא בעצם ועדה מייעצת למשרד, לשר ולמנכ"ל בנושא קידום בריאות נשים ושירותי בריאות הנשים, סוגיות ייחודיות בבריאות נשים, מה שעולה, הן מהוועדה והן מהנושאים שאנחנו כמשרד מבקשים מהוועדה להתייחס אליהם.

<ורד עזרא: בנוסף יש גם מועצה לאומית לרפואת נשים, נאונטולוגיה וגנטיקה, שהיו"ר שלה הוא פרופ' אליעזר שלו.

<ורד עזרא: פה מדובר בגיבוש מדיניות לאומית, הכנת קווים מנחים, שיפור בקרת איכות בתחומים הנדונים וכמובן כל נושא שאנחנו מבקשים מהם, שזו ועדה מייעצת, לדון.

<ורד עזרא: ומועצה לאומית נוספת שקיימת היא מועצה לאומית לקידום בריאות, שגם היא דנה בחלק מהנושאים ש - - -

עאידה תומא סלימאן: זה מצוין, אבל הועלה הנושא של תת הוועדה וההמלצות שהיו לתת הוועדה, מה קרה איתן?

עאידה תומא סלימאן: שיהיה לנו הרבה מועצות לאומיות זה טוב, השאלה מה נעשה.

<ורד עזרא: אני חייבת לתאר את התהליך ולהודות, אני במשרד שלוש שנים, את תת הוועדה הזאת לא הכרתי ואני לא יודעת את ההיסטוריה, מה היה.

<ורד עזרא: אני יכולה לבדוק בשמחה, אבל - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אם את לא מכירה ואת כבר שלוש שנים, זה בדיוק אומר שנגנז וכל מה ש - - -

<ורד עזרא: ספציפית את תת הוועדה הזו אינני מכירה.

<ורד עזרא: אני רק מוכרחה לציין, לכן אמרתי שאני אציין את התהליך, שכל המלצה של המועצה הלאומית עולה לדיון במשרד, דיון נרחב, אנחנו מתייחסים מאוד ברצינות להמלצות המועצות הלאומיות, רואים במועצות הלאומיות באמת כלי וחשיבות.

<ורד עזרא: לא יודעת מה הייתה מהות הדיון שבגינה כיום זה לא קיים, אבל אני מעריכה שהיה איזה שהוא דיון, אני לא יודעת מה היה בעבר, אני מבקשת להתייחס לעתיד.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אבל את יכולה לתת לי דוגמאות על דברים או המלצות שקודמו על ידי המועצה הלאומית והמשרד אכן ביצע שקשורים בבריאות מגדרית או רפואה מגדרית?

עאידה תומא סלימאן: נגיד בשנתיים האחרונות.

<ורד עזרא: אני בהחלט יכולה לתת.

<ורד עזרא: אני יכולה לתת דוגמה שכרגע ממש עומדת על שולחן ד"ר איריס לייטרסדורף עוסקת בנושא, נושא של דיכאון בנשים, שילוב של זה בקהילה ובמסגרת בקרות בקהילה.

<ורד עזרא: אני אשמח אם היא תפרט אחר כך את הנושא, נושא מאוד מאוד חשוב וגם עלה פה מספר פעמים במהלך הדיון.

<ורד עזרא: היא תפרט עכשיו או אחרי שאני אסיים?

עאידה תומא סלימאן: אחרי שתסיימי.

עאידה תומא סלימאן: אבל הכוונה שלי היא יותר משהו מערכתי, לא להתמקד בנושא.

<ורד עזרא: אני אתן עוד דוגמה, עלתה מהמועצה הלאומית של פרופ' קונסטנטיני לבריאות האישה נושא של אנמיה בנערות ובאצניות.

<ורד עזרא: גם הנושא הזה, ההתייחסות הספציפית לזה עולה דרכנו.

<ורד עזרא: יש לנו הרבה כלים.

<ורד עזרא: יש שחושבים שהוצאת חוזר פותרת את כל הבעיה, התשובה היא לא, מי שפה רופא או עוסק במערכת הבריאות יודע, יש לנו כלים מגוונים, בין אם זה בהנחיות קליניות, בין אם זה דרך מדדי איכות.

<ורד עזרא: כל נושא שעולה אנחנו מנסים למצוא את הפתרון הייעודי שלו.

<ורד עזרא: הכי קל לי לכתוב מכתב, 'כולם לתשומת לבכם', השאלה היא מה יקרה עם המכתב הזה ואנחנו לא רוצים לעשות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא ביקשתי שתכתבו מכתבים ואת לא חייבת לענות בצורה כזאת.

<ורד עזרא: לא, ההיפך.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבקשת, להיפך אני שואלת - - -

<ורד עזרא: ההיפך, אני אומרת, אנחנו לא רוצים שה - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת שאלה מאוד קונקרטית, על דוגמה של שינוי מדיניות, של החלטה באמת חשובה שמשנה את פני הבריאות ואת פני המערכת הבריאותית בנושא המגדרי.

עאידה תומא סלימאן: האם היו, נגיד, בשלוש השנים האחרונות החלטה כזו?

עאידה תומא סלימאן: האם החלטתם על תקציבים מסוימים?

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני שואלת.

עאידה תומא סלימאן: לקחת נושא ולהתעמק בו, או מחלה מסוימת, לא על זה אני שואלת.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת ברמת מדיניות.

<ורד עזרא: ברמת מדיניות יש הרבה דברים שהמשרד עושה.

<ורד עזרא: אני שנייה אתאר, כי נראה שככה הלכנו קצת הצידה.

<ורד עזרא: כל פעילות, כל המדדים, כל דבר שהמשרד בודק הוא מחלק תמיד, וזה נכון, אני חושבת שכל מי שעוסק ברפואה, הוא מחלק את המידע למידע לנשים, לגברים וגם למגזרים אחרים, לפעמים גם לנשים במגזר היהודי, נשים במגזר הערבי, חרדיות וכדומה.

<ורד עזרא: עם הנתונים האלה אנחנו עובדים ועושים פעולות ספציפיות.

<ורד עזרא: אני יכולה לציין נושא של מחלות לב, אני יכולה לציין נושא של פגיעות מיניות והקמת מרכזים ונושא של דיכאון ונושא של ממוגרפיות.

<קריאה: הקמת מרכזים?

<קריאה: יש דוגמה?

<ורד עזרא: אפשר, רק אני אסיים לדבר ואחרי זה לשאול?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה, הייתה איזה ועדה במשרד הבריאות, למשל, שבחנה את השלכות הרפורמה בבריאות הנפש על נשים?

<ורד עזרא: הרפורמה בבריאות הנפש, אני מזכירה שהיא התחילה רק ב-1 ביולי 15'.

<ורד עזרא: אנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת לפני.

<ורד עזרא: היו התייחסויות ספציפיות, כולל התייחסויות, שוב, לדיכאון ולכל הדברים שהם ייחודיים לנשים, אבל לא רק.

<ורד עזרא: מאחר שהרפורמה היא ממש בשלביה ההתחלתיים אי אפשר להסיק יותר מדי מסקנות אחרי חצי שנה ברפורמה ואנחנו כל הזמן אוספים נתונים, כאמור גם בחלוקה לגברים ונשים, מי המשתמשים, מי הפונים.

<ורד עזרא: בכל דבר כזה אנחנו כמובן לומדים את הדברים, יש לנו קשב מאוד גבוה לעניין של הנשים.

<ורד עזרא: אני רק רוצה לומר כמה דברים.

<ורד עזרא: נמסר פה קודם שסיבת המוות השכיחה בישראל היא מחלות לב בנשים, אני חייבת לומר שכבר מ-2013 - - -

עאידה תומא סלימאן: לא בישראל, אלא בין הנשים.

<ורד עזרא: בישראל יש היפוך, גם בנשים וגם בגברים, מחלות לב הן לא סיבת המוות השכיחה.

<ורד עזרא: אנחנו מרבדים גם בעניין הזה, גם במדדי איכות של בתי חולים שנמדדים, גם נושא של נשים-גברים, גם נושא של הגעה לצנתורים וכדומה - - -

עליזה לביא: אז מה סיבת המוות השכיחה?

<ורד עזרא: סרטן.

עאידה תומא סלימאן: טוב, הייתה הצגה, כשעסקנו בנושא של סרטן שד, היה גם ממשרד הבריאות שנתנו את הנתון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת, כשקיימנו גם את הדיון בעניין לב האישה אז נאמר המדד הזה, שהסיבה השכיחה בין הנשים זה לב.

עאידה תומא סלימאן: כמובן אני לא אוכל לפסוק בעניין הזה, אבל אשמח לקבל מידע.

<ורד עזרא: אשמח להביא נתונים רשמיים, סיבות המוות המובילות ב-2013, זה גם מהלמ"ס וגם ממשרד הבריאות.

<ורד עזרא: שוב, יש גם סקר שנעשה, גם צוין קודם על ידי הפרופסור, סקר שנעשה בכל בתי החולים בישראל, זה נקרא סקר ACSIS, על ידי האיגוד הקרדיולוגי, בשיתוף פעולה איתנו לגבי תמותת נשים והגעת נשים לצנתורים.

<ורד עזרא: בימים האלה אנחנו אוספים את הנתונים העדכניים, אבל מהסקר האחרון שהוא קצת פחות עדכני, מלפני שנתיים, אנחנו רואים שההבדלים בין נשים לגברים מאוד הצטמצמו.

<ורד עזרא: יש עוד עבודה, אנחנו פועלים בעניין הזה, אבל הם מאוד הצטמצמו.

<ורד עזרא: אנחנו יודעים שנשים מגיעות בגיל מאוחר יותר, חולות יותר, עם יותר מחלות רקע ובהחלט יש צמצום ואנחנו מצפים ממש בימים אלה לנתונים העדכניים כדי באמת לראות היכן אנחנו עוד יכולים להתעמק.

<ורד עזרא: יש לי עוד כמה נושאים, אבל אם תרצי אולי שד"ר לייטרסדורף תפרט את הנושא של דיכאון בקהילה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה אחת.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שתגידו לי באיזה שהוא שלב שזה שייך לקופות חולים, אבל הכשרות לרופאים שכבר נמצאים ועובדים, האם יש לכם הכשרות ספציפיות או אתם מנחים לקיים הכשרות ספציפיות לרופאים ברפואה מגדרית, כמו שבפקולטות נותנים קורסים?

<ורד עזרא: ברפואת משפחה מקובל שיום בשבוע רופאי משפחה יוצאים להשתלמויות בנושאים שונים.

<ורד עזרא: האחריות היא כמובן אחריות של הקופה, אבל הנושאים הם נושאים שהרבה פעמים גם זה צורך שעולה והקופות מכירות את הצורך הזה וגם ידוע לי מה שנקרא מיד ראשונה שזה נושא שעוסקים, אבל בהחלט אפשר לחדד לקופות, לבקש שיעסקו בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה שמשרד הבריאות יבקש מכל קופת חולים שתיתן לו רשימה בשנה האחרונה איזה הכשרות הם עשו לרופאים שלהם, שהם היו מגדירים אותן רפואה מגדרית, או קשורים בבריאות האישה באופן ספציפי.

<ורד עזרא: אפשר להיות אופרטיבי ולבקש שהם ימשיכו ויעסקו בכך.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל הייתי רוצה לקבל את המידע הזה, כדי שקצת דעתי תנוח שהם אכן עושים את זה.

<ורד עזרא: נפנה לקופות ונבקש, בשמחה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני קודם נותנת לחברת הכנסת עליזה לביא, כי הבנתי שאת צריכה לצאת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עליזה לביא: תודה רבה.

עליזה לביא: אני מברכת מאוד על הדיון החשוב הזה.

עליזה לביא: אני שמחה מאוד שהנושא של רפואה ומגדר כבר לא נשמע זר.

עליזה לביא: היו יותר מדי שנים שלא הייתה הבנה ולא הייתה חשיבה והרבה מאוד נשים שילמו בחייהן על כך שהיה זלזול בהבנה שכן, יש רפואה מגדרית והלב של נשים הוא אחר והתסמינים של מחלות לב של נשים הם אחרים, למרות שהמידע הזה לא צויד, לא על ידי רופאי המשפחה ולא על ידי רופאים שקיבלו את הנשים הללו.

עליזה לביא: אבל כשאנחנו מדברים על קופות החולים אנחנו ברגרסיה, חברות.

עליזה לביא: סל התרופות, אין 50% נשים.

עליזה לביא: אנחנו ברגרסיה, היינו כבר שנתיים פעמיים וכשפניתי בשאילתה לשר הבריאות, הוא בדק ואמר לי 'מה את רוצה ממני?

עליזה לביא: זה קופות החולים'.

עליזה לביא: קופות החולים שלחו רק גברים.

עליזה לביא: אז אם אנחנו מדברות, וגברתי יושבת הראש, שאלת פה מה קופות החולים עושות לטובת הנשים, אז הם ברגרסיה.

עליזה לביא: משום שאם אין הבנה שהנציגים של קופות החולים בוועדת סל התרופות, שנת 2015-16 שגוזרת מוות וחיים על אזרחי מדינת ישראל, אז יש ויהיו פחות תרופות מגדריות ובהבנה כוללת בנושא של הפלות, אמצעי מניעה וכל הנושאים שמרכיבים את המרקם הרך של הרפואה המגדרית במדינת ישראל.

עליזה לביא: אני רוצה גם לקרוא מכאן, משולחן הוועדה, לשר הבריאות, אי אפשר להיתמם, משום שכשהוא רוצה לחייב את קופות החולים - - -

עאידה תומא סלימאן: זה מה שרציתי לומר לך, הוא גם מחויב לפי החוק.

עליזה לביא: בדיוק, הוא מחויב לפי חוק ואנחנו רואים פה, גברתי, צפצוף חוזר ונשנה של הממשלה הזאת, גם הוועדה שמונתה בתאגיד רשות השידור לבחור מי יהיה, יושבים רק גברים, גם עוד - - -

עאידה תומא סלימאן: ועדת מתווה הגז.

עליזה לביא: נכון.

עליזה לביא: אם אנחנו כאן לא נעמוד על המשמר ולא נבין שצריך פה באמת לבוא ולראות - - -

עאידה תומא סלימאן: מטה הדיור.

עליזה לביא: ועדה שלכם קובעת, אחרי בדיקה משמעותית, שיש נשים בהיריון שנמצאות בתפקידים מסכנים, לוחמות אש ועוד דוגמאות.

עליזה לביא: ועדה שלכם ממליצה לפני הלידה לתת לנשים הללו ימי חופש, שלא על חשבון חופשת הלידה.

עליזה לביא: מי בכלל אוכף את זה?

עליזה לביא: יופי, אז המלצתם, איפה שר הבריאות?

עליזה לביא: זו ועדה שהוא הקים, ועדה ציבורית, זה לא ועדה או איזה עמותה או איזה ארגון נשים?

<ורד עזרא: אני אתקן אותך, זו ועדה משותפת עם משרד הכלכלה והיא לא בדיוק רפואית, אבל אני - - -

עליזה לביא: בסדר, זו לא ועדה, זה לא המלצות של ארגון חוץ ממשלתי, נכון?

עליזה לביא: איפה המלצות הוועדה ואיפה היישום שלהן?

עליזה לביא: ואיפה שר הבריאות שצריך לקרוא ליישום של ההמלצות הללו?

עליזה לביא: אנחנו מדברים פה על נשים, על היריון, אבל לצערי הרב, ואני שמעתי והקשבתי והנושא הזה הוא דגל שהרמתי אותו, הנושא של רפואה מגדרית, גם כאן בוועדה וגם בכלל, זה נושא שאני מטפלת בו, ואני מצטערת לומר, אני לא רואה בו התקדמות.

עליזה לביא: אני רואה כותרות שהתקדמו, אני רואה בעלי ובעלות תפקידים שהיום יש יותר מודעות, אבל תכל'ס, החל מסל התרופות וממשיך בחוסר הבנה של מה זה רפואה מגדרית ויישום וירידה לשטח, אני קוראת מפה לשר הבריאות להקשיב לנשים החכמות שיש לו במשרד ולתת להן מנדט.

עליזה לביא: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: גב' רונית פיסו, מאישה לאישה, בבקשה.

<רונית פיסו: צהריים טובים.

<רונית פיסו: דבר ראשון אני חושבת שגם בישראל, כמו במקומות אחרים בעולם, מרבית המחקרים הרפואיים או המחקרים על תרופות, מרבית הנחקרים הם גברים.

<רונית פיסו: אני חושבת שראוי לדרוש מחברות התרופות שעושות כאן מחקרים, נכון שנעשים פה פחות מחקרים מאשר בארצות הברית או באירופה, אבל ראוי שתהיה מכסה הולמת לנשים שמשתתפות במחקרים.

<רונית פיסו: הרבה פעמים עושים מחקרים על תרופות, על טכנולוגיות חדשות, הרבה פעמים גם נותנים שווה כסף עבור ההשתתפות במחקר או כסף ממש, אז בכלל יש פה עוד משהו שאנחנו יכולות להרוויח.

<רונית פיסו: אנחנו חייבות שגם נשים תשתתפנה באופן הולם במחקרים.

<רונית פיסו: דבר נוסף, אני מאוד מסכימה עם מה שנאמר פה מצד חברי הכנסת, רפואה מגדרית היא לא רואה את האישה כמכלול, גם כאשר אנחנו מדברים על נשים אז זה מאוד מאוד תלוי אילו נשים, יש הרבה מאוד קבוצות בתוך קבוצת הנשים שצריכים לשמוע את החוויה הייחודית שלהן ולהבין את החסמים שלהן, החל מנגישות וכלה באורחות חיים וכו'.

<רונית פיסו: אחד הדברים המרכזיים שאני חושבת שמשרד הבריאות צריך לקחת לעצמו כמשימה, זה כל הנושא של קבוצות מיקוד, באמת להבין מנשים.

<רונית פיסו: קבוצות מיקוד של נשים מגוונות, קבוצות של מזרחיות ופלסטיניות ולסביות וטרנסיות, נשים אתיופיות, שהבעיות שלהן והחסמים שלהן הם שונים ואחרים מאשר קבוצות אחרות.

<רונית פיסו: אם אנחנו לא נשמע ולא נקשיב אנחנו לא נדע מה החוויה השונה של אישה וגם להבין מה הצרכים שלה ואיך אנחנו או אתם כספקי שירות יכולים לשרת אותה ואת הצרכים הייחודיים שלה.

<רונית פיסו: נושא אחרון שאני רוצה להעלות זה כל הנושא של אמצעי מניעה.

<רונית פיסו: אחרי שנים שבהן גלולות נחשבו כאמצעי המניעה הכי מיידי והכי ברור ובטוח וכו' וכו' היום יש מחקרים שמדברים על התקנים תוך רחמיים, התקנים שגם מיועדים לנערות.

<רונית פיסו: אמנם זה מאוד מאוד חדש, אבל אני חושבת שמשרד הבריאות, קופות החולים ורופאים צריכים לעשות חשיבה מחודשת על ההתניה המיידית הזאת שמגיעה אישה או נערה ומיד נותנים לה גלולות בלי להקשיב לצרכים שלה, בלי להקשיב לסימפטומים שיש לה מגלולות וגם לא מציעים דברים אחרים, שלפעמים אולי דורשים יותר הקשבה ויותר התאמה, אם זה דיאפרגמה, אם זה התקן, אבל הנושא של גלולות, היום אנחנו כבר יודעים שיש איתו הרבה מאוד בעיות, השפעות ארוכות טווח והגיע הזמן לשנות את זה.

<רונית פיסו: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מאירה בסוק מנעמ"ת.

<מאירה בסוק: לי יש שתי הערות.

<מאירה בסוק: אל"ף, חבל לי שאף נציג אוצר איננו כאן, שזה גם חשוב מאוד וזה לא קיים.

<מאירה בסוק: זה תקציב, הרבה כסף.

<מאירה בסוק: אני חושבת שבמשרד הבריאות, אם אנחנו מדברים על רפואה מגדרית, צריך תקציבים מיוחדים לנשים ברפואה מגדרית.

<מאירה בסוק: אני רוצה לתת רק דוגמה אחת, הדוגמה של אנורקסיה.

<מאירה בסוק: אני הייתי בשבע ישיבות של ועדה לפניות הציבור של הורים שבאים וטוענים שאין כמעט שום טיפול.

<מאירה בסוק: נכון שזה נשים ותמהתני אם היו יותר גברים אם לא היו מקבלים יותר כספים, אני לא יודעת.

<מאירה בסוק: זה הנושא הראשון.

<מאירה בסוק: הנושאים של רפואה מגדרית זה לא רק לחלק, שיש יותר נשים חולות לב, יש דברים שיש לנשים יותר, ולא מדובר על היריון, כי זה דבר שבישראל יש לו טיפול וטיפול מאוד יפה, אבל זו מדיניות על, אני מדברת על מחלות שנשים במיוחד חולות בהן והטיפול בהן לא נמצא מספיק, כמו הנושא של פגיעות מיניות שלא מטפלים בהן.

<מאירה בסוק: כמה שנים נלחמו להקים מוסדות בתוך בית חולים, שיהיה טיפול לנפגעות אונס.

<מאירה בסוק: אנורקסיה, כמה שנים מטפלים בנושא של מיטות בבתי חולים ובבתים מיוחדים לנפגעות אנורקסיה.

<מאירה בסוק: הנושא של בתי חולים לחולי נפש, לנשים, שיהיו הפרדות.

<מאירה בסוק: אין כסף לנשים וזאת הבעיה המרכזית.

<מאירה בסוק: שמעתי בקשב רב את משרד הבריאות, לעשות מחקרים, זה לא מספיק.

עאידה תומא סלימאן: למרות שאני מסכימה איתך בעניין של כספים אני חושבת שהבעיה שלנו היא אפילו יותר חמורה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא רק שאין כספים אלא שאין הבנה לנושא כדי שיקדישו לו את הכספים.

עאידה תומא סלימאן: זאת הבעיה האמיתית, שאנחנו עדיין מגרדות בתודעה.

עאידה תומא סלימאן: קודם שתהיה ההבנה והתודעה שקיימת בעיה והיא שונה אצל נשים.

עאידה תומא סלימאן: זה קל מאוד להחליט בעניינים שהם מאוד כאילו ברורים, בעניינים של גניקולוגיה, בעניינים של פריון, בעניינים של לידות ובעניינים של נגיד תקיפה מינית, כי 90% מהקורבנות הם נשים, אבל כאשר אנחנו מדברים על עניינים בריאותיים שהם כלליים, שיש גם נשים וגם גברים, שם הבעיה, שאין ראייה מיוחדת לאיך נשים עוברות את הנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים גם לעבוד עליהם, כדי שנגיע לשלב שאפשר להוציא ממנו כסף, זה התודעה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך בעניין כספים, גם אנחנו לפעמים, לצערי הרב, כנשים, לא מתנהגות ככוח פוליטי שיכול להוות לחץ אמיתי על האוצר שיוציא החלטות מסוג זה או אחר.

עאידה תומא סלימאן: ליאת קליין, עורכת דין מאיגוד מרכזי סיוע, בבקשה.

<ליאת קליין: אני אמשיך במשפט וחצי את הדברים של מאירה, שמעבר לחשיבות של דיון מגדרי בנושאים של רפואה, כן צריך לדבר על אוכלוסיות מיוחדות ועל מענים ייחודיים לקבוצות בתוך קבוצת הנשים וזה בין היתר הנושא של נפגעות תקיפה מינית.

<ליאת קליין: אני הייתי חייבת לומר את זה, אנחנו יושבים פה היום, ה-5 בינואר 2016, אני ישבתי פה בוועדה יותר מפעם אחת, ישב פה מנכ"ל משרד הבריאות לשעבר, רוני גמזו, שהבטיח שב-1 בינואר 2016 תוקם יחידת אשפוז לנפגעות תקיפה מינית.

<ליאת קליין: ה-1 בינואר עבר, אין יחידה כזו, אנחנו יושבים פה כבר למעלה מחמש שנים, שכבר אי אפשר עוד לשבת פה ולבקש את הדבר הזה.

<ליאת קליין: יש לנו הבטחה שלטונית שניתנה פה שתוקם יחידה כזו ועכשיו אומרים לנו 'טוב, בסוף שנה'.

<ליאת קליין: נגיע לסוף השנה ויגידו לנו ב-2017, 2018.

<ליאת קליין: ככה זה כבר חמש שנים וככה עם שירותים נוספים.

<ליאת קליין: צריך להגיד גם את הדבר הזה ובמיוחד היום.

עאידה תומא סלימאן: תודה, ליאת.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, גברתי יושבת ראש הוועדה.

דב חנין: אני מצטרף לברכות על קיום הדיון הזה, אני גם מתנצל שלא הגעתי לדיון מתחילתו כי הייתי בוועדות אחרות של הכנסת.

דב חנין: הנושא שאנחנו דנים בו היום הוא נושא מאוד חשוב ומבחינתי יש לו שתי זוויות.

דב חנין: זווית אחת היא שנשים אינן גברים וגברים אינם נשים, ברמה הפיזית, הפיזיולוגית, ולכן יש הבדלים בתחלואה ובעיות וקשיים והמערכת צריכה להכיר בזה, המערכת צריכה להבין את זה והמערכת צריכה להתייחס לזה.

דב חנין: זו זווית אחת והיא כמובן מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: הזווית השנייה היא הזווית החברתית.

דב חנין: אנחנו נמצאים בחברה לא שוויונית ומקומן של הנשים בחברה איננו זהה למקומם של הגברים.

דב חנין: ואגב, בהמשך להערות שנשמעו כאן, גם בקרב הנשים, לא כל קבוצות הנשים מקומן הוא אותו מקום ולא כל קבוצות הנשים יכולות לקבל את אותה התייחסות ואת אותו מענה.

דב חנין: לכן ברמה החברתית צורת ההתייחסות שלנו לבעיות של נשים במערכת הבריאות חייבת להיות התייחסות מאוד מאוד דיפרנציאלית.

דב חנין: אנחנו חייבים להתייחס לבעיות שונות של קבוצות שונות וההתייחסות המגדרית היא רק פתיחה של פרק גדול שצריך להיכנס אליו ובתוכו לפרט את ההתייחסות ולהגיע באמת לקונקרטיזציה של התשובה ושל המענה שאנחנו נותנים לבעיות הבריאות של נשים.

דב חנין: ופה הדאגה הגדולה שלנו.

דב חנין: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל גרמן שהייתה בעבר שרת הבריאות ואנחנו, כחברי כנסת, יחד עם חברי כנסת נוספים בשדולת הבריאות, יזמנו את יום הבריאות בכנסת שבמסגרתו גם הדיון הזה מתקיים.

דב חנין: אנחנו יוזמים את הדיון הזה מנקודת ראות מאוד מאוד חברתית.

דב חנין: הנושא המרכזי שבו התחלנו היה עוני ובריאות, בזה התחלנו בבוקר והדיון הזה מאוד ממשיך את אותו כיוון.

דב חנין: ולמה אנחנו מודאגים?

דב חנין: אנחנו מודאגים מכיוון שכיוון ההתפתחות הכללי של החברה הישראלית הוא ממש בכיוון ההפוך.

דב חנין: זאת אומרת אנחנו נמצאים בחברה שיש בה גם יותר עוני, גם יותר אי שוויון באופן כללי וכמובן לזה יש הרבה מאוד השלכות על הבריאות, וגם מערכת הבריאות שלנו הולכת בכיוון ההפוך, במקום שהיא תחזק את המנגנונים הציבוריים, אנחנו מסתכלים לאורך השנים האחרונות ורואים שההוצאה הפרטית לבריאות בישראל הולכת ועולה וההוצאה הציבורית הולכת ומצטמצמת.

דב חנין: זו תמונה מאוד מדאיגה ומאוד מסוכנת שנמשכת גם היום ושנשים הן קורבנות מרכזיים שלה ויהיו עוד יותר קורבנות מרכזיים שלה גם בעתיד.

דב חנין: הקושי הגדול שלנו הוא שלא רק התמונה היא תמונה קודרת, אלא גם כשכבר נעשים צעדים להתחלת התמודדות או להתחלת שינוי מגמה, ואני אומר את זה לא מכיוון שחברת הכנסת גרמן נכנסה לכאן, אמרתי את זה גם בדיונים שהיא לא השתתפה בהם היום, למשל דוח ועדת גרמן, שהיה בשלהי הקדנציה של הממשלה הקודמת, ועדה שעשתה עבודה מאוד קשה, אגב המון דילמות והמון ויכוחים, היא לא הייתה ועדה שסימנה וי כדי ללכת הלאה, כל הדילמות היו שם על השולחן וכל הוויכוחים היו שם בתוך הוועדה ובסופו של דבר הוועדה אימצה שורה של צעדים מעשיים שדרכם אנחנו נחזק את מערכת הבריאות הציבורית.

דב חנין: אני אומר לכם בדאגה מאוד גדולה שחלק גדול מהמסקנות של דוח ועדת גרמן בעצם מוצא את דרכו למגרה.

דב חנין: כשזה קורה אנחנו נמצאים באיזה שהוא סוג של נסיגה גדולה ממה שכבר כאילו החלטנו, ממה שכבר הסכמנו, לפחות ברמה של כנסת וממשלה, שזה הכיוון שבו צריך להתקדם.

דב חנין: לכן, גברתי יושבת הראש, הפנייה שלי לוועדה הזאת וגם לכן, האורחות הנכבדות, גם נשות המקצוע וגם נשות הארגונים והפעילות האחרות, זה להשמיע קול.

דב חנין: הדיון הזה בוועדה הוא חשוב, אבל אנחנו לא יכולים לצפות שהדיון בוועדה כשלעצמו יעשה את השינוי.

דב חנין: אנחנו חייבים פה לייצר מאבק ציבורי ולחץ ציבורי על הממשלה לעשות את שינוי הכיוון הגדול הזה שהוא מאוד מאוד דחוף, הוא מאוד מאוד חשוב, הוא חשוב קודם כל לנשים, אבל הוא חשוב לא רק לנשים.

דב חנין: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

עאידה תומא סלימאן: גב' מלכה נוקריאן, מיילדת ומנחת קבוצות, בבקשה.

<מלכה נוקריאן: שלום לכולם.

<מלכה נוקריאן: אני מיילדת בהדסה עין כרם.

<מלכה נוקריאן: תודה על ההזדמנות ושמחה להשתתף בדיון החשוב הזה.

<מלכה נוקריאן: אנחנו הגשנו נייר עמדה בנושא ליווי ותמיכה בנשים לאחר אובדן היריון ואני רוצה לשתף בקולות של נשים שעולים מהקבוצות.

<מלכה נוקריאן: עד היום אנחנו קיימנו למעלה מ-50 קבוצות ואנחנו רואות את הצורך בהעלאת המודעות הציבורית לתחושותיהן ומצוקותיהן של נשים שעברו חוויה של אובדן היריון.

<מלכה נוקריאן: אנחנו מבקשות מהוועדה הנכבדה לסייע בהגשמת היעדים הבאים, הכרה חוקית באובדן היריון כאירוע חיים משמעותי ומתן חופשת לידה או חופשת מחלה מעוגנת בחוק, לא רק משבוע 26 ומעלה, כנהוג היום, אלא לפחות משבוע 15 ואילך.

<מלכה נוקריאן: אני ממש משמיעה את קולותיהן של הנשים.

<מלכה נוקריאן: הקמת מרכזי טיפול לנשים, אשר יתנו מענה נפשי ופיזי בגישה טיפולית אינטגרטיבית הוליסטית לנשים שחוו אבל ואובדן הקשורים בהיריון ולידה.

<מלכה נוקריאן: חובת לימוד הנושא בבתי ספר לרפואה ובבתי ספר לאחיות וכן ייעוץ והדרכת צוותים בחדרי לידה ובמחלקות הנשים השונות להגברת המודעות למצוקותיהן של הנשים אשר חוות את האובדן והעברת מסר משמעותי לחברה בכלל ולנשים בפרט בנוגע ללגיטימציה לעיבוד תהליך האבל והעלאת המודעות הציבורית להפוך את האבל הלא מוכר לאבל מוכר.

<מלכה נוקריאן: כך למשל בארצות הברית הוכרז יום בשנה, 15 באוקטובר, לנושא.

<מלכה נוקריאן: ביום זה מוצמד לדש הבגד סרט שחציו ורוד וחציו בצבע תכלת.

<מלכה נוקריאן: ואני מודה לוועדה שאפשרה לנו לבוא להשמיע את קולותיהן של הנשים.

<מלכה נוקריאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יעל גרמן, השרה לשעבר.

יעל גרמן: תודה רבה לך, חברת הכנסת עאידה סלימאן.

יעל גרמן: אני מודה לך שאת מקיימת את הדיון הזה.

יעל גרמן: אני חושבת שכל הנושא של בריאות ומגדר נמצא עדיין בשוליים.

יעל גרמן: אני יודעת שאת מקדישה לזה זמן, אני חייבת לומר גם חברתי, עליזה לביא, בקדנציה הקודמת הקדישה זמן ואני רוצה להזכיר, אני חושבת שחלק מהפנים היו גם בדיון שבו אנחנו דיברנו על כך שצריך להקדים את בדיקות השד.

עאידה תומא סלימאן: את רואה מה ההבדל?

עאידה תומא סלימאן: את כשרה נכחת בישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא הצלחתי אפילו להביא את המנכ"ל, לצערי.

יעל גרמן: מפני שאני אישה.

עאידה תומא סלימאן: מפני שאת אישה.

יעל גרמן: בין השאר.

יעל גרמן: בכל מקרה אני חייבת לציין, ואת בוודאי יודעת, שהיום משרד הבריאות החליט על פיילוט ואני מאוד מאוד מקווה שאכן הוא יתממש, אני חושבת שד"ר בשארה בשאראת יוכל לספר לנו, הוא גם מוביל את הנושא, מפני שהבעיה היא בעיקר במגזר הערבי.

יעל גרמן: אני נותנת רק את הדוגמה הזו, שחברי דב חנין, חברי ושותפי לכל הנושאים של בריאות ולא רק לנושאים של בריאות, דיבר באמת על החשיבות ועל המשכיות והנה יש לנו פה משהו שבכל זאת נולד בקדנציה הקודמת וממשיך, אבל אני כן רוצה להדגיש שזו בעיה מגדרית מגזרית, ללא ספק.

יעל גרמן: אם אני ממשיכה בכיוון הזה ואני אשמח אחר כך לשמוע את ד"ר בשארה בשאראת, ידידי, מספר על מה שקורה, כי הוא העלה את המודעות לזה, יש לנו גם בעיה של מודעות בכלל לבריאות ולבריאות הנשים גם בקרב הבדואיות וגם בקרב המגזר החרדי.

יעל גרמן: נשים חרדיות, אנחנו מגלים, שאולי אחוז סרטן השד שלהן לא עולה על האחוז הקיים באוכלוסייה, אבל מכיוון שהגילוי הוא מאוחר, מפני שאין להן מודעות של בדיקה, אז כשהן כבר מגלות הסיכוי להחלמה הוא סיכוי קטן ומספר המקרים שמביאים למוות הוא הרבה יותר גדול.

יעל גרמן: נתתי פה רק שלוש דוגמאות, כמובן גם בקרב הבדואיות אנחנו רואים תופעות דומות.

יעל גרמן: רוצה לומר, יש לך המון עבודה, עאידה.

יעל גרמן: המון עבודה.

יעל גרמן: אני אהיה לרשותך ואני חושבת שכל הנשים הנפלאות, בעלות המקצוע שנמצאות כאן, כאן אני מכירה וגם כמובן הגברים שמחויבים, יכולים לעשות את השינוי, יכולים בהחלט לעשות את השינוי ולהתחיל להביא למודעות שבריאות מגדרית היא בריאות אחרת וצריך לתת לה גם תשומת לב, כמובן גם תקציבים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכבר אני יודעת כמה עבודה קשה נצטרך לעשות בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אתמול קיימה הוועדה דיון בנושא של שירותי רווחה לנשים בדואיות בנגב.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי אז שכדי שנשים כן יוכלו ליהנות משירותי רווחה יש שני תנאים, תנאי אחד שיתקיימו השירותים, שיהיו קיימים השירותים, התנאי השני זה שיהיו ברי השגה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר שבאמת אפשר שהאישה תקבל את השירות הזה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר נשים נמצאות במקומות שאין בהם תחבורה ציבורית שאין בהם אף אחד שאומר להם שקיימים שירותים כאלה, כאשר נשים כדי להגיע למקום הראשון שצריכים לקבל בו את השירות צריכות ללכת ברגל משהו כמו 10 ולפעמים 15 קילומטר, אז בטח השירותים האלה לא יגיעו אליהן והן לא יגיעו לשירותים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאותו דבר כשאנחנו מדברים על בריאות.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת טוב מאוד כשאני הלכתי ללדת את בתי הראשונה, כלומר לפני 27 שנים, ועדיין המציאות הזו קיימת, האישה שלידי ילדה והבנתי שתוך כל זמן הלידות שלה היא לא עשתה שום בדיקה.

עאידה תומא סלימאן: כששאלתי אותה למה היא אמרה שהיא גרה באיזה שהוא כפר רחוק, אין תחבורה ציבורית, כדי ללכת לאיזה שהיא בדיקה היא הייתה צריכה שהבן זוג שלה לא יילך לעבוד באותו יום כדי שהוא ייקח אותה לבדיקות, אז היא ויתרה על הבדיקות.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהמציאות הזו קיימת במדינה השנייה שנקראת הנגב, אני קיבלתי את המושג הזה, דב, ממך אתמול.

עאידה תומא סלימאן: יש מדינה אחרת בתוך המדינה.

עאידה תומא סלימאן: אם ראש הממשלה מדבר על שתי מדינות, אז עדיף שיתחיל לדבר על שתי המדינות האלה, איפה שמערכת השירותים לא קיימת במדינה הזו שנקראת הנגב לנשים ולגברים ערבים.

עאידה תומא סלימאן: ודרך אגב, אני ילדתי באותו בית חולים שד"ר בשאראת מנהל היום.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<בשארה בשאראת: שלום רב.

<בשארה בשאראת: ברור שנדבר קצת על הנשים הערביות ומדברים על אי שוויון בבריאות וצורך לתקן, אז זה כפול ומכופל.

<בשארה בשאראת: אם ניקח לדוגמה את העישון, אצל נשים ערביות שיעור העישון האקטיבי הוא מאוד נמוך, אבל הפסיבי הוא הכי גבוה במדינה.

<בשארה בשאראת: הן נמצאות בבית והגברים מעשנים והן סופגות את העישון ו - - -

עאידה תומא סלימאן: הורגים אותן לאט לאט.

<בשארה בשאראת: זה גם משפיע על העובר, אם דיברו היום שראינו שתמותת התינוקות היותר גבוהה, בחלקה מוות בעריסה, ואחד המסקנות או ההשערות שזה בגלל העישון בתוך הבית.

<בשארה בשאראת: זאת אומרת לא רק האישה סובלת, גם התינוק סובל.

<בשארה בשאראת: אם נסתכל על עוד מספרים רואים ששיעור השמנת יתר, אם נסתכל על BMI, שהוא עדיין הסטנדרט לפחות בארץ, אז 50% מהנשים עם BMI מעל 30, גבוה, 50% שמנות.

<בשארה בשאראת: הסוכרת מעל 20% היום בהרבה סקרים אצל נשים ערביות, יש להן סוכרת, יש דיאביסיטי, סוכרת והשמנת יתר.

<בשארה בשאראת: אז יש הרבה מה לעשות.

<בשארה בשאראת: אני התלבטתי אם לדבר כדי לא להעמיס על יושבת ראש הוועדה עוד נושאים כבדים.

<בשארה בשאראת: ראיתי כשעשינו את הכנס הראשון של בריאות האוכלוסייה בנגב, שמענו מרופאות ורופאי נשים על נשים שבאות ללדת וזו פעם ראשונה שהן נפגשות עם רופא, בחדר הלידה.

<בשארה בשאראת: אז רואים שיש הרבה מה לעשות.

<בשארה בשאראת: אני שמח שהנושא מתחיל להתגלגל.

<בשארה בשאראת: אני רוצה להיות בטוח ואולי יושבת ראש הוועדה תעזור בנושא שגב' יעל גרמן דיברה עליו, הנושא של בדיקות שד, של ממוגרפיה.

<בשארה בשאראת: אנחנו יודעים שכמעט מחצית מהנשים הערביות, שהמחלה של סרטן השד מופיעה מתחת לגיל 50, 50% ולכן הממוגרפיה היום, בדיקות הסקר נעשות מעל גיל 50, ולכן אנחנו מפספסים 50%.

<בשארה בשאראת: היה ויכוח גם לגיטימי שאולי ממוגרפיה היא לא הבדיקה שתגלה לפני גיל 50, אבל עדיין צריך התייחסות.

<בשארה בשאראת: הוצע פיילוט בזמנו ש - - -

<קריאה: זה בכלל לא - - -

<בשארה בשאראת: כן, נכון שהיא לא מהימנה, אבל השיעור באוכלוסייה הערבית שהוא יותר צעירות יש שוני מובהק בגיל.

<בשארה בשאראת: אגב, ברוב הגילאים, גם אצל גברים, התקף לב ב-10 שנים יותר צעיר אצל הגבר הערבי מאשר הגבר המערבי.

<בשארה בשאראת: אז אם נחזור לנשים, אני מקווה שהנושא יתקדם ונעקוב אחריו, גברתי יושבת הראש - - -

עאידה תומא סלימאן: בנושא סרטן השד הבטיח לי השר שהוא הולך להקים ועדה מקצועית שתבחן ותיתן המלצות.

יעל גרמן: חשבתי שכבר החליטו על פיילוט.

יעל גרמן: יש פה את ורד עזרא, שהיא משנה למינהל הרפואה.

יעל גרמן: היא יכולה אולי לספר.

עאידה תומא סלימאן: כן, מה המצב בנושא הזה?

<ורד עזרא: אכן הולכת לקום ועדה.

<ורד עזרא: הייתה התארגנות קודמת, שבגלל כל מיני עניינים בספרות וחוות דעת חדשות שהגיעו גם מארצות הברית בעניין הזה קצת התעכבה, נגיד כך, וכרגע עומדת לקום.

עאידה תומא סלימאן: בזמנו באותה ישיבה באוקטובר אני שלחתי מכתב לשר וביקשתי והצעתי שתוקם ועדה שתבחן, כי ראיתי שישנם חילוקי דעות מקצועיים בנושא.

עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שמדגישים את הצד החיובי לבדיקה מוקדמת כזו ויש כאלה שהזהירו מכל מיני תופעות לוואי.

עאידה תומא סלימאן: ביקשתי שתקום הוועדה והשר השיב לי, לא בכתב, אבל הבטיח שהוועדה הולכת לקום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה להתעדכן מתי אכן תקום הוועדה הזו וכמה שיותר מוקדם עדיף בנושא הזה.

<ורד עזרא: זה נושא שמובל על ידי חברי למשרד, פרופ' איתמר גרוטו, אני אעביר ונעביר לכם את המידע.

עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מקווה שיהיה ייצוג נשי הולם בתוך הוועדה.

<מרים גרייבר: וכדאי גם לעשות סטטיסטיקה אם הגיל לקבלת סרטן השד ירד באוכלוסייה הכללית ובאוכלוסייה ה - - -

עאידה תומא סלימאן: זה נעשה ויש מחקרים בנושא הזה ועל סמך זה - - -

<מרים גרייבר: משרד הבריאות לא פרסם את התוצאות.

עאידה תומא סלימאן: היו מחקרים שלא בהכרח על ידי המשרד בנושא הזה.

<מרים גרייבר: אני חושבת שמשרד הבריאות הוא המשרד שיכול לתת לנו את התוצאות.

עאידה תומא סלימאן: כשירצה.

עאידה תומא סלימאן: גב' דנה וינברג, מנכ"לית עמותת נשים לגופן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

<דנה וינברג: תודה.

<דנה וינברג: יש לי המון דברים להתייחס אליהם, אבל בגלל שאנחנו לקראת סיום הדיון אני רוצה לנסות לעשות איזה מבט על ולהתחבר לדברים של חבר הכנסת דב חנין לגבי הצורך לעשות פגישה של לקדם את הנושא גם מכיוון אותן ועדות ואותן מועצות חשובות שאנחנו שומעות על קיומן, אבל גם מכיוון הצרכים של השטח, הקולות שעולים מהשטח, התנועות החברתיות שפועלות בתחום.

<דנה וינברג: אני מנהלת את עמותת נשים לגופן שעובדת בעשור האחרון מדי שנה עם מאות ואלפי נשים בישראל ואוספת את הצרכים ואת הקולות שלהן לגבי צרכי הבריאות שלהן והמיניות שלהן.

<דנה וינברג: בשנה האחרונה אנחנו הגענו למסקנה שאנחנו מעוניינות לפתוח בפרויקט שאני מאוד מאוד מזמינה את משרד הבריאות לקחת בו חלק ושותפות נוספות מארגונים, שזה מיפוי צרכים ומצוקות בריאותיות של נשים בישראל, תוך דגש על אוכלוסיות מוחלשות.

<דנה וינברג: כמו שציינה רונית יש לא מעט אוכלוסיות שיש להן צרכי בריאות ייחודיים.

<דנה וינברג: אין ספק שהנושא של חוויית המטופלת הוא נושא לא מספיק מטופל בישראל.

<דנה וינברג: מערכת הבריאות שלנו היא מערכת שיש לה תוצאות סך הכול טובות, אבל בתחום של חוויית המטופלת המודעות היא נמוכה מאוד ואני יכולה להגיד שאנחנו שומעות מנשים, בעיקר מנשים מוחלשות בחברה, וציינתם כאן כמה קבוצות אז אני לא אחזור על זה, שחוויית המטופלת שלהן היא קשה מאוד.

<דנה וינברג: שלא נשלה את עצמו, סטריאוטיפים ויחס לנשים במערכת הבריאות מצד נותני שירותי בריאות הם לא פעם גורמים לחוויית מטופלת קשה אצל נשים.

<דנה וינברג: אנחנו שומעות על נשים שלא יחזרו למערכת הבריאות או נשים שנמנעות מקבלת שירותים ממערכת הבריאות ובאמת נפגשות עם מערכת הבריאות רק באירועים שכבר אין ברירה.

<דנה וינברג: זה נתון מטריד מאוד.

<דנה וינברג: ברור לנו שזה חשוב.

<דנה וינברג: אנחנו התחלנו מיפוי של צרכים של נשים קשישות, שקולן כמעט לא נשמע וגם לא מספיק הוזכר כאן.

<דנה וינברג: נשים קשישות, יש להן הרבה מאוד צורך בשירותי הבריאות והרבה מאוד תסכולים והרבה מאוד מצוקות ביכולת שלהן להיעזר ובזמן שמוקדש להן ובסוגי המענים.

<דנה וינברג: במקביל בעבודה עם נשים ערביות.

<דנה וינברג: אני רוצה להתחבר גם למה שאמרת לגבי חוויות של נשים בעת בדיקות רפואיות בנושא של פגיעה מינית.

<דנה וינברג: קיימנו קבוצת פעולה במזרח ירושלים עם נשים פלסטיניות שדיברו על חוויות חוזרות ונשנות של פגיעה מינית בעת בדיקה רפואית.

<דנה וינברג: קבוצות של נשים לסביות, נשים טרנסיות, כמו שהוזכרו כאן, שחלקן לא מגיעות בכלל לבדיקות גניקולוגיות ובדיקות אפילו אצל רופא משפחה לפעמים מאוד טעונות ובעייתיות אצלן.

<דנה וינברג: זאת אומרת שברור לנו שהצורך לייצר כאן שינוי הוא בהחלט, אני לא מזלזלת לרגע בעשייה החשובה שנעשית, אבל כמו שציינת, ד"ר פלשר, ההמלצות הרבה פעמים שוכבות על השולחן שנים רבות ואנחנו שומעות אותן שוב ושוב.

<דנה וינברג: אנחנו מתכנסות לדיונים ואנחנו שומעות שוב ושוב שיש צורך להגדיל תקציבים ושיש צורך ליישם המלצות של ועדות וזה לא מספיק נעשה.

<דנה וינברג: אני מאוד מאמינה בצורך להביא קולות מהשטח, בצורך להביא חוויות של נשים, תסכולים של נשים, להקשיב במיוחד לתסכולים של הנשים שהכי פחות שומעים אותן, שהכי פחות יודעים על הצרכים שלהן.

<דנה וינברג: אני רוצה רק לשים עוד אוכלוסייה אחת חשובה שאנחנו עושות איתה פרויקט מאוד גדול וזה נערות.

<דנה וינברג: דובר כאן קצת על צרכים בתחום של אמצעי מניעה, הנושא של בריאות, עשינו מאמצים לעבוד עם משרד החינוך, אני מצטערת לומר שעיקר המאמצים של משרד החינוך בתחום הבריאות הוא במניעת השמנה.

<דנה וינברג: נושא ראוי, אבל בהחלט לא כל נושא שהוא משמעותי.

<דנה וינברג: אין כמעט שום עשייה בתחום של בריאות מינית, שנוגע בהרבה נושאים שדיברנו עליהם כאן, גם אמצעי מניעה, גם מניעה של פגיעה מינית ואלימות מינית, שרווחת וכמו שאמרנו, אנחנו בירידה ולא בהתקדמות בנושא.

<דנה וינברג: אני חושבת שהצרכים של נשים בישראל, מגיל בכלל ועד בכלל, צריכים להיות מובאים, צריכים להיות משולבים בתוך עשייה.

<דנה וינברג: אני אומרת את זה כי כארגון שטח, כעמותה, אנחנו הרבה מאוד פעמים מרגישות שקשה לייצר את שיתופי הפעולה האלה עם נותני השירותים וחשוב מאוד לעשות את זה, כדי ששינוי יקרה הוא צריך לבוא משני הכיוונים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו הזמנו בין המוזמנים שאישרו את הגעתם מקופות חולים, יש נציגים או נציגות איתנו היום?

<דורית גולדמן: כן.

עאידה תומא סלימאן: כן, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: את מוכנה להציג את עצמך?

<דורית גולדמן: שלום רב.

<דורית גולדמן: שמי דורית גולדמן, ראש אגף סיעוד, מאוחדת.

עאידה תומא סלימאן: יש לך מה לחדש לנו בעניין מדיניות קופת חולים שלך בנושא הזה?

<דורית גולדמן: מאוחדת היא קודם כל קופה צעירה באופן יחסי לקופות אחרות.

<דורית גולדמן: אצלנו אנחנו שמים דגש גדול מאוד על אוכלוסיות ייעודיות במגזר הערבי ובאוכלוסייה החרדית.

<דורית גולדמן: אלה שתי אוכלוסיות שאנחנו חזקים בתוכן ושם אנחנו שמים דגש מאוד גדול על הסיפור הזה של נשים בתוך מכלול החיים שלהן בקופה.

<דורית גולדמן: יש לנו פעילויות שהולכות ומתעצמות, יש לנו תכניות גם לשנה הקרובה וגם לשנה שלאחר מכן, תכנית רב שנתית, שאנחנו עכשיו מפתחים ועובדים עליה.

<דורית גולדמן: אני באופן אישי מובילה את אחת התכניות האסטרטגיות בנושא.

עאידה תומא סלימאן: מה התכנית?

<דורית גולדמן: יש לנו תכניות שעוסקות בנשים הרות, בקידום של האישה החל מתכנון המשפחה וההיריון, כל החלק הזה של איך מתחילים את השלב הזה של המשפחה, להיות משפחה ולהיות אישה שנמצאת בתוך המשפחה, שמסתכלת על האחריות שלה בתוך המשפחה, על הבריאות שלה דרך כל הנושא של הסקר הגנטי ומה צריך לעשות שם ואיך עושים, במהלך ההיריון ואחרי ההיריון, לאחר הלידה.

<דורית גולדמן: זו תכנית שאני באופן אישי מובילה.

<דורית גולדמן: זהו, זו עבודה גדולה גם ככה.

עאידה תומא סלימאן: זו עבודה גדולה ואני מבינה שזה בא מתוך ההתמחות שלך, המיקוד בנושאים האלה, אבל את האמת הייתי רוצה לשמוע יותר מקופות חולים על המדיניות הכללית ברפואה מגדרית שהיא יותר רחבה רק מאשר בנושאי פריון והיריון ומשפחה והנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: כמו שדיברנו בתחילת הישיבה הזו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, קופות חולים, למרות שהם מוזמנים והם נותן ומעניק השירות העיקרי שבא במגע יומיומי עם הנשים, הם היו מוזמנים לישיבה הזו, וטוב שבחרתם להגיע, אבל כנראה גם, ואני שוב אדגיש את זה, כנראה גם איך שבוחרים במשרדים ובקופות חולים, ואני מאוד מעריכה את אלה שהגיעו, אבל גם איך שבוחרים הנציגים מעיד על אי הבנה של הנושא, לצערי הרב.

עאידה תומא סלימאן: כאשר בוחרים דווקא, כאשר מדברים על רפואה מגדרית או בריאות נשים באופן כללי בוחרים במי שהעבודה העיקרית היא בעניין של פריון זה אומר שזאת הגישה שקיימת.

<דורית גולדמן: אני יכולה להגיד משהו?

עאידה תומא סלימאן: לא מסתכלים על האישה במרחב היותר מוגן וזה - - -

<דורית גולדמן: אני יכולה להגיב?

עאידה תומא סלימאן: זה לא מכוון אלייך.

<דורית גולדמן: לא, אני לא לקחתי את זה באופן אישי.

<דורית גולדמן: אני רק רוצה להגיד שאני התמקדתי, סיפרתי לך על מה אני אחראית, אבל הקופה עושה פעילויות נוספות ודווקא במובן הזה - - -

עאידה תומא סלימאן: הייתי שמחה לקבל מישהו שהוא במקום של קבלת החלטות בתוך קופת חולים, זו או אחרת, לבוא ולהסביר לנו מה התכניות שהם עושים, הרחבות יותר.

עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שבוחרים דווקא מישהי, ותאמיני לי, אני מאוד זהירה בבחירת המילים כי אני מאוד מכבדת את עצם העובדה שהגעת והשתתפת איתנו, אבל עצם העובדה שבמחשבה של אלה שמקבלים את ההחלטות, כאשר מדברים על בריאות נשים, אז זו מישהי מתחום לידה, מתחום מיילדות, מהתחום הזה, זה מעיד על משהו.

<דורית גולדמן: אני חושבת שיש כאן איזה שהיא אי הבנה.

<דורית גולדמן: זה שאני ראש אגף סיעוד והאחות הראשית של הקופה זה לא אומר שאני באה מתוך ההיריון והלידה.

<דורית גולדמן: אני סיפרתי לך על תכנית שאני אחראית עליה, שמסתכלת על נשים בהתייחסות של הנשים ובתוך זה אנחנו מתייחסים למגזרים השונים ולמגדרים השונים.

<דורית גולדמן: יחד עם זה יש לנו פעולות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה את זה, אבל ברגע שיחליטו שלדיון כזה צריך - - -

<דורית גולדמן: רק שנייה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני אחליט עכשיו שאני קוטעת את הדיון הזה, כי אני ממש לא רוצה לגרור את זה להתנגחויות.

עאידה תומא סלימאן: כאשר יבינו בקופות חולים, במשרד הבריאות, בכל המשרדים, שלדיונים שקשורים בענייני נשים מגיע או השר או המנכ"ל אז באמת יודעים ומבינים את חשיבות הנושאים שאנחנו מדברים עליהם.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר שכל פעם שיש דיון שהוא ברמה של קביעת מדיניות, אני לא מדברת עכשיו שאני מעלה את הנושא של לגזור נושא אחד מתוך בריאות האישה, אני מדברת על רמת מדיניות, זה מחייב את מי שקובע את המדיניות להיות פה כדי שנוכל באמת לקבל את התשובות האמיתיות.

עאידה תומא סלימאן: על זה אנחנו נפעל שככה יהיה בעתיד בדיונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה ומעריכה, אבל אני ממש חייבת לסכם, אלא אם כל הסיכום לא יהיה שווה בלי ההערה הזו.

<דיאנה פלשר יחיאלי: שני משפטים.

<דיאנה פלשר יחיאלי: קודם כל בין תכניות המגרה שיש לנו ויש לנו קוריקולום מוכן לשימוש של הקופות, לימודי המשך בקרב רופאים, רק צריך לשאול.

עאידה תומא סלימאן: מי צריך לשאול?

<דיאנה פלשר יחיאלי: הקופות פונות אלינו למועצה ויש לנו את הכול.

עאידה תומא סלימאן: הן פונות והן מקבלות?

<דיאנה פלשר יחיאלי: לא, הם לא פנו, אבל זה גם צריך לבוא ממשרד הבריאות.

<דיאנה פלשר יחיאלי: לדעתי צריך להגיד לקופות.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<דיאנה פלשר יחיאלי: דבר שני שאני חושבת הוא מאוד חשוב, להזכיר את הבעיה של שקיפות, כי חוסר השקיפות פוגע בנשים, במיוחד ההשפעה של חברות התרופות על המדיניות, על הנחיות קליניות של כל מיני גופים.

<דיאנה פלשר יחיאלי: הקשר הלא בריא הזה בין אינטרסים זרים והנחיות מעשיות לרופאים זה נושא שמדובר הרבה בעולם וזה עוד לא נכנס לשיח הציבורי כאן בארץ, לצערי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת בעניין השקיפות, אנחנו גם קיימנו דיון בעניין הבריאות לנשים עם מוגבלויות והתברר שגם אין מידע שמפורסם באופן ברור בקופות החולים על השירותים הקיימים ואיפה יש מרפאות מונגשות לנשים עם מוגבלויות.

עאידה תומא סלימאן: שקיפות, דבר חשוב וטוב בכל המישורים, אבל חסר מאוד במדינה כנראה בתקופה האחרונה.

<מרים גרייבר: אנחנו גם לא שמנו דגש על המגזר של הגיל השלישי.

<מרים גרייבר: אני אשמח אם יהיה דיון על כך.

עאידה תומא סלימאן: התקיים דיון, למה לא העלית את זה עכשיו?

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: בואו נסכם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך את הדיונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניקח נושאים ונתעמק בהם כאשר ההדגש יהיה גם כן שמקבלי ההחלטות ומתווי מדיניות יהיו נוכחים בישיבות האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני דחיתי את הדיון הזה, להגיד לכם את האמת, כבר חודשיים.

עאידה תומא סלימאן: דחיתי את הדיון הזה בניסיון לשכנע את השר או את המנכ"ל של משרד הבריאות שיהיו נוכחים בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב או שאני אישה לא משכנעת, ואת זה לא ידעתי על עצמי עד היום הזה, או שזו גם החלטה מדינית ואז זה עצוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אם זו החלטה מדינית לא להגיע לדיון כזה חשוב ברמה גבוהה מהמשרד, אצל מקבלי ההחלטות, ואני עכשיו מעבירה ביקורת ותועבר הביקורת הזו למשרד הבריאות על הנוכחות, אני מאוד מעריכה שבזמנו השרה לשעבר יעל גרמן הקדישה זמן ונכחה בשלוש או ארבע ישיבות של הוועדה זו וקידמה דברים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנחזור - - -

יעל גרמן: ד"ר עזרא נוכחת כאן, חייבים לומר.

עאידה תומא סלימאן: כן, אני דיברתי על - - -

יעל גרמן: היא ברמה מאוד גבוהה, ד"ר עזרא.

<ורד עזרא: אבל אולי בגלל שאני אישה ולא גבר ולא מנכ"ל אז ככה לא מתייחסים.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשפט כזה לא אומרים, לי במיוחד.

<ורד עזרא: אבל אני - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מעריכה ואני אמרתי מאה פעמים היום שאני מעריכה כל אישה שטרחה והגיעה לפה.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת עכשיו על רמה של מנכ"ל או שר.

עאידה תומא סלימאן: הייתי שמחה אם את היית המנכ"לית של המשרד, תאמיני לי, בכל המישורים.

עאידה תומא סלימאן: הייתי שמחה יותר אם את היית כי אני יודעת אז שהרבה דברים היו מתקדמים ונוכחות של המשרד הייתה אחרת בדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע על איך יכול להיות שהמדינה מקימה מועצות לאומיות ולא משתמשים בחומרים ובהמלצות של המועצות האלה.

עאידה תומא סלימאן: או שסוגרים אותן ומפסיקים לבזבז עליהן כסף, כי אני יודעת שמוציאים כסף על מועצות כאלה, כדי שיישבו ויחשבו ויעשו מחקרים ויוציאו המלצות.

<ורד עזרא: המנכ"ל נפגש לפני שבוע עם פרופ' קונסטנטיני ויש לו פגישות שוטפות.

<ורד עזרא: אני מתנצלת אבל אני לא מסכימה לאמירה הזאת שאין התייחסות למועצות הלאומיות.

<ורד עזרא: יש עבודה שוטפת מול המועצות הלאומיות.

<ורד עזרא: יכול להיות שלא עם כל המלצה של מועצה לאומית אפשר לצאת וההמלצות לא בהכרח תמיד בהלימה עם המציאות, אבל כל המלצה עולה לדיון.

<ורד עזרא: קונקרטית על ההמלצה שהיא אמרה, שאני לא הכרתי אותה, כי היא גם מלפני ארבע שנים, לא יודעת מה איתה, אם רוצים אני יכולה לברר מה היה שם לפני ארבע שנים, אבל האמירה הזאת היא לא מדויקת.

<ורד עזרא: יש התייחסות ועבודה שוטפת עם המועצות הלאומיות, כאמור הייתה פגישת עבודה לפני שבוע של המנכ"ל עם פרופ' נעמה קונסטנטיני בנושא.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה על המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו מסכמת ובדרך כלל אני מסכמת מה שקורה בישיבה.

עאידה תומא סלימאן: בישיבה התקיים דיון ובתוך הדיון הזה הועלו טענות, בעניין המלצות של תת ועדה ששום דבר לא נעשה עם ההמלצות האלה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, גברתי, עכשיו אני מסכמת.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אני מסכמת אני לא הוזה ולא מביאה דברים שלא שמעתי עליהם בישיבה.

עאידה תומא סלימאן: בישיבה עלו הנקודות האלה וכאשר יש קוריקולום מלא שצריך לעבור לקופות החולים וקופות החולים לא פונות והמשרד לא אומר לקופות החולים 'אתם חייבים לקבל את הקוריקולום הזה' וכאשר אני לא מקבלת תשובות על איזה סוג של הכשרות על רפואה מגדרית קופות חולים עושות או המשרד מנחה לעשות, אז אני מסכמת מה שאני שומעת בישיבה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אם המנכ"ל משרד הבריאות היה נוכח בישיבה הזו אולי הוא היה מספק לי תשובות מלכתחילה, אולי הוא היה מכין ובא ואומר לי 'את יודעת מה?

עאידה תומא סלימאן: אין לך מה לבקר אותי', אחת, שתיים, שלוש, ארבע, ואז הייתי מודה.

עאידה תומא סלימאן: והיו מקרים כאלה בוועדה, שאני הערכתי והודיתי למשרדים על דברים שהם עשו.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מסכמת בצורה כזו, אני רוצה לדעת באמת איזה מההמלצות של המועצות הלאומיות שהן בקשר לנושא שלנו התבצעו בשלוש השנים האחרונות ברמת מדיניות.

עאידה תומא סלימאן: החלטה ברמת מדיניות ובוצעו.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לדעת את המידע הזה כדי שלא אבקר סתם בעתיד, כדי שיהיה לי המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לדעת מה קרה עם יישום החלטות תת הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: את ההמלצות של תת הוועדה אני קיבלתי לידיים שלי וקראתי לפני שהגעתי לישיבה הזאת והן ברמת מדיניות והן ברמה של שינוי אמיתי.

עאידה תומא סלימאן: מה קרה איתן ולמה לא יושמו עד עצם היום הזה.

עאידה תומא סלימאן: והדבר השלישי שאני רוצה לדעת, אני גם אפנה לקופות חולים וגם למשרד הבריאות, את ההכשרות שהתבצעו ב-2015 לצוותים הרפואיים וצוותי הסיעוד בנושא של רפואה מגדרית והאם המשרד מיודע אם קיימות ההכשרות האלה, ואם לא, מה הוא הולך לעשות בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: גם בנושא של יחידה אשפוזית לנפגעות תקיפה מינית.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה ואנחנו נרצה לדעת באיזה תאריך בחודש ינואר השנה תיפתח היחידה הזו, אחרי חמש שנים, ואם לא, אז מתי.

יעל גרמן: אני רוצה להוסיף עוד נושא, ברשותך.

יעל גרמן: את האנורקסיות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נבדוק את הנושא הזה.

יעל גרמן: זה דבר שהוא אופייני לנשים ויש בעייתיות גדולה.

עאידה תומא סלימאן: כן, אנחנו נייחד דיון לנושא הזה גם כן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודות על ההחלטה של המשרד ושל השר ושל המנכ"ל וכל מי שמעורב בנושא הזה, על הקמת הוועדה המקצועית לבחינת גיל הממוגרפיה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה צעד אחד קדימה כדי שנקבל באמת דעה מלומדת של כלל הדעות המקצועיות בנושא הזה, מה עדיף במקרים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על ההחלטה ואני מברכת על עצם קיום הוועדה ונשמח לדעת בקרוב מתי היא תהיה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו הולכות לקיים דיון מיוחד, אני אתמול הכרזתי על זה בדיון שהתקיים על שירותי הרווחה, על בריאות נשים בדואיות בנגב והשירותים הקיימים לנשים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל כל מידע בנושא הזה כהכנה לישיבה.

יעל גרמן: עמותת יסמין.

יעל גרמן: אני לא יודעת אם היום קוראים להם יסמין.

יעל גרמן: לא קוראים להם כבר יסמין.

עאידה תומא סלימאן: הדבר האחרון שהייתי רוצה להגיד.

עאידה תומא סלימאן: כל נושא שהוא קשור באמת בהחלטות שמשנות את היחס לנשים, אם זה בתחום בריאות, אם זה בתחום רווחה, בכל התחומים, הוא תמיד היה ויהיה קשור במאבק, גם ציבורי, גם חברתי וגם פמיניסטי.

עאידה תומא סלימאן: כמי שהגיעה מהשטח וכמי שהגיעה ממאבקים ציבוריים רחבים אני מאמינה באמת שאף אחד לא ישן בלילה וקם עם ראייה מגדרית חדשה בבוקר ומחליט החלטות לבד, אלא זו עבודה סיזיפית של עוד נושא ועוד נושא ועוד העלאת מודעות ועוד שינוי עמדות עד שאנחנו מקבלות את מה שמגיע לנו באמת.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את הארגונים שעושים את המלאכה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת הגיע הזמן שנחשוב, באמת נשב ונחשוב, ואני הולכת לקיים ישיבה כזו ואני אשמח אם משרד הבריאות יהיה שותף, בישיבת עבודה, לא ישיבת ועדה, שנשב ונחשוב מה הצעדים שאנחנו צריכים לחשוב עליהם כדי לקדם את הנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לכולם ואם באיזה שהוא שלב קטעתי מישהו, זה רק בגלל שאכפת לי מהנושאים.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.