ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 299, 2016-03-02 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: הורדנו את הנושא של החברה להשבה של ניצולי השואה על פי בקשתם.

משה גפני: הם עומדים בפני סיכום עם ההסתדרות הציונית, ואני נתתי להם את הזמן.

משה גפני: אמנם הם ביקשו יותר, אבל אני אמרתי להם, בתוך שבוע אני מבקש לסיים את הדיון בנושא של ניצולי השואה, ואנחנו נביא את זה לדיון במקום הדיון של היום, בשבוע הבא, בעזרת השם, ביום רביעי.

משה גפני: אני מקווה שעד אז יהיה ההסכם, ושאלה שזכאים מניצולי השואה יקבלו את הגמלה מהחברה להשבת נכסי השואה, ואם לא, אז נצטרך לנקוט בהליכים אחרים.

משה גפני: אנחנו נדון היום בנושא של הטמעת תכנית מפת"ח במשרד הכלכלה והתעשייה.

משה גפני: הנושא הזה הוא נושא שמשום מה לא מקבל נפח במשרדי הממשלה השונים.

משה גפני: משרד הכלכלה שהוא המשרד שמטפל בעניין הזה, מטפל, תיכף נבדוק גם איך.

משה גפני: אבל כל הנושא הזה של שילוב חרדים בעבודה - בינתיים אני יודע רק על הרבה מאוד דיבורים, לפעמים זה דיבורים גם שמנוצלים פוליטית, אבל את מה שבאמת צריך לעשות, אני לא רואה שבמבחן התוצאה אנחנו עומדים בעובדה שמשלבים באמת חרדים בעבודה, ויש רבים שרוצים גם גברים וגם נשים להשתלב בעבודה, בעבודות איכותיות, בפרנסה בכבוד.

משה גפני: אני לא רואה שממשלת ישראל, כל ממשלות ישראל, עושים את זה באופן דרמטי כפי שמציגים את זה מבחינת היעד הלאומי של שילוב חרדים בעבודה, אני לא רואה שזה נעשה.

משה גפני: אולי אני טועה, תיכף נבדוק את העניין הזה לגבי הנושא הספציפי של מפת"ח.

משה גפני: יכול להיות שאני אטעה בהצגת הדברים, אז אני מתנצל מראש, אבל אני רוצה לדבר רק על העיקרון.

משה גפני: העיקרון הוא שהג'וינט הקים את מפת"ח – מרכזי פיתוח תעסוקת חרדים.

משה גפני: הג'וינט הקים את זה, אני חושב שגם הייתה לו הצלחה בעניין, והוא ביקש להטמיע את זה במשרד הכלכלה על מנת שזה ייכנס למסלול נורמלי.

משה גפני: משרד הכלכלה החליט באיזשהו שלב להקים את התכנית של "הלכה למעשה", שהוא יביא כאלה שמקבלים פטור מהצבא.

משה גפני: ברור שברגע שתלמיד ישיבה מקבל פטור מהצבא, אז לפי הדעה שרווחה אז בממשלה, ובמשרד הכלכלה, ברור שהוא עוזב מיד את הישיבה בגלל שכל זמן שהוא נמצא בישיבה זה מכיוון שהוא צריך ללכת לצבא, ולצבא הוא לא רוצה ללכת.

משה גפני: אבל הוא באמת היה הולך לעבודה, ומכיוון שעכשיו פטרו אותו מהצבא, אז הוא מיד רץ לעבודה.

משה גפני: זה היה התכנית "הלכה למעשה", אם אני לא טועה, מיכל, תתקני אותי.

משה גפני: התכנית הזאת כשלה כישלון מוחלט – למה כישלון מוחלט?

משה גפני: מהרבה סיבות.

משה גפני: אבל הסיבה הנורא פשוטה, בגלל שהיה אפשר לשאול ילד חרדי בתלמוד תורה, האם ברגע שיפטרו מישהו שלומד תורה יפטרו אותו מהצבא אם הוא הולך לעבוד?

משה גפני: יגיד, לא, הוא לא לומד בישיבה בגלל הצבא או בגלל העבודה, הוא לומד בישיבה בגלל שהוא רואה בזה ייעוד, והוא מציל את עם ישראל ואת העולם כולו.

משה גפני: ברגע שהוא לא יכול ללמוד, הוא רוצה ללכת לעבוד, הוא גם הולך לשרת לפי עניינו – התיאוריה החילונית הזאת כשלה, כמו שכולנו ידענו שזה ייכשל.

משה גפני: עד שהגיע השר דרעי למשרד הכלכלה, והוא מיד ביטל את התכנית הזאת מטבע הדברים, והפך את זה לאלה שזכו במכרז שהיו צריכים לבוא במקום מפת"ח, הם היו אמורים לקחת את זה.

משה גפני: שתי חברות שזכו, חברות עסקיות.

משה גפני: אחרי שבעצמי הייתה תכנית החברתית שעסקה בעניין הזה, לקחו את זה מהם, העבירו את זה במכרז.

משה גפני: יש שתי חברות עסקיות – "פילאט ופמי", ברור שהמצב שונה.

משה גפני: ברגע שיש ארגון חברתי, אז הארגון החברתי עוסק בעניין, והוא מחפש מקומות שהם מקומות איכותיים, שההשמה תהיה השמה איכותית.

משה גפני: ברגע שהחברה היא חברה חברתית, וברגע שהעבירו את זה לחברות עסקיות, מה שקרה קרו מספר דברים.

משה גפני: האנשים שעסקו בעניין הזה, אני מעריך שזה בערך 70 איש, גם הייתה להם ירידה בשכר, גם נשים בהריון שבעצם היו אמורים לעזוב ולפטר אותן.

משה גפני: כל התכנית הזאת הדיון שהתקיים כאן היום יהיה בשני היבטים.

משה גפני: ההיבט האחד, הוא ההיבט הרציני, הגדול של תעסוקת חרדים.

משה גפני: מה קרה בתהליך הזה של המעבר מהתכנית של מפת"ח, ומהתכנית של ארגון "בעצמי" למעבר של "הלכה למעשה", ולאחר מכן לחברות עסקיות.

משה גפני: האם הרמה האיכותית של האנשים שיישמו אותם בתעסוקה, האם אכן זה המצב, ומה קורה.

משה גפני: החלק השני, שכאן בוועדה אנחנו דנים על זה בכל פעם שמגיעים דברים אידיאולוגיים גדולים כמו: הפרטת חברות, או דברים כאלה, מה קורה עם העובדים.

משה גפני: גם עכשיו אנחנו עובדים גם עם חברת פרזות בהפרטה, וגם עם עובדי תדמור בהפרטה.

משה גפני: אנחנו לא מתקדמים עם העניין הזה, עד שאנחנו לא יודעים האם העובדים מקבלים את מלוא זכויותיהם.

משה גפני: משרד הכלכלה באמצעות הארגונים העסיק עובדים גברים, העסיק נשים, נשים בהריון, נפגעים, או לא נפגעים, אנחנו ניתן את הדעת על העניין הזה, ואת הנושא העקרוני.

משה גפני: הדבר האחרון, שננסה לראות רק אם לא מכניסים לנו פה את ויסקונסין בדרך האחורית, שזה דבר שצריך גם לבדוק אותו, אף על פי שזה לא על סדר היום, אבל נשמע.

משה גפני: ארגון מפת"ח, בבקשה.

<צבי מילר: אני תושב חיפה, בוגר ישיבות.

<צבי מילר: התחתנתי לפני שנה וחצי.

<צבי מילר: אחרי החתונה הייתי בכולל חצי שנה.

<צבי מילר: לאחר מכן, הגעתי למפת"ח דבר ראשון כמשתתף.

<צבי מילר: הגעתי לחפש איך בתחום – מה לעשות.

<צבי מילר: בכלל לא ידעתי למה אני מתאים.

<צבי מילר: רציתי עבודה, רציתי משהו שיתאים לי, רציתי לימודים.

<צבי מילר: בשלב מסוים הגעתי למפת"ח, קיבל אותי מקדם תעסוקה במקום.

<צבי מילר: הצוות היה מדהים.

<צבי מילר: עברתי אבחון תעסוקתי, והתחלתי לימודים.

מנואל טרכטנברג: איפה למדת?

<צבי מילר: למדתי לימודי תעודה – "הבית ספר", זה נקרא, לימודי פרסום ויחסי ציבור.

<צבי מילר: במקביל ללימודים, בינתיים הייתי צריך עבודה.

<צבי מילר: השתלבתי במפת"ח במקרה כעובד.

<צבי מילר: חצי שנה עבדתי במפת"ח, עד לפני שלושה חודשים.

<צבי מילר: כשמצאתי משהו אחר, סיימתי לימודים, מצאתי משהו שקשור לתחום שלי.

<צבי מילר: בוא נדבר מהאבחון שאני ראיתי, ומהמקום שראיתי גם כעובד מפת"ח.

<צבי מילר: מפת"ח הוא ארגון נטו חברתי כמו שאני הכרתי אותו, ולכן אני הייתי בזמן הזה.

<צבי מילר: הוקם על מנת לתת מענה לחרדים שרוצים לצאת לעולם התעסוקה.

<צבי מילר: אף אחד לא הולך לכולל, ואומר, בוא למפת"ח, אנחנו מקבלים עליך כסף, אנחנו מרוויחים עליך.

<צבי מילר: אנשים שכבר רוצים לצאת, באים למרכזי פיתוח תעסוקת חרדים, מקבלים אבחון תעסוקתי, יש אבחון עם פסיכולוג, שזה ממש מסובסד.

<צבי מילר: הצוות מדהים, והיחס מדהים.

משה גפני: זאת אומרת, לא הולכים לשכנע מי שלומד תורה, בוא, תצא לעבוד, אלא מי שמחליט לצאת, אז מפת"ח נותן לו את השירותים.

<צבי מילר: נכון.

<צבי מילר: עכשיו אני רוצה לדבר על פן עסקי.

<צבי מילר: ברגע שמפת"ח יהפוך לפן עסקי, יש פה בעיה - היחס שיקבלו.

<צבי מילר: כי בפן עסקי מקדמי התעסוקה יעבדו לפי השמות.

<צבי מילר: זאת אומרת, ברגע שיהיה לי אדם שאני נותן לו השמה מקצועית, אני מקבל תגמול על זה.

<צבי מילר: אוטומט יעבדו על מי שקל לתת לו השמות, וזה לא קל.

<צבי מילר: אני יכול לספר מסיפור אישי, אני, אישית, הייתי לא קל, לא ידעתי מה אני רוצה מעצמי, לא ידעתי במה אני מסכים לעבוד.

<צבי מילר: ואני חושב שרוב החרדים ככה, בוגרי ישיבות, לא יודעים בדיוק לאן לפנות.

<צבי מילר: התחומים מגוונים, לכן שלחו אותי גם ללימודים, אבל לפני כן היה אבחון למה אני מתאים.

<צבי מילר: לכן, ברגע שזה פן חברתי, אני חושב שהמוטיבציה תהיה לתת את כל התהליך, ללוות את המשתמש בתהליך מלא ולא רק השמה, אלא אם כן, אם חושבים שהשמה זה יומיים בעבודה, זה השמה מקצועית, בבקשה, זה אפשר לעשות לכל אחד, להתאים כל אחד לעבודה, אני לא חושב שאפשר לעשות כזה דבר, זה לא לעניין.

<צבי מילר: הבנתי שבפן העסקי יורדים קשרי מעסיקים.

<צבי מילר: בכל מרכז מפת"ח יש רכז קשרי מעסיקים, שהוא מקשר בין המקדמים שלכל מקדם יש את רשימת המשתתפים שלו, לבין מעסיקים פוטנציאליים.

<צבי מילר: בדרך כלל, הוא מביא דברים מקצועיים ומתאימים התאמה של קרוב למאה אחוז, אף פעם אין מאה אחוז, אבל משתדלים את המאה אחוז להתאים את הבן-אדם לעבודה.

<צבי מילר: הבנתי שבתכנית החדשה הולכים להוריד את קשרי מעסיקים – מגיע אליך משתתף, תביא לו עבודה.

<צבי מילר: מאיפה עבודות אמורות להגיע?

<צבי מילר: ויש עבודות, מישהו אמר לי, תסתכל בעיתון, בשביל מה צריך את תכנית מפת"ח.

<צבי מילר: אני מאמין שאם את המשאבים שהולכים להשקיע בתכנית החדשה ישקיעו באותה תכנית במתכונת של היום, יישארו עם קשרי מעסיקים, ההשמות יהיו הרבה יותר גבוהות, הרבה יותר מקצועיות והרבה יותר איכותיות.

<צבי מילר: בנוגע לנשים, נשים חרדיות, היום פונות יותר נשים לעולם התעסוקה מאשר גברים.

<צבי מילר: כיום זה עוד משהו שצריך לתקן, זה גם היה קודם, לכן אני מוסיף את זה, כי זה מהצד.

<צבי מילר: יש בכל מרכז מקסימום 50% הפניות לאשה, זאת אומרת, מקדמות תעסוקה.

<צבי מילר: אני חושב שצריך להשקיע בזה קצת יותר, כי נשים אוטומטי יבואו הרבה יותר מהמגזר החרדי, נשים יותר יוצאות לעבודה מאשר גברים.

משה גפני: תודה.

<זלמן ניימן: אני עבדתי כמקדם תעסוקה במרכז מפת"ח בבית שמש.

<זלמן ניימן: אני מבית שמש.

<זלמן ניימן: אני רוצה לדבר כאן היום על הפגיעה האנושה במושג שקוראים לזה תעסוקת חרדים.

<זלמן ניימן: אני כבר עובד שנתיים, עבדתי כמקדם תעסוקה.

<זלמן ניימן: מה זה מקדם תעסוקה?

משה גפני: אתה נשוי.

<זלמן ניימן: ברור.

<זלמן ניימן: למדתי בישיבה, התחתנתי, כולל - המסלול הטבעי של אברך חרדי.

<זלמן ניימן: מקדם תעסוקה בעצם הוא יועץ השמה, יועץ תעסוקתי, הוא נותן ייעוץ והכוון תעסוקתי לאנשים שמחפשים עבודה.

<זלמן ניימן: אברך יוצא לשוק התעסוקה, הוא לא יודע איפה, הוא לא יודע מה, איך, איך לשווק את עצמו, איפה לחפש.

<זלמן ניימן: הוא שואל את עצמו מה הכישורים שלי, מה הנטיות שלי, מה כדאי לי?

<זלמן ניימן: בעצם כשהוא מגיע למקדם תעסוקה, הוא נותן לו את כל הכלים לחיפוש עבודה, ואת ההכוון המיוחד בשבילו.

<זלמן ניימן: הרעיון של בעצם לקחת עובדים חרדים ולהכשיר אותם, זה בעצם לקחת אנשים חרדים שיתנו שרות לאנשים חרדים.

<זלמן ניימן: כי ברגע מי שנותן את השירות הוא אדם חרדי, הוא גם מבין את הצרכים, הוא יודע מה צריך, מה אסור, מה מותר.

<זלמן ניימן: לכן, לקחו והכשירו עובדים חרדים שיתנו שרות בנושא תעסוקה לאנשים חרדים.

<זלמן ניימן: כרגע מה שקורה, שמשרד הכלכלה החליטה לקחת את התכנית הזאת.

<זלמן ניימן: התכנית הזאת הייתה עד היום בארגון חברתי, בארגון הג'וינט שזה ארגון חברתי.

משה גפני: הצליחה?

<זלמן ניימן: הצליחה מאוד.

<זלמן ניימן: אני בשנתיים האחרונות נתתי שרות קרוב ל-400 אנשים חרדים בבית שמש גברים, שרות אישי אחד על אחד.

משה גפני: גברים ונשים מבחינתי זה אותו דבר.

משה גפני: זאת אומרת, מאות אנשים חרדים יצאו לעבודה במסגרת מפת"ח.

<זלמן ניימן: יצאו לעבודה, לא כולם קיבלו ממני את העבודה מייד, אבל חלקם קיבלו אבחון מקצועי.

<זלמן ניימן: קיבלו כתיבת קורות חיים, ייעוץ, הכוון, שבסוף בפסיעות הבאות שלהם הם יגיעו לעבודה.

<זלמן ניימן: אני נתתי להם את הפסיעה הראשונה לעולם התעסוקה.

<זלמן ניימן: כל זה היה מתוך שליחות של עזרה וסיוע לזולת לעזור לאנשים.

<זלמן ניימן: כרגע, מה שקורה, בזמנו משרד הכלכלה החליט להוציא עוד תכנית לתעסוקת חרדים שקראו לה "הלכה למעשה", בעצם הרעיון שלה היה הלכה למעשה - פשוט לקחת אנשים מהכולל, ולהוציא אותם לשוק התעסוקה.

<זלמן ניימן: כשהגיע השר דרעי למשרד הכלכלה, דבר ראשון היה - - -

משה גפני: עד השר דרעי, הם הצליחו להוציא מישהו?

<זלמן ניימן: לא, זה עוד לא נכנס.

<זלמן ניימן: זה יצא למכרז.

משה גפני: אה, זה עוד לא נכנס.

משה גפני: אם זה היה נכנס היו מצליחים.

משה גפני: ...

משה גפני: היו יכולים לרקוד טנגו, לא היו מצליחים....

<זלמן ניימן: החברות החדשות שזכו, כבר התחילו לתפעל - שכרו מבנים, הכשירו אנשים, וברגע שהגיע השר דרעי וביטל את זה, אז הם באו למשרד הכלכלה ודרשו פיצויים, כבר נחתם חוזה, היה ביטול חוזה, אז מה עושים?

<זלמן ניימן: בעצם מה שקרה זה שהחוזה עם משרד הכלכלה וג'וינט ישראל הסתיים עכשיו ב-1 למרץ.

<זלמן ניימן: משרד הכלכלה החליטו, הנה, מסתיים פה חוזה אחד, בוא נעשה העתק הדבק – נעביר את זה ל"הלכה למעשה".

<זלמן ניימן: לא יצא פה מכרז מסודר, לקחו את השמיכה וניסו למשוך אותה מכל הכיוונים על תכנית אחרת.

<זלמן ניימן: בעצם יש פה הרבה חורים, והנפגעים הראשונים של הדבר הזה, הולכים להיות האנשים שמחפשים עבודה.

<זלמן ניימן: כי מהיום אחד הדברים שקרו פה, שלא חשבו על זה והלכו על הראש של העובדים בעצם, פגעו בשכר העובדים.

<זלמן ניימן: אמרו להם, מהיום עשיתם 6,000 שקל, מהיום תעשו 5,000 שקל, ומהיום תקבלו רק לפי בונוסים.

<זלמן ניימן: מה זה אומר?

<זלמן ניימן: שמהיום הבן אדם שיישב במרכז מפת"ח לתת שרות למחפש עבודה, הוא לא הולך להסתכל מה טוב לו, מה לא טוב לו.

<זלמן ניימן: הלחם והחלב שהוא מביא הביתה הולך לפי הבונוסים שמשרד הכלכלה נותן לו?

<זלמן ניימן: אז הוא ידחוף אותו, יאללה, לך לפה, העיקר לך תעבוד, מתאים לך, לא מתאים לך.

משה גפני: אפילו אם הוא ייכשל אם לא מתאים לו.

<זלמן ניימן: כן, אפילו לא מתאים לו.

משה גפני: הבנתי, חמור מה שאתה מספר.

<זלמן ניימן: זו הבעיה הראשונה.

<זלמן ניימן: הבעיה השנייה – הפגיעה בעובדים, בתנאים הסוציאליים, בשכר שלהם.

<זלמן ניימן: לא ממשיך ותק, צבירת ימי חופשה, ובשכר הבסיס.

<זלמן ניימן: שכר הבסיס שלהם נפגע במאות שקלים.

<זלמן ניימן: אפילו לא דיברו, לא חשבו, אף אחד לא בא לעובדים, וכל זה כמובן, באו לעובדים ואמרו להם – אני קיבלתי מייל בשבועיים האחרונים, אמרו לי, תשמע, אדוני, אם אתה לא חותם על חוזה העסקה חדש, מחפשים עובד אחר במקומך.

<זלמן ניימן: פשוט שמו לנו לחץ, לקחו בעצם את העובדים שהם האזרח הקטן, בלי לשאול אותו.

<זלמן ניימן: שוק עבדים הולכים מחברה אחת לחברה שנייה, לא שואלים, לא מסתכלים, זה שק תפוח אדמה של אנשים, לא מסתכלים עליהם אפילו, לא מתחשבים בהם.

<זלמן ניימן: אומרים להם, אנחנו מבינים שאתם נמצאים באי ודאות, אנחנו מבינים, וזה מה שקשה לכם.

<זלמן ניימן: אני הייתי רוצה לראות מישהו מבכירי משרד הכלכלה, מהפקידים, משלטון הפקידים, שאם הוא היה בחוסר ודאות, אם הוא היה חותם על חוזה העסקה?

<זלמן ניימן: זה בעצם שבאו עם אקדח לרקה לעובדים - - -

משה גפני: לאו דווקא משרד הכלכלה, כל משרד.

<זלמן ניימן: אבל במקרה הזה הם אלו שהניעו.

<זלמן ניימן: כל התכנית הזו של לקחת את מפת"ח, ולשים אותו על תכנית "הלכה למעשה" נולדה בכלל בחטא.

<זלמן ניימן: אז בכלל זאת פגיעה אנושה בתעסוקת חרדים.

<זלמן ניימן: ברגע שהם רוצים, הולכים לחברות עסקיות ודורשים מהם, תוציאו את המגזר החרדי למגזר העסקי בשכר מעל הממוצע במשק, הם מתקצבים את העובדים שלהם שהולכים לעבוד, בשכר מתחת לממוצע במשק.

<זלמן ניימן: איך הם רוצים באמת שיעשו את זה?

<זלמן ניימן: איך הם רוצים שמקדם תעסוקה שצריך לשדר לבן אדם שמחפש עבודה, שייתן לו תקווה, בוא, תצא לשוק התעסוקה, אתה תשתכר בשכר יפה.

<זלמן ניימן: ברגע שבן-אדם עצמו אומר, מה, אני עושה 4,000 אלף שקל, איך אני יכול - - -?

משה גפני: מר ניימן, תודה רבה.

משה גפני: היית מאוד ברור.

<צבי שרייבר: אני מקרן קמ"ח.

<צבי שרייבר: אני נשוי, אני גר בבית שמש.

<צבי שרייבר: אני רוצה מכיוון קצת אחר.

<צבי שרייבר: קרן קמ"ח עוסקת בכמה דברים, בין היתר במלגות, במתן ובסיוע לחרדים שמעוניינים להשתלב בשוק העבודה במלגות בתחומים שונים.

<צבי שרייבר: בין היתר, מה שאנחנו עושים, אנחנו נותנים גם כן ייעוץ לקראת לימודים.

<צבי שרייבר: זאת אומרת, אדם שלא יודע מה שהוא רוצה ללמוד, הוא יודע שהוא רוצה ללכת ללמוד משהו, והוא לא יודע מה הוא רוצה ללכת ללמוד אנחנו מסייעים לו בייעוץ.

<צבי שרייבר: בשנה האחרונה נתנו ייעוץ למעלה מאלף איש.

<צבי שרייבר: נתנו מלגות קרוב ל-3,000 אנשים במגוון תחומים – אקדמאיים והכשרה מקצועית.

<צבי שרייבר: הממשק שלנו עם מפת"ח היה שחלק מהייעוצים המקצועיים לקראת לימודים, אנחנו ביצענו אותם באינטנסיביות בחודשים האחרונים.

<צבי שרייבר: זה היה מתוך נקודת מוצא, מתוך חיבור בינינו לבין הג'וינט, שהמפתחות היו בעצם אמורים לצאת לאיזשהו מכרז נוסף בהמשך, לפני שכל הנושא הזה של הלכה ומעשה התבטל והתלבש על המפת"חות עצמן.

<צבי שרייבר: מה שחשוב לי לומר בהקשר הזה, שקרן קמ"ח תמשיך לתת ייעוצים לחרדים כפי שידעה לתת את זה עד היום.

<צבי שרייבר: כגוף חרדי אני לא יכול לסמוך על גוף חיצוני עסקי שהוא לא מגיע מתוך המגזר החרדי, והוא לא מכיר את הניואנסים ואת הרגישויות שקיימות בתוך המגזר החרדי.

<צבי שרייבר: אני לא יכול לסמוך עליו ועל-פיו להעניק מלגות או לתת ייעוצים.

<צבי שרייבר: לכן בפנינו כרגע עומדות שתי ברירות – או להמשיך בשיתוף פעולה ביחד עם מפת"ח, ואז אנחנו מבצעים את הייעוצים כי אני סומך על הצוות החרדי שלי, ואני יודע שהוא לא יעשה דברים שיגרמו נזקים בתוך הציבור החרדי.

<צבי שרייבר: או שאנחנו נמשיך את הפעילות שלנו מחוץ למפת"חות.

משה גפני: אתה בעצם מסכים עם מה שמילר וניימן אמרו.

משה גפני: מנקודת ראות של אנשי קמ"ח, כנראה לא תהיה ברירה.

<צבי שרייבר: אני מסכים עם מה שהם אומרים.

<צבי שרייבר: כבן הציבור החרדי, אני נמצא באיזושהי צומת שאני צריך לבחור.

<צבי שרייבר: זאת אומרת, ברור לי שאני אבחר במובן הזה שאנחנו נמשיך לתת שרות לציבור החרדי מתוך הציבור החרדי.

<צבי שרייבר: השאלה היא איך זה התאפשר בקונסטלציה החדשה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, מיכל צוק משנה למנכ"ל, משרד הכלכלה.

<מיכל צוק: אני רוצה קודם כל רק להתייחס במשפט אחד למה שאמרת, אני רק אגיד, אני חושבת שבאמת עיקר הדיון עוסק כאן בנושא של מפת"ח, אז אני מיד אתייחס.

<מיכל צוק: רשמתי לפניי את הנקודות השונות שעלו מהדוברים.

<מיכל צוק: לעניין המדיניות, לפחות בפעילות שלנו בנושא של קידום תעסוקת חרדים, בדברים שאתה פתחת בהתחלה, אני אשמח בכל מקום, ובכל זמן להציג בצורה מאוד מפורטת את מה שנעשה.

<מיכל צוק: אני חושבת שמושקעים בקצב הולך וגובר, גם משאבים וגם תשתיות, וגם כלים חדשים מתוך ראיה מאוד ברורה של הממשלה בנושא הזה.

משה גפני: מיכל, אבל אנחנו מכירים כבר כמה ימים.

משה גפני: אנחנו לא מדברים על דברים של נאומים ציוניים, אנחנו לא שם עכשיו.

משה גפני: אנחנו נצטרך גם לעשות את הדבר הזה, בגלל שיש לי הרבה ביקורת על כך.

משה גפני: אנחנו מדברים על דברים מוגדרים.

משה גפני: מולנו עומדים אנשים חרדים.

<מיכל צוק: בהחלט.

<מיכל צוק: אז הבטחתי להתייחס.

משה גפני: לא, תעזבי את הנאומים הציוניים.

משה גפני: אני יודע את מה שתאמרי, ואני יודע מה אני אשיב על זה.

משה גפני: נשאיר את זה לא בבמה הזאת.

<מיכל צוק: אני רק אומרת שאני אשמח.

משה גפני: אני חולק לחלוטין על כל התהליך הזה.

משה גפני: אנחנו שומעים את זה עכשיו במיקרו.

משה גפני: אני ידעתי את זה במאקרו.

משה גפני: אני לא חשבתי בהתחלה – האמת, אני אומר את זה פה בגילוי לב.

משה גפני: לא חשבתי לשים את זה על סדר היום.

משה גפני: חשבתי לטפל בזה מולך, לדבר, עד שהתחלתי להבין ככל שעבר עוד יום ועוד יום, התחלתי להבין שמדובר פה על משהו בסיסי, מעוות, במשרד הכלכלה - זה לא סיפור של מפת"ח.

משה גפני: השאלה מה זה החרדים.

משה גפני: האם תעסוקת חרדים זה דבר שעוד יימצא בסטטיסטיקה שמדובר באנשים בשר ודם, אף אחד מהם לא מלאך, הם כולם אנשים כמוך, כמו כל האחרים.

משה גפני: הם רוצים לצאת לעבודה, הם אנשים אינטליגנטים, הם רוצים לעבוד במשרות איכותיות, הם רוצים להתפרנס בכבוד.

משה גפני: השאלה אם ממשלת ישראל, במקרה הזה באמצעות משרד הכלכלה מתייחס אליהם ככה - אז מה, להביא נתונים?

משה גפני: אה, גם הנתונים יילכו ויגדלו עם משרד הכלכלה ובלי משרד הכלכלה, בגלל שהחרדים יוצאים לעבוד.

משה גפני: אנשים שמפסיקים ללמוד גם גברים וגם נשים יוצאים לעבוד, הם רוצים להתפרנס.

משה גפני: השאלה אם הם השתלבו ויהיו ברמות איכותיות נורמליות, כמו שמתאים להם, או שסתם יחלקו תה?

משה גפני: עזבי את הציונות עכשיו, יש לי בטן מלאה בעניין הזה.

<מיכל צוק: זה לא היה עניין ציוני, זה לא נאום, אני אשמח להציג באופן מסודר.

משה גפני: אני התכוונתי על זה שיבואו ויגידו, כמו שיכול לעמוד ראש הממשלה, ויגיד, אני בעד שילוב חרדים.

משה גפני: מה אני בעד שילוב חרדים?

משה גפני: מה הוא עושה בעד שילוב חרדים, מה?

משה גפני: סוגר את מפת"ח ומעביר את זה לחברות עסקיות?

משה גפני: – כל המלים האלה פשוט אני לא יכול לשמוע אותן.

משה גפני: אמר שלמה המלך: "יוסף דעת יוסיף מכאוב", היה יותר טוב שלא הייתי יודע.

משה גפני: בבקשה, מיכל, לגופו של עניין.

<מיכל צוק: אתחיל בנקודה שהיא גם רגישה מבחינתך, ואני חושבת שגם רגישה מבחינתי, ואני בטוחה שמבחינת כל היושבים מסביב לשולחן הזה, וזה הנושאים שעלו כאן לטענה בפגיעות בעובדים.

<מיכל צוק: אנחנו, אכן, לפני כשבועיים התחלנו לשמוע טענות.

<מיכל צוק: וכל טענה בנושא שהובא לידיעתנו, נבדק מול המפעילים.

<מיכל צוק: אני שמעתי היום כמה נקודות חדשות, ואני תיכף אתייחס.

<מיכל צוק: אבל כל הנקודות, וכל המידע שהגיע אלינו שהיה לו בעצם קשר לטענות של פגיעה בעובדים, לובן מול המפעילים.

<מיכל צוק: למיטב ידיעתי, עד אתמול לפחות, ותיכף אני אתייחס לדברים שאני שמעתי לראשונה היום.

<מיכל צוק: אנחנו קיבלנו מידע שהנושא הזה טופל.

<מיכל צוק: אני קודם כל אומרת לכולם פה, אם יש מישהו שמרגיש שהוא נפגע, אנחנו כאן.

<מיכל צוק: תעבירו לנו בצורה מסודרת את הדברים - - -

משה גפני: אני נפגעתי.

משה גפני: אני מעביר לך את התלונה שלי.

משה גפני: כל העובדים מקבלים שכר פחות מה שקיבלו קודם.

משה גפני: נשים בהריון מפוטרות מבלי שיש להן אפשרות להגן על עצמן.

משה גפני: אני אביא לך אם את רוצה את הכל.

משה גפני: זה לא טיפול פרטני, זה טיפול יסודי, טיפול שורשי.

משה גפני: את שמעת גם את החברים פה עכשיו.

<מיכל צוק: אני לכן מתייחסת, ועוברת לנושא של הפגיעה בשכר, הוא שכר היסוד.

<מיכל צוק: מה שנמסר לנו לאחר בירור שאנחנו ערכנו, הוא שהנושא הזה טופל, אם הוא לא טופל, תעדכנו אותנו ואנחנו נבדוק את זה שוב פעם.

<מיכל צוק: אני לראשונה היום שומעת בדיון הזה טענות לגבי נשים בהריון, וסוגיה של ותק בחופשה.

<מיכל צוק: לכן אני אומרת כאן, אם אלה הטענות, אני מבטיחה לבדוק אותן.

<מיכל צוק: לגבי נשים בהריון, החוק במדינת ישראל מאוד ברור.

משה גפני: את אמרת שנשים בהריון לא פוטרו?

<מיכל צוק: לא אמרתי שלא פוטרו.

<מיכל צוק: אמרתי שאני שומעת לראשונה על הסוגיה של הנשים בהריון, לא שמעתי עליה עד היום.

<מיכל צוק: אני מבטיחה לבדוק.

<מיכל צוק: אני אשמח כאן כן לקבל פרטים יותר מדויקים, מאחר שהחוק בנושא הזה מאוד ברור, וכולם, גם המפעילים החדשים, וגם מי שהעסיק קודם, מחויבים לפעול לפי חוק.

<מיכל צוק: אז כאן אני כן אשמח לקבל את הנתונים הפרטניים כדי שבאמת נוכל לטפל.

<מיכל צוק: זו סוגיה עקרונית, אבל היא גם לחלוטין פרטנית.

<מיכל צוק: בסוגיות העקרוניות האחרות, בנושא של שכר הבסיס, להבנתי, הנושא טופל.

<מיכל צוק: אם הוא לא טופל תעדכנו אותנו, תציפו לנו.

<מיכל צוק: מי שרוצה להציף, אנחנו כאן.

<מיכל צוק: אתם יודעים איך להשיג גם אותי וגם את שירה ואנחנו נבדוק את זה.

<מיכל צוק: אני אתן לכם עוד שנייה אפילו גם את הנייד שלה, אנחנו תמיד זמינים, ואנחנו תמיד רואים אנשים, אני רואה אנשים.

<יונה סנה: למה רק עכשיו?

משה גפני: אצלכם במשרד ידעו קודם מהבעיות האלה.

משה גפני: אני מעיד על זה שידעו קודם.

משה גפני: ידעו קודם, לא עכשיו בישיבה.

<מיכל צוק: לא בישיבה.

<מיכל צוק: אני אומרת, בעיות שהגיעו אלינו על נושא של שכר בסיס ופגיעה בתנאים האלה, כל טענה שהועלתה אלינו, בדקנו אותה.

<מיכל צוק: לכן אני אומרת, גם כל טענה נוספת שתועלה, כולל הטענות שהועלו כאן בוועדה, ייבדקו.

<מיכל צוק: אני כן מבקשת שאם יש דברים ספציפיים, לא ותק וחופשה – מידע יותר כללי, שאני לא צריכה מידע פרטני, אבל גם לגבי נשים בהריון, אנחנו נבדוק ונטפל.

<מיכל צוק: אין לי שום בעיה גם לחזור עם דיווח.

<מיכל צוק: אני אף פעם לא התחמקתי משום דבר, ואנחנו לוקחים כאן אחריות לטפל בכל מה שנדרש בהקשר הזה.

<מיכל צוק: אני בכוונה פתחתי בדבר הזה.

משה גפני: איזה תלונות את רוצה?

משה גפני: מי שפוטר?

משה גפני: מי שמשכורתו נפגעה?

משה גפני: נשים בהריון?

<מיכל צוק: ספציפי, אני אשמח לדעת את הנושא של נשים בהריון.

<מיכל צוק: כל השאר, רשמתי לפניי.

משה גפני: מה רשמת?

משה גפני: יש לך שמות מי נפגע, מי לא נפגע.

<מיכל צוק: לא, אני אומרת עוד פעם.

<מיכל צוק: לא פנו אלינו אף פעם עם מידע ספציפי.

<מיכל צוק: פנו אלינו שהשכר השתנה, אנחנו בדקנו מול המפעילים, וקיבלנו תשובה שהנושא הזה טופל.

<מיכל צוק: אם הוא לא טופל, זאת התשובה שקיבלנו, ואנחנו נבדוק אותה מול המפעילים שוב פעם.

<מיכל צוק: לגבי הזכויות הנוספות שדובר על ותק, או חופשה, זה הדבר שאני שומעת אותו היום לראשונה, ונבדוק אותה.

משה גפני: יש מישהו מהמפעילים כאן?

<מיכל צוק: אני לא יודעת מי זומן, אבל אנחנו כאן.

<מיכל צוק: אני כאן לוקחת את האחריות לבדוק מולם ולעדכן את הוועדה, או אתכם באופן ישיר, או איך שתבחר ותמצא לנכון.

<מיכל צוק: רשמתי לפניי את הדברים החדשים ששמעתי.

משה גפני: תיכף נראה מה לעשות עם הנושא הספציפי הזה של העובדים, נמצא לעניין פתרון.

משה גפני: תני לי תשובה לגבי העניין הזה.

משה גפני: תני תשובה לוועדה - איך עברתם מנושא חברתי, שתיכף נשמע.

משה גפני: אני מבין שמארגון "בעצמי" נמצא מישהו.

משה גפני: איך עברתם מארגון חברתי ששם היישום הוא יישום, הוא יישום גם איכותי, השמה איכותית, לא משנה, איך עברתם לנושא העסקי?

<מיכל צוק: אנחנו לא בנושא חברתי, ולא בנושא עסקי.

<מיכל צוק: כדי שאני אסביר, הטייטל בעיניי הוא לא הנושא החברתי או העסקי, הוא לראות איך אנחנו, וזה היה היעד שלנו, לוקחים תכנית שהייתה בהיקף קטן בהתחלה, ואני פורסת כאן את הכל, בפיילוט משותף מספר שנים שלנו ושל הג'וינט במסגרת תב"ת, שעד שנת 2014 ההיקפים שלו היו סדר גודל של אני מעריכה בין ארבע לשש מיליון שקלים בשנה, זה מה שהושקע בו במשותף, מחצית הכסף של משרד הכלכלה, ומחצית כסף של הג'וינט, וזה היה הפיילוט.

<מיכל צוק: כל הרעיון של פיילוט, זה ליצור את הידע, לראות מה עובד ומה לא עובד, מתוך כוונה שאחר כך אנחנו, משרד הכלכלה, ניקח אותו ונרחיב אותו.

<מיכל צוק: בתהליך של ההרחבה היו שני שלבים – דבר ראשון, הרחבנו בירושלים ובבני ברק.

<מיכל צוק: זה היה אחד בסוף 2013, ואחד במרץ 2014.

<מיכל צוק: ההרחבה בבני ברק נעשתה בהתקשרות שלנו עם העירייה.

<מיכל צוק: ההרחבה בירושלים נעשתה בהתקשרות שלנו עם העירייה, והעירייה הוציאה את זה במכרז החוצה, וגם שם יש מפעילים.

<מיכל צוק: במקביל לזה, אנחנו הרחבנו את הפיילוט הזה של מפת"ח בתחילת שנת 2014, יחד עם הג'וינט.

<מיכל צוק: עכשיו הממשלה כבר לא שמה מחצית מהעלות, אלא 75% מהעלות, והרחבנו את היקף הפעילות ל-26 מיליון לשנתיים.

<מיכל צוק: השלב הבא, מאחר שראינו שזה עובד, ומאחר שההסכם עם הג'וינט הוא היה זמני מלכתחילה, באנו ואמרנו איך אנחנו יכולים להרחיב את הנושא.

<מיכל צוק: הנושא היום, קודם כל, וחשוב שהוועדה תדע את המספרים.

<מיכל צוק: בנוסף לפעילות של ירושלים ובני ברק, כאשר בבני ברק אנחנו מדברים על הסכם תלת שנתי של 24 מיליון שקלים, כלומר, כשמונה מיליון שקלים לשנה.

<מיכל צוק: בירושלים 48 שקלים, כלומר כ-16 מיליון שקלים לשנה.

<מיכל צוק: כאן אנחנו עומדים להשקיע בתכנית הנוכחית, בתשתיות הנוכחיות שאנחנו מטמיעים עם מפת"ח, ומרחיבים אפילו יותר, הולכים לשדרג חלק מהשתיות, והולכים לפתוח שתי תשתיות חדשות, והולכים לאפשר גם מענה אזורי במקומות שאין בהם תשתית פיזית, אנחנו הולכים להשקיע כ-90 - - - לשלוש שנים, כלומר, כבר ההשקעה והתעסוקה של החרדים גדלה בצורה משמעותית.

משה גפני: התכנית הזאת הצליחה?

משה גפני: תעני לי בבקשה מיכל.

משה גפני: התכנית הצליחה?

<מיכל צוק: בוודאי שהצליחה.

משה גפני: את טוענת כל הזמן בוועדות, גם בוועדה כאן, גם בוועדות אחרות בכנסת שהתכנית מצליחה, משרד הכלכלה הצליח.

<מיכל צוק: זה לא משרד הכלכלה הצליח.

<מיכל צוק: אנחנו שותפים לפיתוח של מודל שלשמחתי הוא מצליח כדי שנוכל להרחיב אותו לטובת - - -

משה גפני: משרד הכלכלה הוא המשרד הרגולטורי גם כאשר הג'וינט מפעיל את זה.

משה גפני: התכנית הצליחה, למה משנים אותו?

משה גפני: למה מעבירים אותו עכשיו לחברות אחרות?

משה גפני: למה פוגעים בעובדים, למה?

משה גפני: הרי זה הצליח.

משה גפני: את באה לספר לי כמה כסף משקיעים?

<מיכל צוק: אני חושב שחשוב להסביר את ההיקפים ההולכים וגדלים, כי זה בדיוק הסימן להצלחה.

<מיכל צוק: כשאני עושה דבר כזה, לא אני, אני לא בן-אדם פרטי, כשאני בן-אדם פרטי אני יכולה לבחור עם מי אני מתקשרת.

משה גפני: בסדר, אבל את בכירה בעניין הזה.

<מיכל צוק: כשאני ממשלה, חלה עליי חובת המכרזים.

<מיכל צוק: בנושא הזה היה מכרז, ואכן, כפי שציינת, המכרז הראשוני היה של "הלכה ומעשה", ובמדיניות של שר הכלכלה הופסק.

משה גפני: אני יודע, לא היה מכרז.

משה גפני: העבירו את זה בלי מכרז.

<מיכל צוק: לא, היה מכרז.

משה גפני: העבירו בלי מכרז.

<מיכל צוק: לא נכון.

משה גפני: אז לא נכון, נבדוק.

<מיכל צוק: אז אני עונה.

משה גפני: העבירו בלי מכרז.

<מיכל צוק: אני אשמח שתינתן לי האפשרות להשיב.

משה גפני: ניתנת לך האפשרות.

משה גפני: אגב, מותר להגיד, אני אומר את זה כל פעם בוועדה, אין בשער פולומבו, אין השלט "מדבר שקר תרחק", מותר להגיד בוועדה הכול.

משה גפני: לא היה מכרז, אני אומר, גם לי מותר לשקר.

משה גפני: לא היה מכרז.

משה גפני: נכשלתם עם העניין של הלכה למעשה, העברתם את זה לשתי חברות עסקיות בלי מכרז – זה לא נכון?

<מיכל צוק: אני רוצה לעשות סדר בדברים.

משה גפני: זה נכון או לא נכון מה שאני אומר?

<מיכל צוק: אני רוצה לענות, תנו לי לענות.

משה גפני: אני לא מפסיק לתת.

<מיכל צוק: כפי שאמרתי, היה מכרז של הלכה ומעשה, במכרז הזה נבחרו חברות כדין.

<מיכל צוק: כל אחד יכול להתמודד, כל ארגון חברתי, לרבות בעצמי, כל ארגון אחר המכרז הזה היה פתוח לכולם.

<מיכל צוק: התכנית הזאת בוטלה בעקבות המדיניות של שר הכלכלה הקודם, השר אריה דרעי.

<מיכל צוק: במקביל, אנחנו נדרשנו לראות איך אנחנו פועלים כדי מצד אחד להבטיח רצף של שירותים לחברה החרדית.

<מיכל צוק: מצד שני, גם לאפשר הרחבה מאוד משמעותית של המשאבים.

<מיכל צוק: עשינו את כל הדיונים המקצועיים.

<מיכל צוק: במסגרת האופציה שהייתה בתוך המכרז שפורסם כדין, ובמסגרת האישורים שנדרשו מאתנו על ידי ועדת המכרזים, על ידי החשב, על ידי הייעוץ המשפטי, פעלנו.

<מיכל צוק: אנחנו פועלים כחוק, זה לא העניין האישי של אף אחד, זה עניין של כספי משלם המסים, ואנחנו פועלים ממש לפי חוק, וחוק חובת המכרזים מחייב אותנו.

<מיכל צוק: כל הפעילות נעשתה בהתאם לחוק ולאישורים שנדרשים מאתנו לוועדת המכרזים.

<מיכל צוק: לכן היה שם מימוש של אופציה.

<מיכל צוק: ושתי החברות האלה עכשיו שזכו כדין במכרז, הורחב המכרז כדי בעצם לקלוט את כל הפעילות.

<מיכל צוק: כדי שלא יהיה פעילות רק - - -

משה גפני: מי זכה במכרז?

<מיכל צוק: פמי עם שיפור ומעוף, ופילאט עם עמותת - - -

משה גפני: במה הם זכו, באיזה מכרז הם זכו?

<מיכל צוק: להלכה ומעשה.

<מיכל צוק: ולאחר מכן היה תהליך שאושר על ידי ועדת המכרזים בצורה גלויה, וגם בעצמי פנו וקיבלו תשובות לעניין הזה כתובות, כי אין לנו מה להסתיר, אנחנו פועלים רק בגדר החוק, אנחנו לא עושים שום דבר.

משה גפני: אני מסכם את הדברים שלך כדלהלן, תתקני אותי אם אני טועה.

משה גפני: היה מכרז כדת וכדין, לאחר שהוקמה התכנית של הלכה למעשה הג'וינט יצא מהעניין.

משה גפני: "בעצמי" יצא מהעניין.

משה גפני: תיכף נשמע למה באמת הוא לא היה שם, אבל הם זכו במכרז של הלכה למעשה.

משה גפני: הלכה למעשה, שר הכלכלה ביטל אותו, הוא גם נכשל, הוא גם לא הצליח.

משה גפני: הוא לא נפתח, אם הוא היה נפתח הוא היה נכשל, לא משנה, זה רק מעיד על רמה מקצועית מאוד נמוכה במשרד הכלכלה כלפי הציבור החרדי.

משה גפני: התכנית הלכה למעשה היא הדוגמה הבולטת, פשוט לא מכירים את הציבור החרדי, אבל זה בסדר, אני מכיר קצת את הציבור החרדי.

משה גפני: ואז, אחרי שזה נכשל, ואחרי ששר הכלכלה ביטל את התכנית הזאת, זה עבר מבלי מכרז לשתי החברות שזכו בהלכה למעשה להפעיל עכשיו את הנושא הזה מבלי מכרז עם אישורים של החשבת הכללית ושל ועדת המכרזים, לא חשוב של מי, אבל לא היה מכרז, לא דאגו לעובדים, לא דאגו להשמה איכותית בהעברה הזאת.

משה גפני: אני טועה?

משה גפני: אמרתי דברים לא נכונים?

<מיכל צוק: אני חושבת שיש כאן ערבוב.

משה גפני: אני מערבב קבוע, רק השאלה האם מה שאמרתי נכון או לא.

<מיכל צוק: אז אני חושבת שהוא לא מדויק, ואני רוצה להסביר.

משה גפני: יש יועצת משפטית?

<מיכל צוק: כן, הבאנו משפטית.

<מיכל צוק: אם אני טועה במשהו בהשתלשלות העניינים, תתקני אותי בבקשה.

<מיכל צוק: אני לא רוצה לטעות, ובוודאי שלא להטעות.

<מיכל צוק: היה מכרז של הלכה ומעשה, והוא אכן לא התחיל את פעולתו.

<מיכל צוק: נחתמו הסכמים מכוחו.

<מיכל צוק: בתוך המכרז הייתה אפשרות, אופציה של הרחבה, והיא מומשה בהתאם למה שאפשר לעשות.

<מיכל צוק: וכשהיא מומשה, היא מומשה להרחבת הפעילות כך שלא יהיו מרכזים שיעסקו בקידום תעסוקת גברים בלבד כמו שהיה בהלכה ומעשה, כדי שלא יהיה כפילות בתשתיות.

<מיכל צוק: כדי שבעצם נוכל לתת שירות בהיקפים גדולים לאין שיעור ממה שממשלת ישראל השקיעה בעבר, זה דבר אחד.

<מיכל צוק: דבר שני לנושא של הדאגה לעובדים, כמו שאמרתם.

<מיכל צוק: אני חושבת שאני אמרתי דברים מאוד ברורים.

<מיכל צוק: עוד פעם, אם יש פגיעה בעובדים, אנחנו - - -

משה גפני: יש פגיעה בעובדים.

<מיכל צוק: עד אתמול בערב כל הנתונים שהובאו בפנינו על פגיעה, אנחנו פנינו למפעילים ונמסר לנו שלובן, אם לא לובן, ילובן.

<מיכל צוק: אמרתי, נמשיך לעקוב אחרי זה, עד שלא יהיו - -- טענות לפגיעה בעובדים.

<שגית אפיק: מיכל, השאלה היא אחרת.

<שגית אפיק: בתנאי המכרז הייתה התייחסות לשאלת ההשמה האיכותית?

<שגית אפיק: שנית, האם הייתה התייחסות לעובדים של "בעצמי", שבעצם, ממה שאני מבינה, הם אלה שהביאו לכך שהיו השמות איכותיות ושהתכנית הצליחה בסופו של דבר.

<מיכל צוק: שתי שאלות עלו כאן.

<מיכל צוק: לעניין של העובדים - לא, במכרז לא הייתה.

<מיכל צוק: חוות דעת והנחיה המשפטית שאנחנו קיבלנו הייתה מאוד ברורה בהקשר הזה.

<מיכל צוק: אנחנו גם נתקף אותה בהמשך, כי אני מניחה שיהיו עוד בעיות כאלה.

משה גפני: מה הייתה הנחייה המשפטית?

<מיכל צוק: שאנחנו לא מתערבים בשכר ובתנאי העסקה.

משה גפני: אתם המשרד שמופקד על זה, דרך אגב.

<מיכל צוק: כן, על אכיפת חוקי עבודה.

<מיכל צוק: וכשאנחנו עובדים מול מפעיל, יש חוק מינימום, זה כן מופיע במכרז.

משה גפני: נשים בהריון, אתם אחראים על הכול.

<מיכל צוק: נכון, אבל בהחלט לא לבוא ולהגיד למפעיל שאמור לכלכל את צעדיו מה לעשות.

<מיכל צוק: יחד עם זאת, אמרתי כאן בצורה ברורה, שגם הנושא הזה עלה עכשיו מול המפעילים, והם אמרו לנו את מה שכבר ציינתי כאן.

<מיכל צוק: אם יש עדיין בעיות תפנו אלינו.

משה גפני: קשה להיות חרדי במדינת ישראל.

<מיכל צוק: כבר שמעתי חלק, ואנחנו נחזור אליכם בנושא הזה.

משה גפני: אם זה היה במקום אחר, המדינה הייתה רועשת וגועשת.

משה גפני: לא דואגים לעובדים - - -

<מיכל צוק: לגבי ההשמה האיכותית.

משה גפני: לא היה במכרז?

משה גפני: כפי ששאלה היועצת המשפטית כאן.

<מיכל צוק: אני עונה.

<מיכל צוק: קודם כל אני אבוא ואני אגיד, שאחד מהדברים שבעינינו הם הכי חשובים, ונמצא בתוך המכרז החדש, ונמצא בתוך ההסכמים החדשים, זה באמת לוודא שיש השמות איכותיות.

משה גפני: זה מופיע במכרז?

<מיכל צוק: זה פועל במספר דרכים.

<מיכל צוק: כן, זה מופיע בהחלט, אני רוצה להסביר.

<מיכל צוק: אנחנו קודם כל דואגים לשני דברים.

<מיכל צוק: אחד, זה לתת סל של שירותים מאוד משמעותי לטובת המפעילים, כך שיוכלו לתת, וזה מכוסה.

<מיכל צוק: בעצם, אנחנו מכסים ומשפים את המפעילים על פעילויות שהם צריכים לתת לטובת הכשרות, לטובת אבחונים, לטובת כל דבר הכשרות רכות, לכישורים רכים, ושיעורי עזר, ושיעורי אנגלית, ומתמטיקה, וכל הדברים שאתם עושים, כל זה כלול בסל הכלים שנמצא אצל המפעילים.

<מיכל צוק: בנוסף, אנחנו כמשרד משקיעים הרבה משאבים מעבר לכך בשוברים, בהכשרות מקצועיות וכיוצא בזאת, כלים שאתם מכירים, כדי לתת עוד מעטפת משלימה, כדי לאפשר גם השמות איכותיות והשקעה - - - דבר שלישי, כולם רוצים שהמפעילים יידעו, למשל, יש להם עניין כדי להפנות אנשים לאקדמיה מי שמעוניין ומתאים, להכשרות מקצועיות יותר גבוהות, כלומר, כל הדברים האלה נמצאים בתוך המכרז ובתוך ההסכם.

<מיכל צוק: לא רק זאת, אנחנו עכשיו הפצנו למפעילים סרט הפעלה שהוכן בג'וינט כדי שכל הידע יהיה.

<מיכל צוק: המכרז הזה מלווה בהסכם שלנו עם הג'וינט, בעצם מעטפת שתלווה, לפחות שנה ראשונה, ייתכן שנאריך את זה יותר של הפעלה.

<מיכל צוק: תוך כדי זה על התשתיות הקיימות, אנחנו יחד עם הג'וינט כבר נמצאים בתהליך של תכנית קידום שהיא כרגע, כמו שמפת"ח היה בפיתוח, זה בפיתוח כדי לראות אם אנחנו יכולים גם לא רק להכניס אנשים לשוק עבודה, ואת מה שיודעים לעשות היום במפת"ח לעשות - - -

משה גפני: מיכל, זה מספיק בשבילי, אני הבנתי.

משה גפני: לא צריך להסביר לי כל כך הרבה, אנחנו מבינים, בסדר.

משה גפני: היועצת המשפטית רוצה להוסיף משהו?

משה גפני: זה בסדר מה שנאמר פה, שלא דואגים לעובדים, המכרז, זה בסדר, אתם אישרתם את זה?

<דליה שילי-יריחובר: אני מהלשכה המשפטית, משרד הכלכלה.

<דליה שילי-יריחובר: אני רק רוצה להוסיף, שהמכרז הזה הוא מכרז לקניית שירותים.

<דליה שילי-יריחובר: אנחנו בעצם לא המעסיקים של העובדים הללו.

<דליה שילי-יריחובר: כמו שבכל מכרז לקניית שירותים, מה שמופיע, מה שאנחנו מכניסים, זה באמת העניין הזה של שמירה – המפעיל צריך לשמור על - - -

משה גפני: אני רוצה לשאול אותך, הבנתי את התשובה, בסדר, אני גם מקבל אותה.

משה גפני: אני רוצה לשאול אותך, את יועצת משפטית בנושאים, ואת בקיאה בנושאים האלה.

משה גפני: אם זה לא היה קניית שירותים, אם זה היה משרד הכלכלה בעצמו עושה את כל התהליך הזה, היית מאשרת את זה?

משה גפני: שלא דואגים לעובדים, נשים בהריון, שכר - היית מאשרת את זה?

משה גפני: מיכל, יש חופש אקדמי ליועצות המשפטיות, לא מתערבים להם בעבודה, היא צריכה לענות תשובה מקצועית.

משה גפני: היא יכולה להגיד שהיא לא רוצה לענות.

משה גפני: אם לא היה קניית שירותים, חשוב לי דעתך המקצועית, זה תאורתי, לא מעשי, בגלל שזה קניית שירותים.

<דליה שילי-יריחובר: אני חושבת שמה שמשנה פה זה מי המעסיק של העובדים.

משה גפני: אני שואל אותך שאלה, תעזרי לי בוועדה, בידע המקצועי שלך.

משה גפני: אם זה לא היה קניית שירותים, משרד הכלכלה עצמו היה עושה את המכרז.

משה גפני: משרד הכלכלה עצמו היה מעביר את זה מהלכה למעשה לחברות העסקיות, האם היית מאשרת מכרז כזה?

<מיכל צוק: אני לא הבנתי אפילו את השאלה.

משה גפני: אני שואל אותה.

<דליה שילי-יריחובר: אני גם לא בטוחה שהבנתי.

משה גפני: השאלה שלי היא כזאת.

משה גפני: את מכירה את המכרז, עני תשובה?

משה גפני: שאלתי אם אישרת את זה.

משה גפני: אמרת, היות ומדובר בקניית שירותים, ולא משרד הכלכלה עצמו, אתם לא מתערבים בעניין.

משה גפני: יש הליכים כאשר מדובר בקניית שירותים, אתם לא מתערבים בחברות.

משה גפני: השאלה שלי – אם באופן תיאורטי זה לא קרה, אבל באופן תאורתי, אם המצב היה שזה לא היה קניית שירותים, אלא משרד הכלכלה עצמו היה עושה את המכרז.

משה גפני: משרד הכלכלה עצמו היה מעביר מחברה לחברה, עצמו, את היועצת המשפטית במשרד הכלכלה, האם היית מאשרת מכרז כזה?

<דליה שילי-יריחובר: שוב, השאלה היא מי מעסיק את העובדים.

משה גפני: משרד הכלכלה.

משה גפני: לא, מיכל, אני לא מסכים.

משה גפני: אני לא למדתי משפטים, ואני כל הזמן לומד.

משה גפני: אני רוצה לדעת, היא יועצת משפטית.

משה גפני: אני לא שואל תיאורטית לגבי המשרד.

משה גפני: אני שואל, האם היית מאשרת מכרז כזה?

<דליה שילי-יריחובר: אני לא מבינה בכלל את הקונסטלציה שאתה מדבר עליה, אני לא מבינה את הסיטואציה.

<מיכל צוק: אני אנסה לענות אם הבנתי נכון.

<מיכל צוק: אם אתה שואל שאם הם היו עובדי מדינה?

<מיכל צוק: זאת השאלה.

משה גפני: היועצת המשפטית אמרה שמדובר בקניית שירותים, אז אתם לא מתערבים בזה.

משה גפני: אני שואל אם זה אתם הייתם בעצמכם?

משה גפני: האם היועצת המשפטית היתה מאשרת את זה?

<מיכל צוק: אם אנחנו היינו המעסיק, אז מין הסתם על העובדים האלה היו חלים כללים שחלים על עובדי המדינה, לפי התנאים של עובדי המדינה.

<מיכל צוק: כל אחד לפי איך שהוא נכנס.

<מיכל צוק: אבל בסופו של יום, כדי שאנחנו נוכל באמת להפעיל את הפעילות הזאת, אנחנו נדרשים לעשות מכרז, זה הדרך שבה המדינה פועלת.

משה גפני: זה בסדר, לא הבנתם את השאלה.

משה גפני: דיברתי על עובדי מדינה?

משה גפני: דיברתי אם אתם עצמכם הייתם עושים את המכרז הזה, לא באמצעות קניית שירותים - האם הייעוץ המשפטי היה מאשר את זה?

משה גפני: התשובה שלי לא, לא היו מאשרים את זה.

משה גפני: אנחנו לא במדינת עולם שלישי.

<מיכל צוק: חבר הכנסת, הרב גפני, אני אומרת, יש לי שתי דרכים כמדינה.

<מיכל צוק: אני יכולה לתמוך, לעשות מבחני תמיכה, זה בוודאי לא מאפשר את הקמת התשתית הזאת.

<מיכל צוק: היה אפשר לחשוב שאנחנו עושים את זה בדרך של התקשרות, זו הדרך השנייה שפתוחה בפנינו.

<מיכל צוק: דרך של התקשרות בהיקפים האלה היא דרך מכרזית.

<מיכל צוק: והדרך השלישית, שאתה כנראה מציע אותה, שכולם יהיו כעובדי מדינה.

משה גפני: אני לא הצעתי.

<מיכל צוק: לא, שאתה שואל לגביה.

<מיכל צוק: לגבי עובדי מדינה, זה לא עניין של מכרז, לא היינו עושים מכרז.

<מיכל צוק: מה שהיה זה הליך מכרזי.

משה גפני: בבקשה, הג'וינט.

<ראובן גורבט: אני ראש תחום חרדים בג'וינט, וממקימי תכנית מפת"ח לפני תשע שנים.

<ראובן גורבט: מה שאני רוצה להגיד, שדרך הפעולה של הג'וינט היא בתוך תב"ת, שזה מיזם משותף לממשלת ישראל, משרד הכלכלה והג'וינט, זה לפתח מודלים בתכניות שונות ובמידה שהם מצליחים, להטמיע אותם או בממשלה, או ברשויות, או גופים עסקיים יכול להיות, עמותות, מישהו שימשיך מודל שהצליח.

<ראובן גורבט: אם המודל לא הצליח, אז אנחנו מפסיקים אותו, וקרה בעבר שהפסקנו מספר תכניות כאלה כי הם באמת לא הצליחו.

<ראובן גורבט: מפת"ח זאת אחת ההצלחות הגדולות, כיוון שמפת"ח ניתנה מההתחלה עם הציבור החרדי, ולמען הציבור החרדי.

<ראובן גורבט: ולכן דאגנו מהיום הראשון שכל העובדים במפת"ח יהיו אנשים חרדים שיהפכו להיות האנשים המקצועיים ביותר, ויוכלו ללוות את קהלי היעד השונים, הקהילות השונות בדרך לתעסוקה או לבחירת מקצוע.

<ראובן גורבט: בכל אופן, בדרך כלל אנחנו הולכים עם תכנית – שלוש, ארבע, חמש, שש שנים, ואחר כך מישהו ממשיך הלאה.

<ראובן גורבט: עד שהגיע הממונה על תעסוקה במשרד הכלכלה, לצערי, לא היה לנו שותף במשרד.

<ראובן גורבט: מאז שיש ממונה על תעסוקה, אנחנו עובדים יד ביד עם הממונה על תעסוקה והצוות שלו בהידברות, לא תמיד בהסכמה.

משה גפני: איפה, במשרד הכלכלה?

<ראובן גורבט: עם משרד הכלכלה.

<ראובן גורבט: הג'וינט ומשרד הכלכלה, עם מיכל ועם שירה.

<ראובן גורבט: כמו שאמרתי, בדרך כלל, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.

<ראובן גורבט: אחרי ועדת טרכטנברג והמחאה החברתית, התחיל תהליך של הטמעה של מפת"ח כאשר המפתחות הראשונות שהוטמעו זה בני ברק וירושלים, בני ברק נקרא היום מרכז הכוון, אבל זה בדיוק אותו מרכז שהקמנו יחד עם העירייה.

<ראובן גורבט: ירושלים שינה שם, ושינה גם מודל הפעלה, אבל זה עדיין המשך של תכנית מפת"ח.

<ראובן גורבט: היום אנחנו בצעד הבא להעביר את שמונה המפת"חות למשרד הכלכלה.

<ראובן גורבט: לכן אנחנו כתב"ת, ג'וינט, קודם כל שמחים על הצעד הזה, כי באמת אנחנו מאמינים שהוא יאפשר הזרמת משאבים יותר גדולים למען קהל היעד, וזה הדבר הראשון שצריך להיות פה.

<ראובן גורבט: קהל היעד, צריך להיות במחשבות שלנו כי אותו אנחנו צריכים לשרת.

משה גפני: ובהתייחסות לנושא?

<ראובן גורבט: ליבי עם העובדים.

<ראובן גורבט: אני אומר משתי סיבות – אני מכיר את כל אחד מהם אישי, וחלק מהם הוותיקים.

<ראובן גורבט: אני מעורב מאוד.

<ראובן גורבט: בחלק מהם הוותיקים הייתי בתהליך הבחירה שלהם מלווה את התכנית כתכנית מרכזית שלנו, ואז אני יודע מה איכות אנשים.

<ראובן גורבט: אני יודע את השילוב של מסירות, שליחות שהם רואים בעבודה, כי פרנסה, הייתה להם פרנסה, אבל זה לא שהם הרוויחו משכורות מאוד גבוהים, כי היינו מוגבלים עם כל מיני תקציבים.

<ראובן גורבט: אבל בכל אופן, האנשים היו אנשים מאושרים שמגיעים כל יום לעבודה עם חיוך, ועם צורך בנתינה ושליחות.

<ראובן גורבט: האנשים האלה הם גם בעלי הידע.

<ראובן גורבט: כל הידע הוא לא נמצא רק באיזושהי חוברת שאנחנו יכולים לכתוב כמה שהיא תהיה טובה.

<ראובן גורבט: היא נמצאת בתוך האנשים שהתנסו שנים רבות, ומכירים את השפה יודעים.

משה גפני: יש לנו זמן מוגבל.

משה גפני: מה אתה מציע ליושב ראש הוועדה ולחבר הוועדה, מה לעשות בעקבות ההתפתחות הזאת?

<ראובן גורבט: אני אומר, פגיעה בשכר של האנשים האלה, היא פגיעה לא רק באנשים עצמם, היא פגיעה במקצועיות וביכולת לתת שירותים.

משה גפני: ועדת טרכטנברג אין מנוס איפה שאנחנו נזוז.

משה גפני: ...

<צביקה גולדברג: אני מנכ"ל עמותת "בעצמי".

<צביקה גולדברג: הארגון ששימש גוף מפעיל למפת"ח בשש השנים האחרונות.

<צביקה גולדברג: אני מבקש, כדי שאני אוכל להגיד דברים נוקבים וברורים, ואני מעוניין להגיד כאלה, אני אבקש שתי הקדמות קצרות.

<צביקה גולדברג: ראשית, מאוד חשוב להבהיר, עמותת "בעצמי" סיימה את חלקה בתכנית, ולא מעוניינת בהמשך.

<צביקה גולדברג: זה אומר שאני כאן כדי לדבר על הדברים לגופם.

<צביקה גולדברג: אני לא צד בעניין, הייתי ואינני עוד.

מנואל טרכטנברג: סליחה, אפשר בשתי מלים לתאר?

<צביקה גולדברג: ארגון "בעצמי", אגב, הופיעה גם בפני הוועדה, ועדת המשנה שעסקה בנושאי עוני ותעסוקה.

משה גפני: איפה?

משה גפני: בוועדת טרכטנברג?

<צביקה גולדברג: וועדת אלאלוף.

<צביקה גולדברג: "בעצמי", ארגון בן 20, עוסק בשילוב בשוק התעסוקה של אנשים שמנותקים ניתוק עמוק מעולם העבודה, בכלל זה חרדים.

משה גפני: מי עוד?

<צביקה גולדברג: אנחנו עוסקים בזה 20 שנה.

<צביקה גולדברג: כל האוכלוסיות – ערבים, ערביות, אוכלוסיות רווחה באופן כללי, אסירים משוחררים, אוכלוסיות מאוד מגוונות.

<צביקה גולדברג: אנחנו פעילים בתחום הזה 20 שנה.

משה גפני: עולים חדשים, אתיופים?

<צביקה גולדברג: גם עולים חדשים, גם עולי אתיופיה.

<צביקה גולדברג: תכנית "אשת חיל", שיש לה קשר לטרכטנברג.

<צביקה גולדברג: ועדת טרכטנברג מנוהלת היום על ידינו.

<צביקה גולדברג: אנחנו עובדים בהיקף רחב מאוד עם הממשלה.

<צביקה גולדברג: אם יורשה לי להגיד, יודעים לעשות את זה.

<צביקה גולדברג: אנחנו ארגון שבטבעו משתף פעולה.

<צביקה גולדברג: אני גם אגיד כהקדמה שלא תכננתי, שכארגון שעוסק בשילוב בתעסוקה, לא נוח לי לשבת כאן ולחלוק על הממונה על התעסוקה במשרד הכלכלה, הממונה על תעסוקה בממשלה.

<צביקה גולדברג: אבל אני חובתי להגיד מה שאני חושב.

<צביקה גולדברג: וגם כאמור, וכמודגש, אני כבר לא צד בעניין.

<צביקה גולדברג: אולי הקדמה אחרונה כדי לצבוע בגוון הנכון את הדברים שלי.

<צביקה גולדברג: ארגון "בעצמי", נבחר להיות אחד מהשישה שמייצג את המגזר החברתי בשולחן העגול הבין-מגזרי במשרד ראש הממשלה.

<צביקה גולדברג: אני אישית לפני חודש נבחרתי על ידי השולחן ליושב ראש של הצלע החברתית.

<צביקה גולדברג: כל מה שאני אגיד כאן, בא ממקום ענייני לטובת החברה החרדית, לטובת התכנית, ומתוך גישה של עבודה משותפת טובה עם הממשלה.

<צביקה גולדברג: נגמרו ההקדמות.

<צביקה גולדברג: אני רוצה להעיר ארבע הערות.

<צביקה גולדברג: אני אתייחס לדברים שעלו כאן, אבל אני אתקן עובדתית כמעט בכל תחום שעלה כאן.

<צביקה גולדברג: ראשית, לעניין המכרז.

<צביקה גולדברג: אני מאוד מסכים עם האמירה שתכנית מפת"ח הועברה ללא מכרז.

<צביקה גולדברג: היא הועברה למי שזכה במכרז אחר לגמרי בכל ההיבטים.

<צביקה גולדברג: אמנם יש שם תעסוקה ויש שם חרדים, כמו, למשל, למה הדבר דומה, אם חברה עסקית זכתה במכרז לסלילת כביש סובב כינרת, ואז ממשלה התחלפה, והחליטה בדין ובצדק לא לעשות את זה.

משה גפני: העבירו אותם לסובב ים המלח....

<צביקה גולדברג: והמכרזים מאפשרים להגיד בצער רב לזכיינים, זה מופיע בסעיפי המכרז, מותר להגיד להם, מצטערים, התחלפה הממשלה, יש שינוי במדיניות, כך זה אמור להיות, זה לא קרה במקרה הזה.

<צביקה גולדברג: היה מאמץ חריג, יוצא דופן, לא כדרך הטבע.

<צביקה גולדברג: הזכרתי את הישיבה שלי בשולחן העגול.

<צביקה גולדברג: לאורך כל השנה האחרונה, עסקנו בדיונים עמוקים בנושאים שונים של הממשלה, בעיצוב של ההתקשרויות הנכונות בין המגזרים.

<צביקה גולדברג: אני מכיר היטב מה שטבעי ומה שלא טבעי, זה התנהל באופן לא טבעי.

<צביקה גולדברג: היה מאמץ מאוד גדול להגיע להסכמה איתם.

<צביקה גולדברג: המשא ומתן התפוצץ.

<צביקה גולדברג: היה מאמץ גדול להחזיר אותם לשולחן, והם חזרו לשולחן.

<צביקה גולדברג: בסופו של דבר גם אני משפטן, אני יודע להציג את זה.

<צביקה גולדברג: אם ישלמו לי טוב, אני יודע להציג את זה ככשר.

<צביקה גולדברג: באמת שאני יודע, אבל זה לא צריך להיות ככה, זה לא היה צריך להיות ככה.

<צביקה גולדברג: התוצאה היא, וצריך להסתכל על זה, פתחתי בזה ש"בעצמי" לא מבקשת שום דבר לעצמה.

<צביקה גולדברג: השאלה האם "בעצמי" הייתה זוכה בזה או לא.

<צביקה גולדברג: אני גם כתבתי במכתבים שבהם הבעתי דעה בעניין הזה.

<צביקה גולדברג: היועצים המשפטיים שלנו כתבו, שאנחנו בכלל לא בטוחים שנתמודד.

<צביקה גולדברג: שאנחנו לא מבקשים שום דבר לעצמנו, אלא רק מכרז.

<צביקה גולדברג: מה שחשוב להסתכל, זה לא על מה היה קורה אם "בעצמי" הייתה מנהלת את זה.

<צביקה גולדברג: אני חושב שמה שצריך להסתכל, זה מה היה קורה אם היה מתנהל תהליך חשיבה נכון שבתוכו היה נבנה מכרז נכון, מותאם למפת"ח, ולא לכביש סובב כינרת.

<צביקה גולדברג: אני חושב שאם זה היה קורה, הרבה דברים שעלו כאן לא היו קורים.

<צביקה גולדברג: וזה מה שחסר, לא היה מכרז, אני מודיע כאן, שאם היה מכרז, לא בטוח שהיינו מתמודדים, ואם יהיה מכרז, לא נתמודד.

<צביקה גולדברג: הערה שנייה.

<צביקה גולדברג: לגבי הבחירה בחברות עסקיות, אני רוצה אולי להפתיע.

<צביקה גולדברג: אולי כחלק מזה שאני בשולחן העגול תלת מגזרי.

<צביקה גולדברג: אני חושב שלמגזר העסקי יש תפקיד מאוד חשוב גם בפרויקטים חברתיים, ואני לא מגנה בחירה בגופים עסקיים לניהול של פרויקטים חברתיים, בשום פנים ואופן, לא שם הבעיה.

<צביקה גולדברג: הבעיה היא במודל הרווח.

<צביקה גולדברג: הבעיה היא בזה שכדי להרוויח הם צריכים להצליח בהשמות לאו דווקא איכותיות, עם כל הכבוד לזה שיש תגמול גם על השמה איכותית.

<צביקה גולדברג: בבוקר, כשהעובד מגיע הוא יודע על מה הוא נמדד.

<צביקה גולדברג: הוא נמדד על השמות, על הכמות, על הקצב, רק על זה הוא נמדד.

<צביקה גולדברג: הוא גם יודע – פה יש חטא על פשע, ואני קופץ להערה שלישית שלי, ואני אחזור אליה עוד מעט.

<צביקה גולדברג: יש פה חטא על פשע, כי זה לא רק ברמת המודל הרווחי של הגוף, אלא זה גם ברמת המוטיבציה הפרטית של העובד.

<צביקה גולדברג: כי מה זה אומר - לקחת שכר של עובד, להוריד אותו - נאמר 7,000, על סדר גודל כזה אנחנו מדברים.

<צביקה גולדברג: להגיד לו, השכר שלך מהיום 6,000 ואתה תקבל עוד 1,000 בונוס, ללא תנאים סוציאליים.

<צביקה גולדברג: על מה הבונוס כשהדבר היחיד שנמדדים עליו זה השמה?

<צביקה גולדברג: אם תעשה צ'יק צ'ק דברים מהירים בלי תהליך, בלי בדיקה, בלי חשיבה, בלי ראייה עמוקה של הפרט שיושב מולך.

<צביקה גולדברג: אני לא אומר שמשהו - - - פילוסופי.

<צביקה גולדברג: ראייה עמוקה של מי שיושב מולך זה אומר התמדה, זה אומר הצלחה.

<צביקה גולדברג: זה אומר סיכוי אחרי זה לשפר את תנאי השכר, זה מה שזה אומר.

<צביקה גולדברג: אם העובד יודע שהשכר שלו יושפע מבונוס שיושפע אך ורק מקצב ההשמה כי זה הדבר היחיד שמעניין את החברה ולא מסתירה את זה, אז אנחנו בתקלה.

<צביקה גולדברג: היושב ראש הזכיר את ויסקונסין, אני חושב שהדברים לא דומים, אבל הם דומים ברובד אחד, הם דומים ברובד הזה.

<צביקה גולדברג: גם בויסקונסין, הבית הזה דן בשאלה של המשמעות של תגמול גורם עסקי לפי השמה.

<צביקה גולדברג: אני לא משווה בהיבטים אחרים, למען ההגינות צריך להציג את זה נכון.

<צביקה גולדברג: בהיבט הזה זה דומה, צר לי שזה חוזר, וצר לי שרק לחברה החרדית.

משה גפני: זה דומה לויסקונסין.

<צביקה גולדברג: בהיבט הזה.

<צביקה גולדברג: אני, למען ההגינות צריך להגיד, לא בהיבטים אחרים.

<צביקה גולדברג: לגבי הפגיעה בעובדים, אני רוצה להכניס את זה לקונטקסט כולל, כי לא מדובר במקרים פרטיים יוצאי דופן, ממש לא.

<צביקה גולדברג: מדובר בעניין גורף, תפיסתי, ואני יכול להציג מסמכים על זה שהזכיינים החדשים עומדים מאחוריו, והיועצים המשפטיים שלהם עומדים מאחוריו.

<צביקה גולדברג: התפיסה שאנחנו הצגנו לזכיינים כשאנחנו העברנו את המידע ואת כל מה שצריך למען המשך ניהול תקין של התכנית, המידע שאנחנו העברנו התבסס על הטריוויה המשפטית שצריך להיות רצף זכויות.

<צביקה גולדברג: אדם יושב על אותו כיסא, מול אותו מחשב, עושה אותה עבודה, אין שום סיבה לפגוע ברצף הזכויות שלו, ודאי שלא בברוטו שלו, אבל גם לא ברצף הזכויות.

<צביקה גולדברג: בימי חופשה, בוותק לכל מיני עניינים, אין שום סיבה.

<צביקה גולדברג: התקלה המהותית שקרתה, היא שלא הייתה הכרה בזכות לרצף זכויות.

<צביקה גולדברג: כתוצאה מזה קרו כל מיני דברים, בין היתר לגבי נשים בהריון, אני אתייחס לזה במיוחד, כי זה צורם במיוחד.

<צביקה גולדברג: אנחנו שלחנו, והכול כמובן מתועד.

<צביקה גולדברג: אנחנו שלחנו אל הזכיינים החדשים מתוך דאגה לעובדות, שלחנו מכתב שבו אנחנו מסבים את תשומת ליבם לנוהל של משרד הכלכלה שאומר כך: "היה והבקשה להיתר הפיטורים של אשה בהריון, הינה בגין מכירת העסק או העברתו לזכיין או מפעיל חדש, יש להעביר בקשה להיתר משותפת של המעסיק והרוכש או המפעיל החדש", זה לא אני כתבתי.

<צביקה גולדברג: אנחנו העברנו את זה אליהם, התשובה שלהם הייתה, שהייעוץ המשפטי שלהם אומר שלא צריך.

<צביקה גולדברג: מי שהם יקבלו לעבודה אחרי התהליך הם מחויבים לו, ומי שלא לא.

משה גפני: תוכל להעביר לנו את המכתב.

<צביקה גולדברג: התוצאה של זה היא שרק אנחנו דאגנו לנשים הרות.

<צביקה גולדברג: אגיד במשפט אחד שזה בסופו של דבר נפתר, כי משרד הכלכלה כשהוא קיבל את הבקשה, לצערי, רק שלנו, הוא זימן לדיון גם אותם, ברור שגם הם צריכים להיות בתהליך, אבל זו התקלה.

<צביקה גולדברג: דבר אחרון, והצעה אם תהיה מעוניין בה.

<צביקה גולדברג: אני רוצה להגיד שהחברה החרדית היא חברה מגוונת ומאוד נורמלית גם במובן זה שיש בה עשירים יותר, עשירים פחות, משכילים יותר, משכילים פחות.

<צביקה גולדברג: כשירים להשתלבות בעולם העבודה יותר או פחות.

<צביקה גולדברג: כמו שהמודל הרווחי של התכנית הזו נראה היום, אין שום סיכוי שהזכיינים החדשים התעניינו בחברה החרדית הענייה, שום סיכוי, זה נוגד לחלוטין את המודל הרווחי.

משה גפני: הזכיינים העסקיים.

<צביקה גולדברג: כן, כי זה מצריך.

<צביקה גולדברג: לא בגלל שהם עסקיים, אלא בגלל המודל הרווחי.

<צביקה גולדברג: זה מצריך תהליך יותר ארוך, אפשר להצליח קצת פחות, אין סיכוי שזה יעניין אותם.

<צביקה גולדברג: אני אציע הצעה שהיא מרחיקת לכת, לכן אני מבקש לשמוע אותה עד הסוף, כי הסוף שלה מאזן את ההתחלה.

<צביקה גולדברג: אני מציע למצוא את הדרך לבטל את ההסכם.

<צביקה גולדברג: אני מציע לפרסם – חבל שבאיחור, לפרסם מכרז נכון גם לגורמים עסקיים, אבל עם הקודים הנכונים להפעלת תכנית חשובה ומיוחדת מהסוג הזה.

<צביקה גולדברג: אני מציע שעמותת "בעצמי", כדי שאני אוכל להיות פה נקי כפיים לא תתמודד במכרז הזה, זה לא רלבנטי, אבל לי חשוב להגיד את זה כדי להיות נקי כפיים.

משה גפני: זה לא רלבנטי.

משה גפני: אני לא בטוח שאתה צודק בעניין הזה.

משה גפני: אתם עמותה חברתית עם ניסיון שהצליחה.

משה גפני: בסדר, בשביל מה אתה אומר?

משה גפני: אנחנו קיבלנו את זה שאתה נקי כפיים, ואתה בא מכוונה טהורה.

משה גפני: לא רלבנטי, אני לא מתכוון להשאיר את הדיון כך.

משה גפני: אבל אני מודה לך, אם אתה יכול לתת לנו ניירות בעניין הזה, בגלל שאני הולך לטפל בזה, זה מאוד יעזור לי.

מנואל טרכטנברג: קודם כל אני מאוד שמח על כך שאתה יזמת את הדיון הזה, אדוני היושב ראש.

מנואל טרכטנברג: זה חשוב מדיי כדי שייסגר מאחורי דלתות.

מנואל טרכטנברג: אני עוסק בנושא הזה בצורה זו או אחרת מאז 2006, עשור שאני עוסק בנושא של קידום התעסוקה וכו' לחרדים, תמיד אני רואה אותו תהליך של צעד אחד קדימה, חצי צעד לצד, לפעמים צעד אחורה, אבל מתקדמים.

מנואל טרכטנברג: לעתים קרובות מתקדמים על אף מה שקורה או לא קורה בממשלה.

מנואל טרכטנברג: תראו, אני רק רוצה להקדים ולומר, הכתובת לטענות שלנו זה לא מיכל צוק, ובוודאי לא הפקידות האחרת.

מנואל טרכטנברג: הכתובת זה עובדה שכבר שנה וחצי בעצם אין שר כלכלה במדינת ישראל, כי היה תקופה מסוימת, זה כאילו לא נחשב, כי זה בא והולך.

מנואל טרכטנברג: עד היום אין שר כלכלה במדינת ישראל - איפה אנחנו חיים?

מנואל טרכטנברג: אתם מדברים על מכרז, כן, לא, באיזושהי צורה.

מנואל טרכטנברג: זה לא הפקידות יכולה, כל הכבוד, באמת, הם עושים עבודת קודש, מה הם יכולים להחליט כן הלכה למעשה, לא הלכה למעשה?

מנואל טרכטנברג: הרי זה שר שמוביל מדיניות, אין שר כלכלה במדינת ישראל שיכול בכלל לתת מענה לטענות שאתם מעלים כאן.

מנואל טרכטנברג: מיכל צוק מובילה באמת לתפארת את העשייה הזאת.

מנואל טרכטנברג: היא, אין לה סמכות להחליט על השאלות הגדולות, אוי אם היה לה סמכות כזו.

מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר לכם שצריך לדעת להפנות את החיצים למקום הנכון, ולא מטעמים פוליטיים, שזה קשר משירותים ממדרגה ראשונה – מה הפלא עתה שקורים דברים כאלה?

מנואל טרכטנברג: זה עניין של מדיניות, זה לא עניין של פרטים של מכרז זה או אחר.

מנואל טרכטנברג: זה ברמה המיניסטריאלית, הממשלתית – ריק, שנה וחצי.

מנואל טרכטנברג: זה מכעיס אותי נורא, למה?

מנואל טרכטנברג: כי העולם לא עומד מלכת.

מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל מתמודדת עם הסוגיות האלה כבר זמן ארוך, זה קשה, אין, אין ממשלה, אין מי שיקבע כאן מדיניות.

מנואל טרכטנברג: יחד עם זאת, אני אגיד משהו על העניין של העובדים, וזה כן מופנה אליך מיכל, לא כהתרסה, אלא להיפך כמי שיכולה להעביר את המסר הזה.

מנואל טרכטנברג: תראו, בכל תהליך של הוצאת החוצה מכרזי כלפי גופים חיצוניים, כאשר יש גוף קיים, תמיד יש חיכוך לגבי מה קורה עם העובדים.

מנואל טרכטנברג: מוצאים פתרונות כאלה, אנחנו רואים את זה עם תדמור.

משה גפני: פרזות.

מנואל טרכטנברג: אבל כאן יש הבדל מאוד גדול – למה?

מנואל טרכטנברג: זה לא סתם העובדים, הם לא סתם העובדים של הגוף שפועל מול החרדים.

מנואל טרכטנברג: הם הדור הראשון של יציאה החוצה של העובדים החרדים במספרים משמעותיים.

מנואל טרכטנברג: מה שיקרה ולא יקרה איתם, ישליך על הדור הבא, ל-25 שנה קדימה במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: אם אפילו בקטן תהיה פגיעה כלשהי בהם, זה יקרין על הכול.

מנואל טרכטנברג: לכן, לא מספיק, ואני לא מקבל כתשובה, מיכל, באמת, מתוך הערכה גדולה שאת יודעת שאני רוכש אליך.

מנואל טרכטנברג: לא מקבל כתשובה שיש חוק במדינת ישראל על דיני העסקה, נשים בהריון וכו'.

מנואל טרכטנברג: פה זה צריך להיות כשר למהדרין בריבוע-בוע, ואפילו לדאוג מעבר לזה בגלל שהם בעצמם כי הם עובדים חרדים, וזה משליך על הכול.

מנואל טרכטנברג: ולכן, אני אומר לכם שפה צריך איזה צוות פעולה, אני לא יודע מה.

מנואל טרכטנברג: לא חשוב מה יהיה המכרז, כן יהיה, זה נורא חשוב.

מנואל טרכטנברג: נקודתית זה כבר קורה, ולכן, פה צריך לדאוג לכל אחד ואחת מהם עד הקצה, ואפילו מעבר לזה, בגלל ההשפעות הלוואי שיש לדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: מלה אחרונה – כן יש צורך לשדרג ולהרחיב את מה שנעשה במפת"ח, אין ספק.

מנואל טרכטנברג: הרי צודקים באמירה, וגם אמרו את זה.

מנואל טרכטנברג: יש פיילוט, ואז צריך - איך עושים את זה סופר קריטי.

מנואל טרכטנברג: שוב פעם, אנחנו בעולם חדש, ואם נטעה ואפילו במעט בעניין הזה, אוי לנו.

מנואל טרכטנברג: אני לא מכיר את הפרטים של המכרז, אני כן אכנס לזה, כי זה חשוב לי מאוד.

מנואל טרכטנברג: אני עסקתי בזה בעבר, אני עוסק, אני אכנס לזה, ואז אני אביע את דעתי.

משה גפני: אתה תלמד - - -

מנואל טרכטנברג: אני הולך להיכנס לזה לעומק, אני לא אפתח את הפה לפני שאני מכיר את זה.

מנואל טרכטנברג: מלה אחרונה, והיושב ראש יודע את זה, ולכן אני מרשה לעצמי להגיד את זה.

מנואל טרכטנברג: אני מקים שדולה שכותרתה - השדולה לשוויון הזדמנויות לציבור החרדי, לא לקידום, לא מסכנים – שוויון הזדמנויות לציבור החרדי, זה צריך להיות המוטו של כולנו כשאנחנו באים ומתייחסים.

מנואל טרכטנברג: זו החובה של מדינת ישראל לפתוח ערוצים שיאפשרו שוויון הזדמנויות אמתי ולא פורמלי רק לציבור החרדי.

מנואל טרכטנברג: הרצון קיים, התפקיד שלנו זה לאפשר את הכניסה שלכם לחיים גם העסקיים, גם התעסוקתיים על פי רצונכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך, דברים כדורבנות.

משה גפני: אני מזדהה איתם.

משה גפני: משרד האוצר רוצה להגיד משהו בעניין.

<דניאל סוצ'י: אני רפרנט תעסוקה, משרד האוצר.

<דניאל סוצ'י: לגבי מה שחבר הכנסת טרכטנברג אמר לגבי היקף המשאבים שמוקצים, אמרה גם קודם מיכל, בסופו של דבר משרד הכלכלה לקח את תכנית מפת"ח, ומבחינת היקף המשאבים וסל השירותים שניתנים למרכזים רק הרחיב אותם באופן משמעתי.

<דניאל סוצ'י: דבר שני, גם לגבי מספר המרכזים.

<דניאל סוצ'י: יש שני מרכזים נוספים במסגרת ההטמעה של התכנית שגם אותם מרחיב.

<דניאל סוצ'י: אני רוצה להוסיף עוד דבר.

<דניאל סוצ'י: דיברו פה על הכשרות ועל תמריצים שניתנים להשמות, יש פה לא מעט תמריצים גם לצורך מתן הכשרות, לא רק להשמות עצמן, כדי שכן יעברו הכשרות ללא קשר בהכרח להשמות, כן, וכן ספציפית גם להשמות איכותיות בשכר גבוה, ניתן לזה חשיבות, וגם אותו עובד שנמצא במרכז - - -

משה גפני: ואחרי שאמרת את כל זה, מה אתה אומר על הפגיעה בעובדים?

<דניאל סוצ'י: אני שמעתי על זה אתמול, והבנתי שמהרגע שזה נודע למשרד הכלכלה, כן הם פועלים בשביל לסדר את זה.

<דניאל סוצ'י: אתמול הבנתי שכבר המרכזים אמרו שני מפעילים שהם מטפלים בסוגיה.

משה גפני: זה מה שאתה יודע להגיד בעניין.

משה גפני: אז אני אומר לך שלא קרה שום דבר בינתיים, לא קרה, הכול נשאר אותו דבר.

<זלמן ניימן: פנו למשרד הכלכלה כבר משך חודש.

<זלמן ניימן: זה לא דבר חדש להם שהעובדים הולכים להיפגע.

משה גפני: אני יודע, זה לא דבר חדש.

<זלמן ניימן: זה לא דבר חדש.

<זלמן ניימן: פנו, וגם בשבועות האחרונים, במיילים, וישירות, עובדים ומנהלים נפגשו עם מנהלי המרכזים, לא נעשה שום דבר.

<זלמן ניימן: אתמול נפגשו מנהלי המרכזים של אחד המפעילים, והוא אמר, אני לא משנה שום דבר, מה שאמרתי לכם זה מה שיהיה.

<זלמן ניימן: אגב, המכרז שהיה למפעילים החדשים, עד היום אף אחד לא ראה את זה, בימים האחרונים אולי הוציאו את זה.

<זלמן ניימן: לגבי מה שהוא אמר על הטבות והתמריצים, זה משהו מאוד מינורי.

<זלמן ניימן: עצם הדבר כשמגיע משהו חדש הם לא עומדים על העלאה בשכר, זה כבר פגיעה בעובדים.

<אליהו גרנדש: אני רוצה לומר בקשר לעמותת "בעצמי" שהיא כבר לא חלק מהעניין.

<אליהו גרנדש: ראשית כל היא עדיין חלק מהעניין בחודש הקרוב במודיעין עילית לפחות, היא המפעילה כרגע בחודש הקרוב.

<אליהו גרנדש: בקשר למכרזים, מדברים פה על מספרים שעלו ל-90 מיליון שקל.

<אליהו גרנדש: מעניין לחלוקה של כמה מרכזים ה-90 מיליון שקל האלה?

<אליהו גרנדש: מספרים שהם - - - 80 מיליון, אבל ה-90 מיליון שקל האלה לכמה מרכזים הם מתחלקים, זה באופן כללי.

<אליהו גרנדש: באופן אישי, אני התחלתי את העבודה שלי, בעיקרון, חתמתי חוזה מול מטרה טובה לפני הפיצוץ של המכרז.

<אליהו גרנדש: לקראת פיצוץ המכרז התקבלתי לעבודה בג'וינט שהמפעיל הוא בעצמי, כרכז קשר מעסיקים.

<אליהו גרנדש: לקראת המעבר למפעיל חדש, פשוט אין תקן לרכז קשרי מעסיקים.

משה גפני: כן, זה נאמר גם קודם שזה בוטל.

<אליהו גרנדש: באופן אישי, עם כל הסיפור שעובדים לא נפגעו, או כן נפגעו, נשארתי בלי כלום.

<אליהו גרנדש: אז המטרה היא - - - לא חתמו איתי חוזה, אבל כעובד שבעצמי שנשאר בלי כלום.

משה גפני: מונח לפניי שאיגוד העובדים הסוציאליים ביקש לבטל מכרז שפגע בו משרד הבריאות, בעקבות דרישת האיגוד בוטל מכרז גדול של משרד הבריאות בהיקף תקציבי של כ-600 מיליון שקל בתחום דיור בשיקום לנכי נפש בקהילה, כיוון שלא כלל התייחסות לתנאי השכר של העובדים הסוציאליים בעקבות דרישת האיגוד הורתה החשבת הכללית באוצר על פי פרסום מחדש של המכרז, תוך מתן דגש על שכר העובדים הסוציאליים לפי הסכם המינימום הענפי.

משה גפני: אותה חשבת כללית, אותו דבר, משרד הבריאות מוציא מכרז, לא מתייחס לשכר של העובדים.

משה גפני: החשבת הכללית מבטלת את המכרז הזה.

משה גפני: הולכים למכרז חדש שבו תהיה התייחסות לשכר של העובדים הסוציאליים בתחום הענפי שלהם.

משה גפני: אותו מקרה, שם לא אישרו, ופה מאשרים.

משה גפני: בבקשה, מיכל.

<מיכל צוק: חשוב לי לומר, קודם כל אנחנו מחויבים לנושא של תעסוקת חרדים, להשתלבות שלהם בשוק העבודה ולקידום שלהם בשוק העבודה.

<מיכל צוק: בהקשר הזה, כל החששות שהועלו כאן - - -

משה גפני: אתם הולכים לבטל את המכרז?

משה גפני: אל תגידי עוד הפעם את הדבר הזה.

משה גפני: אתם הולכים לעשות משהו בעניין שנאמר פה?

משה גפני: זה הנושא, אנחנו כבר צריכים לסיים את הדיון.

משה גפני: רוצה, נעשה עוד דיון.

<מיכל צוק: אני אומרת, גם כאן אנחנו נעקוב בצורה מדוקדקת כדי לראות – רגע, אני גם רוצה להגיד דברים על הנושא של העובדים.

<מיכל צוק: אבל גם כדי לראות שבאמת המטרה ששמנו לפנינו - - -

משה גפני: היטיב להגדיר את המצב חבר הכנסת טרכטנברג.

משה גפני: היטיב להגדיר, הוא דיבר כמו אדם חרדי.

משה גפני: אגב, זה כבוד בשבילנו.

משה גפני: הוא אמר את האמת.

משה גפני: עליהם מסתכלים כולם, הם הדור הראשון בעניין הזה.

<מיכל צוק: אני רוצה לענות, אני עונה גם לו.

<מיכל צוק: קודם כל במישור המהותי, אנחנו נלווה את הפעילות של המרכזים האלה גם ביחד עם הג'וינט, וגם באמצעות כל הכלים שיש לנו כדי לוודא שיהיו השמות, והשמות איכותיות ככל הניתן, זאת המטרה שלנו, ולשמה אנחנו משקיעים משאבים, זה דבר אחד.

<מיכל צוק: לעניין של העובדים, אני אגיד עכשיו, כי כנראה שאני לא הייתי ברורה.

<מיכל צוק: שאנחנו לוקחים על עצמנו ללבן כל סוגיה ועניין בנושא הזה, כדי למנוע פגיעה בעובדים.

<מיכל צוק: אנחנו חושבים שהמשאבים נמצאים בתוך ההסכם, ואנחנו חושבים שאנחנו נצליח עם המפעילים, כדי שהדבר הזה שאתם מעלים אותו לא התממש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותי, אני רוצה להסכם את הדיון.

משה גפני: יש מישהו אצלכם מרכזי שיכול לרכז את התלונות?

משה גפני: אתם יכולים להחליט ביניכם?

משה גפני: אני מבקש, גם לגבי נשים בהריון, גם לגבי הפגיעה בשכר, גם לגבי הנושא של פיטורים, אי מניעת - - - מה השם?

<יונה סנה: יונה סנה, מקדם תעסוקה בבית שמש.

משה גפני: איפה אתה גר?

<יונה סנה: בית שמש.

משה גפני: אתה יונה סנה, אתה מרכז את זה בתוך כמה ימים.

משה גפני: אתה מעביר אליי את הרשימה שמית עם כתובות, עם הכול, של פגיעה, מה סוג הפגיעה וכו', אני מעביר את זה למיכל צוק.

משה גפני: אתה יכול להעביר לה במישרין, אבל להעביר אליי העתק.

משה גפני: אני על כל פנים אעקוב אחרי העניין הזה.

משה גפני: הפגיעה בעובדים אצלי, כולם יודעים את זה, היא נר לרגליי.

משה גפני: לא יהיה דינם של החרדים בעניין הזה שונה מדינם של העובדים הסוציאליים או מהעובדים של תדמור.

משה גפני: אצלי העובדים הם חלק מובנה מהעניין.

משה גפני: במיוחד במקרה הזה, זה כבר הופך להיות אידיאולוגי.

משה גפני: המשמעות של העניין, יש מסר לציבור החרדי, המדינה מתייחסת לחרדים אחרת ממה שהיא מתייחסת במקומות אחרים.

משה גפני: מה שאמר פרופ' טרכטנברג וזה נכון, זה החלק האחד.

משה גפני: לגבי הנושא עצמו.

משה גפני: אני מבקש לפנות, אני מבקש שהועדה תקבל החלטה בעניין הזה.

משה גפני: אני אפנה לשר הכלכלה שזה ראש הממשלה, מה שאמרת נכון.

משה גפני: כל התהליך הזה צריך להיפסק, צריך להיעצר, לבדוק הכול מחדש, לבדוק מה שאמר מר גולדברג מארגון "בעצמי", לבדוק את כל התהליך הזה, אם התהליך הזה הוא נכון, בגלל שזה הולך לכישלון נורא, כישלון מהדהד מה שהולך לקרות כאן.

משה גפני: אני רוצה לפנות לשר הכלכלה שזה בנימין נתניהו.

משה גפני: הוועדה תפנה אליו, אני אכין מכתב עבורו.

משה גפני: אני אפנה למנכ"ל משרד הכלכלה שהוא נמצא, הוא גם בזמן אריה דרעי, הוא היה גם קודם, גם עכשיו.

משה גפני: אני מבקש שהוא ייכנס גם לעובי הקורה, ואני מבקש מהיועץ המשפטי לממשלה שאני אפנה אליו, אני מבקש לדעת האם זה נכון.

משה גפני: האם הייעוץ המשפטי בעניין הזה, האם ההחלטה הזאת היא החלטה נכונה, האם אפשר לשנות אותה.

משה גפני: היועץ המשפטי לממשלה הוא האיש המוסמך מול כל היועצים המשפטיים.

משה גפני: אני אתאר בפניו את כל מה שקרה.

משה גפני: את התהליך של הפגיעה שהיא נוראה בנושא עצמו, מה שנאמר כל הזמן, קודם, היעד הוא של שילוב חרדים בתעסוקה גברים ונשים האם זה נכון שכך משרד הכלכלה צריך לעשות, אני אפנה גם אליו.

משה גפני: אני מתנצל בפניך גב' מיכל צודק, אם היה, אני דיברתי חריף מדיי.

משה גפני: הנושא הזה מאוד כואב לי, בגלל שאני גם עומד בחזית.

משה גפני: אני גם נמצא בעימותים פומביים על שילוב חרדים בתעסוקה, ואני יודע את האמת.

משה גפני: האמת שהממשלה לא עושה בעניין הזה את מה שהיא צריכה לעשות, הנה, ראינו עכשיו.

משה גפני: אני אומר לך שאם זה לא היה חרדים, אם זה היה מישהו אחר, הוועדה הייתה מלאה בחברי כנסת.

משה גפני: היו מגיעים שרים כדי לדון על העניין הזה, אבל זה חרדים.

משה גפני: אפשר לעשות מה שרוצים – לפטר נשים בהריון, לשנות מכרזים, להעביר מהלכה למעשה, הדבר הזה הוא חמור מבחינתי, לא מתכוון לשתוק על זה.

משה גפני: אני מתנצל אם אני דיברתי חריף מדיי שלא כהרגלי.

מנואל טרכטנברג: גם היא לא הכתובת.

משה גפני: אמרתי, התנצלתי בעקבות מה שאמרת.

משה גפני: היא יודעת, דרך אגב, יש לנו היסטוריה.

משה גפני: אני מאוד מבקש את המעורבות שלך בעניין.

משה גפני: אני פונה למנכ"ל, אני מבקש גם שתדברי אתו.

משה גפני: צריך לעשות פה רה-ארגון מוחלט.

משה גפני: זה לא יימשך.

משה גפני: אם זה יימשך, זה הולך להיות דבר נורא – אז אני גם אפנה למבקר המדינה, אני אפנה לעוד גורמים, אני עדיין לא שם.

משה גפני: אני אפנה ליועץ המשפטי אני אבקש את הייעוץ שלו, אני אתאר בפניו את הדברים.

משה גפני: אני אפנה לראש הממשלה במכתב, אני גם אדבר אתו.

משה גפני: אני אדבר עם עמית לנג, אני אדבר אתו גם עם המנכ"ל על התהליך הזה.

משה גפני: העובדים לא ייפגעו.

משה גפני: העובדות לא ייפגעו, שישכחו מהעניין הזה, המכרז יבוטל, מכיוון שזה הולך להיות נושא מרכזי בהתייחסות של שילוב חרדים בתעסוקה.

משה גפני: בכלל, יהיו נושאים אחרים בוועדה, אני גם אביא את זה.

משה גפני: אני מתנצל בפני מי שדיברתי אליו בחריפות, אני מדבר לגופו של עניין.

משה גפני: תודה רבה, רבותיי.

משה גפני: אני רוצה את החומר לגבי כל העובדים, לא להשאיר עובד אחד בלי התייחסות.

משה גפני: מר גולדברג, חומרים אני רוצה.

משה גפני: אני מאוד אודה לך.

משה גפני: תודה, מיכל.

משה גפני: הישיבה נעולה.