ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 278, 2016-02-16 11:30

משה גפני: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (תיקון מס' 85), התשע"ו-2016.

משה גפני: מי מציג את החוק?

משה גפני: בבקשה.

<ערן ניצן: אהלן.

<ערן ניצן: בוקר טוב.

<ערן ניצן: תודה ליושב ראש.

משה גפני: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<ערן ניצן: ערן ניצן, סגן הממונה על התקציבים.

<ערן ניצן: מדובר בהצעת חוק שכוללת שני סעיפים.

<ערן ניצן: אנחנו רוצים להציג אותם בפני היושב ראש והוועדה.

<ערן ניצן: אני אומר רק בתחילת הדברים: ההצעה היא חלק מתכנית הדיור הממשלתית שנוגעת, בין היתר, לצד ריסון ביקושים עוסקת בהגדלת היצע.

<ערן ניצן: שסביב הנושא הזה יש קונצנזוס גדול.

<ערן ניצן: צריך להגדיל היצע של דירות בישראל.

<ערן ניצן: הממשלה מקדישה מיליארדי שקלים להגדלת היצע: בין אם זה באובדן ההכנסות בתכנית מחיר למשתכן, מענקים בפריפריה, סבסוד הוצאות פיתוח.

<ערן ניצן: וכל זה כדי להגדיל עוד ועוד ועוד שיווקים והיצע של יחידות דיור.

<ערן ניצן: ולצד המאמצים הללו, היושב ראש, לצד המאמצים הללו אנחנו לא חוסכים גם במאמצים בהגדלת היצע.

<ערן ניצן: מלבד בצעדי השיווק, גם הגדלת היצע של דירות כלואות, מבחינתנו, בתוך המשק.

<ערן ניצן: וההצעה הזו כוללת שני מרכיבים של דירות כאלה, שאנחנו משוכנעים שאם תאושר תוכל להגדיל את כמות יחידות הדיור שיוצאות לשוק למכירה בהיקף של אלפי יחידות דיור.

<ערן ניצן: הנושא הראשון עוסק בתקופה של מה שאנחנו קוראים: דירות בהמתנה.

<ערן ניצן: כמו שאתם יודעים, יש משקיעים ויש אנשים שהם בעלי דירה יחידה, ויש משטר מיסויי שונה כלפיהם.

<ערן ניצן: המשקיעים משלמים יותר מס רכישה והם משלמים יותר כספים.

<ערן ניצן: אדם שיש לו דירה יחידה וקונה עוד דירה, יש תקופה מסוימת עד שהוא מוכר את הדירה שהוא חי בה, שהוא לכאורה מחזיק שתי דירות.

<ערן ניצן: לכן, רשות המיסים מגדירה את הדירה כדירה בהמתנה, והוא לא מוגדר כמשקיע.

<ערן ניצן: התקופה הזו מוגדרת היום 18 חודשים למס השבח ו-24 חודשים למס הרכישה – אם אני לא מתבלבל בין שניהם.

משה גפני: נכון.

<ערן ניצן: אנחנו רוצים, היושב ראש, לתקן את החוק באופן שמגביל את התקופה ל-12 חודשים בלבד.

<ערן ניצן: ומדוע אנחנו רוצים לעשות את זה?

<ערן ניצן: משום שאנחנו רוצים להגביר את המוטיבציה של אדם למכור את דירתו ברגע שהוא קנה את הדירה הבאה שלו.

<ערן ניצן: אנחנו רואים מצב, בגרף הבא, שמראה - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה חושב שהוא יכול - - - דירה - - -?

משה גפני: לא, לא, לא, לא, בצלאל – שהוא ישלים.

משה גפני: תאמין לי, יש לי גם מה לומר.

בצלאל סמוטריץ': חיים בלה-לה-לנד.

משה גפני: בסדר, אבל הוא מציג את - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - גרים ברחוב עוד שנה עד שהדירה - - -

משה גפני: אבל בצלאל, זה לא בסדר.

משה גפני: יש לי גם לומר, לא רק לך, תאמין לי.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, סליחה, סליחה.

משה גפני: ויש פה לחברים מה לומר.

משה גפני: קודם שיציג.

<ערן ניצן: הגרף הבא מראה את מלאי הדירות בהמתנה.

<ערן ניצן: אנחנו רואים באופן מובהק את הקשר, בשוק שבו מחירי הדירות עולים, לאחזקה של דירות בהמתנה.

<ערן ניצן: ואני אגיד מדוע, ומיד אני אתייחס.

<ערן ניצן: אף אחד לא הולך לצאת לרחוב.

<ערן ניצן: אם אדם קנה עכשיו דירה והוא צריך למכור את דירתו, ויש לו שנתיים לעשות את זה, אז הוא אומר לעצמו שקצבי עליית הדיור מובילים אותה למסקנה שהוא לא מזדרז למכור את דירתו.

<ערן ניצן: יחכה עוד שנה-שנה וחצי – והוא עושה את זה בצדק – כדי למקסם את התועלת בגין הדירה.

<ערן ניצן: כמובן, צריך לזכור: לא מדובר על דירות שאתה קונה מקבלן, שמביא לך בעוד שלוש שנים, ואתה, היום, תוך שנה צריך למכור.

<ערן ניצן: זה ממש לא המצב.

<ערן ניצן: אנחנו מתחילים לספור את הזמן מטופס 4.

<ערן ניצן: זה אומר שעברת לדירה שקנית.

<ערן ניצן: בסדר?

<ערן ניצן: עברת אליה כבר או השכרת אותה.

<ערן ניצן: הדירה בידיך.

<ערן ניצן: טופס 4 – קיבלת אותו.

<ערן ניצן: עכשיו, רשות המיסים סופרת לך שנתיים.

<קריאה: - - -

<קריאה: שנה.

<קריאה: שנה, לא שנתיים.

<קריאה: טופס 4 – שנה.

<ערן ניצן: אנחנו מבקשים להציע שאם אתה מוכר את הדירה שלך – תוך 12 חודשים אתה צריך למכור את הדירה - - -

אורן אסף חזן: מה הרציונל?

מיקי לוי: למה?

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: - - -

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: למה אתם מענים את האנשים?

מיקי לוי: למה אתם?

מיקי לוי: אני לא מבין אתכם.

מיקי לוי: אני לא מוכן.

מיקי לוי: אתם מענים את האנשים.

מיקי לוי: מה אכפת?

מיקי לוי: ואם הדירה נמצאת בפריפריה והוא לא יכול למכור אותה?

מיקי לוי: מה אתם עושים?

מיקי לוי: ואיך - - -

רחל עזריה: מה זה "לא יכול"?

מיקי לוי: ואם השחלתם לתוך זה את הסיפור של מס ירושה?

מיקי לוי: חוק בתוך חוק.

מיקי לוי: הפעם אני לא אגן עליכם.

מיקי לוי: אני תמיד מגן עליכם.

מיקי לוי: אתם לא מתביישים?

אורן אסף חזן: רק גילוי נאות:

אורן אסף חזן: מיקי היה סגן שר האוצר - - -

משה גפני: תודה רבה - - -

מיקי לוי: היום אני לא מגן עליכם.

מיקי לוי: שלא תצפו ממני.

<קריאה: - - -

מיקי לוי: תתביישו לכם.

משה גפני: די.

משה גפני: מיקי, מה אתה רוצה ממנו?

משה גפני: הוא פקיד.

מיקי לוי: אני לא בא אליו בטענות.

משה גפני: אתה אומר "תתביישו לכם".

משה גפני: למה שיתביישו?

מיקי לוי: אני אגיד לך: כי אני יודע שמאחורי העניין הזה הייתה רשות המיסים, שהיום אני לא הולך להגן עליה, והיה הוא.

מיקי לוי: זהו מהלך אנטי דמוקרטי, נגד אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: חד משמעית, ערן.

משה גפני: אבל זה מהלך דמוקרטי שבן אדם, חבר כנסת, מדבר שלא ברשות.

משה גפני: מהלך אנטי דמוקרטי בעליל.

מיקי לוי: ואני רוצה לדעת אם החוק שלהם אושר והוצא מתוך זה.

משה גפני: בבקשה, ערן.

אורן אסף חזן: אם אפשר, רק תשובה על הרציונל.

משה גפני: לא, לא, לא, לא, לא.

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: אני רואה שאנשים הגיעו לפה עם מרץ.

משה גפני: הסיפור הזה כבר מתחיל להיות בעיה.

משה גפני: אני מבקש את העזרה שלך.

משה גפני: אני מבקש שתגיד את הדברים ברצף.

משה גפני: לא באריכות.

משה גפני: אני אגיד לך גם למה: לפי דעתי, אין אחד מחברי הוועדה או אחת מחברות הוועדה שלא יודעים בדיוק מה אתם רוצים.

משה גפני: תאמין לי, כולם יודעים.

משה גפני: כבר היה על זה דיונים.

מיקי רוזנטל: כבר היינו.

מיקי רוזנטל: היו דיונים.

משה גפני: בסדר.

בצלאל סמוטריץ': - - - חוק ההסדרים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ערן, תעזור לי.

משה גפני: תציג את הדברים.

משה גפני: תציג את הדברים מהר, בקצרה.

משה גפני: אל תענה על שום שאלה.

משה גפני: רק אחרי שאני אתן רשות לשאול.

<ערן ניצן: מאה אחוז.

<ערן ניצן: אנחנו עדים לתופעה העובדתית שמלאי הדירות בהמתנה גדל כשמחירי הדיור עולים.

<ערן ניצן: ואני עוד פעם אסביר את הרציונל: האדם שמחזיק בדירה ויש לו היום 24 חודשים – מנצל אותם.

<ערן ניצן: אנחנו מבקשים, וזה לא דבר חדש: לצמצם את התקופה מ-24 חודשים ל-12 חודשים, אחרי שקנית את הדירה החדשה.

<ערן ניצן: זה ייצר אכן לחץ על בעל הדירה הזאת למכור את הדירה, "לזרוק" אותה לשוק ויגדיל את ההיצע.

<ערן ניצן: הצד השני של ההצעה, היושב ראש, עוסק במס השבח על דירות בירושה.

מיקי לוי: רגע, סליחה.

מיקי לוי: אני לא מוכן לשמוע.

מיקי לוי: הייתה התחייבות ואני מקריא אותה מהפרוטוקול.

משה גפני: אני לא מסכים.

מיקי לוי: - - - פרוטוקול בכנסת.

מיקי לוי: אני לא מוכן לזה.

מיקי לוי: אני לא מוכן לזה.

מיקי לוי: אני מקריא לך את מה שאמר השר ליצמן בשם הממשלה.

משה גפני: זה מעניין אותי עכשיו.

מיקי לוי: אני לא מוכן.

משה גפני: אז לא.

משה גפני: אני רוצה להעביר את זה.

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: מה החוצפה הזו?

משה גפני: יש חוצפה בעולם.

אורן אסף חזן: הוא צודק.

אורן אסף חזן: אני הייתי נוכח - - -

משה גפני: אז מה אם היית נוכח.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה הגיע לוועדה.

משה גפני: הוועדה תדון בזה ותקבל החלטה.

משה גפני: מה דעתך?

אורן אסף חזן: בסדר גמור.

משה גפני: זה הכול.

מיקי לוי: איזו חוצפה, אתם לא מתביישים.

מיקי לוי: נגד אזרחי מדינת ישראל אתם.

מיקי רוזנטל: באמת, הייתה פה הבטחה - - -

מיקי לוי: ברשותי נמצא פרוטוקול המליאה, ואני רוצה להקריא מה אמר השר ליצמן.

משה גפני: אתה לא קיבלת רשות.

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: חוצפה.

<ערן ניצן: כשאדם מקבל דירה בירושה, חלילה - - - זכאים לפטור ממס שבח, כי זו הייתה דירתם היחידה, הוא היה מקבל את הדירה זהו בירושה ונהנה מאותו הפטור.

<ערן ניצן: זה המצב היום.

<ערן ניצן: בסדר?

<ערן ניצן: אתה מקבל את הדירה ובוחר מתי אתה רוצה למכור אותה – אחר שנה או עשר שנים או 20 שנה – ואתה נהנה מהפטור שלהם בלי.

<ערן ניצן: כי - - - המצב שלך, אם יש לך דירה אחת או עשר.

<ערן ניצן: מה שאנחנו רוצים להציע, היושב ראש, זה שבאירוע הזה, כשעוברת אליך הדירה, אותה דירה יחידה שנהנתה מהפטור – אתה מקבל את הדירה.

<ערן ניצן: יש כמובן את הפרוצדורה סביב תהליך הירושה.

<ערן ניצן: כעבור שנתיים – הפטור הזה, אתה נהנה ממנו למשך תקופה של שנתיים – ואחרי השנתיים הללו הפטור נעלם.

<ערן ניצן: מה זה יגרום?

אורן אסף חזן: אבל למה?

אורן אסף חזן: מה?

מיקי לוי: מטורפים.

<ערן ניצן: אני אסביר גם למה.

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: סליחה - - -

מיקי לוי: - - - הורגים את האזרחים - - -

אורן אסף חזן: אז אני מבקש - - -

משה גפני: - - - אתה תקבל רשות לשאול.

אורן אסף חזן: אני מזכיר שמי שמקבל דירה בירושה - - -

משה גפני: אבל עם כל הכבוד - - -

מיקי לוי: כל החיים ההורים שילמו את המיסים שלהם.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: ואם הדירה בפריפריה ואי אפשר למכור אותה?

מיקי לוי: ואם יש ארבעה ששניים מהם אין להם דירה ושניים מהם מסוכסכים?

מיקי לוי: אתם פשוט לא בסדר.

מיקי לוי: אתם הורגים את האזרחים.

מיקי לוי: אתם הורגים את האזרחים.

מיקי לוי: זו בושה של שר האוצר.

מיקי לוי: גועל נפש.

<ערן ניצן: הדירה הזו בירושה, התהליך הזה ייצר incentive לשארים למכור את הדירה בתקופה הזאת של הפטור.

<ערן ניצן: אנחנו מעריכים שיש היום פוטנציאל – אני לא אומר שזה המספר – פוטנציאל של 50 אלף יחידות דיור, שהמהלך הזה יזרז את המכירה שלהם.

<ערן ניצן: מידי שנה אנשים מוכרים 5,000 יחידות כאלה מכוח הפטור.

<ערן ניצן: כלומר, יש פה אלפי יחידות דיור, היושב ראש, "שייזרקו" לשוק.

משה גפני: לכן, אתם מבקשים להגביל לשנתיים.

<ערן ניצן: ואנחנו מבקשים - - -.

<ערן ניצן: אנחנו מבקשים את - - -

מיקי לוי: מי אתם שתגבילו?

מיקי לוי: ההורים שלנו שילמו מיסים.

משה גפני: אני אוציא אותך.

מיקי לוי: מי אתם בכלל.

משה גפני: מיקי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מיקי לוי: תתביישו.

רחל עזריה: זה הדיון הבא.

רחל עזריה: זה הדיון הבא עם הצעקות.

<ערן ניצן: - - -

מיקי לוי: יש התחייבות להוריד את הנושא הזה.

מיקי לוי: תקשיבי.

מיקי לוי: יש התחייבות - - -

מיקי רוזנטל: הדיון הזה יותר חשוב.

רחל עזריה: אבל למה לצעוק?

רחל עזריה: מה קרה?

מיקי רוזנטל: מה שקרה זה - - - והתחייבו, התחייבו - - -

מיקי לוי: כי אני עצבני.

מיקי לוי: כי באים לשדוד את אזרחי מדינת ישראל.

אורן אסף חזן: - - - אבל יש לנו - - -

מיקי לוי: בושה וחרפה, ערן.

מיקי לוי: אתם לא מתביישים?

אורן אסף חזן: סליחה, מנהלים דיון.

אורן אסף חזן: אנחנו נצביע.

אורן אסף חזן: תהיו סבלניים.

אורן אסף חזן: מה אתם מתעצבנים?

משה גפני: ערן, אתם מציעים לשנתיים.

<ערן ניצן: אנחנו מציעים להגדיל את מלאי הדירות בישראל.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה.

אורן אסף חזן: לא, זה לא מגדיל את מלא הדירות.

אורן אסף חזן: עכשיו אתה "מוכר" לנו בלוף.

<ערן ניצן: אנחנו עושים את זה יומיום במיליארדי שקלים.

<ערן ניצן: אנחנו עושים את זה יומיום - - -

משה גפני: אורן, זה - - -

אורן אסף חזן: לא, זה בלוף.

אורן אסף חזן: זה אני לא מוכן - - -

משה גפני: אז אתה לא מוכן.

משה גפני: אז - - -

אורן אסף חזן: כי גם להעלות - - -

משה גפני: אבל אורן, אתה תיתן לנהל ישיבה.

משה גפני: אני לא יודע מה שקרה פה היום.

אורן אסף חזן: - - - שלא יספר פה סיפורים.

משה גפני: אוקיי.

<ערן ניצן: לצד המאמצים שלנו, וגם חבר הכנסת מיקי לוי מכיר את המאמצים הללו, במיליארדי שקלים להגדיל את השיווקים ואת העסקאות;

מיקי לוי: בשעות האלה למכור לנו את הלוקשים האלו.

מיקי לוי: תפסיקו.

<ערן ניצן: לצד המאמצים הללו אנחנו חושבים שיש צעדים גם "לזרוק" עוד ועוד דירות, גם בתחום הזה: של הממתינות ושל מס שבח, ואם אני בירושה.

<ערן ניצן: והיושב ראש, בזה אני ממצה: זה חלק חשוב מהמאמצים שלנו להגדיל את ההיצע.

<ערן ניצן: מהמאבק שלנו והניסיון שלנו לבלום את עליית מחירי הדיור.

<ערן ניצן: אנחנו מאמינים שההשתלבות של הצעדים הללו, במכלול הצעדים שלנו, יאפשרו בסופו של דבר, - -

מיקי לוי: בתוך חוק.

מיקי לוי: בחוק.

<ערן ניצן: - - באמצעים - - - הללו, כן, להגדיל - - -

מיקי לוי: בחוק אתה רוצה את זה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: אני מבקש גם על הסעיף הבא, אני מבקש שתאמרו.

משה גפני: יש לנו ישיבת מעקב לגבי החוק שעבר כאן על מיסוי מקרקעין – הלוואות לדיור, מתוך חוק ההתייעלות הכלכלית.

משה גפני: אני מבקש לדעת עדכון לגבי החוק הזה.

משה גפני: זה נוגע גם לחוק הקודם.

<ערן ניצן: הנושא מצוי בפעילותו של החשב הכללי.

<ערן ניצן: בבקשה, אוראל.

<אוראל יפרח: אני אעדכן.

<אוראל יפרח: כן.

משה גפני: לא הבנתי.

<ערן ניצן: החשב הכללי.

<אוראל יפרח: החשב הכללי מטפל בזה.

<אוראל יפרח: אני נציג החשב הכללי.

משה גפני: שם ותפקיד.

<אוראל יפרח: אוראל יפרח, מנהל תחום שיכון ומקרקעין בחשב הכללי.

<אוראל יפרח: התיקון לחוק אכן עבר ב-1 בדצמבר.

<אוראל יפרח: למרות שאנחנו ביקשנו איזושהי תקופת היערכות - - -

משה גפני: מה זה ה-1 בדצמבר?

משה גפני: הוא עבר ב-19 בנובמבר.

<אוראל יפרח: ב-1 בדצמבר הוא פורסם ברשומות.

<שגית אפיק: והתחילה שלו הייתה - - -

משה גפני: 1 בדצמבר.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: בבקשה.

<אוראל יפרח: הוא פורסם ברשומות.

<אוראל יפרח: עכשיו, על אף שאנחנו ביקשנו איזושהי תקופת היערכות בגלל הנושא מורכב, גם מבחינה מחשובית וגם מבחינה משפטית – לצערי, לא קיבלנו.

<אוראל יפרח: למרות זאת, כינסנו, ממש באופן מהיר, את כל הבנקים וניסינו להבין מהם מה תקופת ההיערכות שהם צריכים.

<אוראל יפרח: מדובר על מספר חודשים – היערכות מחשובית ומשפטית.

<אוראל יפרח: ולכן התחולה תהיה: מה-1 לאפריל יתחילו לתת הלוואות עם הריביות המופחתות, אבל לכל התקופה שבין מועד תחילת החוק ועד המועד הקובע לצורך העניין, אנחנו ניתן פיצוי רטרואקטיבי כאילו נלקחה הלוואה לפי הריבית הנמוכה.

משה גפני: אם אני מסכם את הדברים שלך, אז אתה אומר כדלהלן.

משה גפני: תתקן אותי אם אני טועה, בגלל שהציבור רוצה לדעת את זה.

משה גפני: הרבה פונים אלינו.

משה גפני: יש חוק במדינת ישראל ואנחנו מדינת חוק.

משה גפני: החוק קבע שמה-1 בדצמבר מקבלים את המשכנתאות לפי החוק הזה.

משה גפני: אתה אומר שההיערכות דורשת יותר זמן, ולכן זה יתחיל ב-1 באפריל.

משה גפני: ואלה שזכאים לכך יקבלו את זה רטרואקטיבית.

משה גפני: באחד הדיונים שלנו, ערן, אנחנו הצענו את ההצעה הזאת.

משה גפני: אם אין אפשרות טכנית לעשות את הפעולה הזאת, המציאות היא שיצטרכו לתת להם פיצוי רטרואקטיבי, ואני מקווה שאכן כך יהיה, ונעקוב אחרי זה ב-1 באפריל.

<אוראל יפרח: אני עוד פעם אומר: ה-1 באפריל, כרגע זה המועד שקבענו.

משה גפני: מה זה כרגע?

<אוראל יפרח: אני מקווה שלא יהיו עוד - - -

משה גפני: מה זה "מקווה"?

משה גפני: אנחנו, כולנו, חיים בתקווה תמיד.

<אוראל יפרח: בסדר.

<אוראל יפרח: אני אומר: כרגע, היעד שלנו זה ה-1 לאפריל.

משה גפני: כן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: על כל פנים, מקובלת עליי הדרך הזאת.

משה גפני: אם אכן באמת יש את הבעיות הטכניות, וישבנו על הנושא הזה – אנשים יקבלו פיצוי.

משה גפני: אני מבקש שתעדכן אותנו.

משה גפני: אם יש תקלה כשתוצאה ממנה תהיה התמשכות של הזמן או שאם יש בשורה טובה וכתוצאה ממנה אפשר יהיה לעשות את זה קודם, אני מבקש עדכון על העניין הזה.

משה גפני: גם אם זה הולך לפי התכנית שלכם, שזה יהיה ב-1 באפריל, אני מבקש שאכן תעדכנו אותנו שהתכנית מתבצעת כפי שצריך, ואני מודה לכם על החלק הזה.

משה גפני: אלא אם כן יש לחברי הכנסת, לגבי הנושא הזה של המעקב.

משה גפני: לגבי הנושא הראשון, אני אאפשר.

משה גפני: אני רק מבקש לדעת לגבי שני אחים שירשו דירה אחת.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: מה דינם?

משה גפני: פעם הייתם צריכים לתת לנו על זה תשובה.

<ערן ניצן: 50%.

<ישי פרלמן: בקשר לדירות ירושה, כששני האחים ירשו דירה אחת – 50% על כל דירה.

<ישי פרלמן: אנחנו מוכנים לקבל את ההצעה - - - פה.

משה גפני: מה?

<ישי פרלמן: מוכנים.

<ישי פרלמן: את ההצעה.

<ישי פרלמן: אנחנו מסכימים.

<שגית אפיק: שלא יראו בזה דירה שנייה למעשה.

<שגית אפיק: מה שביקשנו בחוק ההסדרים.

<ישי פרלמן: שלא יראו בזה דירה שנייה, אבל במקרה של ירושה.

<ישי פרלמן: במקרה שהוא מקבל בירושה, ולא - - -

משה גפני: אז אנחנו נוכל להגיש הצעת חוק של חברי הוועדה?

<שגית אפיק: הם אומרים שהם מסכימים.

<שגית אפיק: כן - - -

<ערן ניצן: - - - הצעת החוק הזו.

משה גפני: אנחנו נוכל להגיש את הצעת החוק הזו וזה יהיה בתמיכת הממשלה?

<ערן ניצן: - - - ההחלטה הזו.

<ישי פרלמן: אנחנו נגיש הצעה - - -

משה גפני: כל הכבוד.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: זו הצעה שלנו.

מיקי רוזנטל: למה אתם - - -?

מיקי רוזנטל: זו הצעה של הוועדה.

מיקי רוזנטל: מה זה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ממשלת הקרדיטים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: על כל פנים, קודם כל אני שמח - - -

רחל עזריה: רגע.

רחל עזריה: אני רוצה לשאול משהו.

משה גפני: בבקשה.

רחל עזריה: העניין של השניים-שלושה אחים – זה לגבי קציבת תקופה לפטור ממס שבח?

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: לא.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: זה סיפור - - -

<קריאה: לא, לא, לא.

<שגית אפיק: - - -

רחל עזריה: לא משנה כמה אחים יש, בעצם מה שרוצים זה לקצוב את זה לשנתיים.

רחל עזריה: נכון?

<ערן ניצן: כן.

<ערן ניצן: היושב ראש - - -

רחל עזריה: אז אוקיי.

רחל עזריה: אז אני מציעה לבטל את הסעיף הזה.

רחל עזריה: אחים רבים, כמו שאומרים - - - קשה להגיע להסכמות - - -

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: זה הרבה יותר מורכב, רחל.

מיקי לוי: תאמיני לי.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: לכן אני אומרת - - -

משה גפני: רחל, שנייה.

משה גפני: אין קשר לעניין הזה.

משה גפני: אנחנו שאלנו שאלות.

משה גפני: שאלנו כמה שאלות.

משה גפני: אני לא נכנס לשאלות נוספות.

משה גפני: אנחנו עוד נדבר עליהן.

משה גפני: גם מיקי רוזנטל שאל שאלות לגבי המשכנתאות.

משה גפני: אני לא נכנס לעניין הזה.

משה גפני: כיוון שעלה הנושא של ירושה.

משה גפני: אני לא דן על החוק הזה.

משה גפני: תיכף כל אחד יביע את דעתו.

משה גפני: אני מניח שכולם נגד, ואני מניח שגם נחליט בעניין הזה.

משה גפני: אני שאלתי שאלה.

משה גפני: היות ואנחנו בדיון הזה, שאלתי שאלה לגבי העניין שעלה לפני התקציב.

משה גפני: שאלה שנשאלה לגבי ירושה: עם כמה אחים יורשים?

משה גפני: והם ענו תשובה חיובית ואני שמח על כך.

משה גפני: והסיכום הוא כדלהלן לגבי העניין הזה: הממשלה תגיש הצעת חוק ואנחנו נגיש הצעת חוק.

משה גפני: הם תומכים בעניין הזה.

משה גפני: מי שיהיה קודם יהיה קודם.

משה גפני: אם הממשלה תהיה קודם, אנחנו נברך אותה.

משה גפני: ואם אנחנו נהיה קודם גם נברך אותה, בגלל שהיא הביאה לישיבה כאן, היום, שתי בשורות: בשורה אחת, לגבי הנושא של המשכנתאות, שיש דד-ליין, ואנשים יקבלו את זה רטרואקטיבית, באופן שבו נציג החשב הכללי לגבי העניין הזה והבשורה לגבי הנושא של ירושה.

משה גפני: ואני מבקש שתגישו הצעת חוק.

משה גפני: אני לא מגביל אתכם בזמן.

משה גפני: תעשו את זה מהר.

משה גפני: אם תעשו את זה מהר, תייתרו את הצעת החוק שלנו.

משה גפני: אנחנו גם, במקביל, נגיש הצעת חוק, ואם אתם תהיו קודם יהיה בסדר.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אנחנו, כולנו, רוצים קרדיטים.

<ישי פרלמן: היושב ראש, אני רק מבקש שאם גם אתם מציעים הצעות חוק, שזה יעבור בשיתוף פעולה עם - - -

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: דבר שהוא בתמיכת ממשלה, לא יהיה עימות.

משה גפני: אנחנו נתאם את זה.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: אין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: דב, אם אפשר בקצרה לגבי הנושא.

משה גפני: אם מדובר על הנושא של הירושה – אני גם קיבלתי הסכמה לעניין הזה מזה – התכנית שלי להוציא את העניין של הירושה.

משה גפני: להצביע נגד ולהוציא את זה.

משה גפני: זאת התכנית, אבל.

משה גפני: בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: לפני שאני אומר את מה שאני אומר, אני רוצה לומר, ערן, לך ולאנשי המשרד שאני בהחלט מעריך אתכם כאנשי מקצוע.

דב חנין: ובאמת, כל הטענות והביקורת שלי היא בוודאי לא אליכם ברמה האישית ולא ברמה המקצועית.

דב חנין: אבל נדמה לי, אדוני היושב ראש, שאנחנו הולכים להגיע למצב יוצא דופן, שבוועדה הזאת תהיה אחדות מימין לשמאל, סוציאליסטים וקפיטליסטים, נגד ההצעה של הממשלה בהיבט הזה.

דב חנין: ואני רוצה לנסות להסביר למה מהזווית שלי אני מתנגד להצעה.

דב חנין: הרי לכאורה אני סוציאליסט.

דב חנין: מה אכפת לי שיטילו מיסים.

דב חנין: הבעיה היא שהמנגנון שהממשלה מציעה, לדעתי, לדעתי יגרום, בסופו של דבר, לעלייה נוספת במחירים של הדיור.

דב חנין: זאת תהיה התוצאה.

דב חנין: ואנחנו יכולים לראות את זה כבר מהסיבוב הקודם של ההעלאה במיסים על משקיעים.

דב חנין: הרי אני לא נגד מיסוי על משקיעים.

דב חנין: איפה הבעיה?

דב חנין: למה המנגנונים של המיסוי שאתם מציעים, הצעתם קודם וממשיכים להציע עכשיו – למה הם לא מסוגלים לבצע את העבודה ולהרתיע משקיעים מהשקעות בדיור?

דב חנין: הסיבה לזה היא מאוד-מאוד פשוטה: אין חלופה היום להשקעות לטווח בינוני וארוך.

דב חנין: הריבית בישראל היא מאוד נמוכה, והיא עתידה לרדת עוד יותר.

דב חנין: אפילו ריבית שלילית.

דב חנין: המדינה לא יצרה מנגנונים שמאפשרים לאנשים שיש להם קצת כסף, לשים את הכסף הזה באיזשהו מסלול, שהם יודעים שהם יוכלו לשמור על ערך הכסף.

דב חנין: אני לא מדבר על להתעשר מזה.

דב חנין: והתוצאה היא שאנשים שיש להם כסף, הדבר היחיד שהם מאמינים בו זה בבלטות.

דב חנין: ולכן, גם אם יטילו עליהם עוד מיסים, הם ימשיכו להשקיע בבלטות, כי אין להם משהו אחר, והתוצאה היא שאת העלות הזאת הם יגלגלו על רוכשי הדירות.

דב חנין: התוצאה של מה שאתם מציעים תהיה בדיוק הפוכה.

דב חנין: בדיוק הפוכה למה שאתם רוצים להשיג.

דב חנין: ולכן אדוני היושב ראש, אני מציע לא רק את החלק של הירושה, אני מציע גם את החלק הראשון.

דב חנין: אני חושב שהמנגנון הזה הוא מוטעה.

דב חנין: הוא לא בכיוון הנכון.

דב חנין: אם היית שואל אותי מה צריך לעשות, אני אומר לך במשפט: תייצר מנגנון, כמו המנגנון שאתם השמדתם אותו בטעות, של מנגנוני פנסיה לטווח ארוך, של עידוד השקעות פנסיוניות ובמנגנונים של חיסכון לטווח ארוך, ואפילו אגרות חוב מיועדות להרבה שנים, כדי שאנשים יהיה להם מסלול אחר.

דב חנין: ואז תראה שאנשים יבחרו לבד, בלי עונשים ובלי שוטים, להשקיע במסלולים אחרים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פרופסור טרכטנברג.

משה גפני: ואחריו, בצלאל סמוטריץ'.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: אז ערן, צר לי להגיד שפשוט יש טעות בניתוח הכלכלי, לשיטתכם.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: אתם באים ואומרים שזה יגדיל את היצע הדירות.

מנואל טרכטנברג: אוקיי?

מנואל טרכטנברג: זה פשוט לא נכון.

מנואל טרכטנברג: ואני אגיד לך למה: זו תהיה התאמה חד פעמית, שקשה להעריך, של כמה אלפי דירות.

מנואל טרכטנברג: פעם אחת.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: מהרגע שאתה מחוקק את החוק, אז אלה שהתכוונו לחכות יותר, ימכרו בפחות זמן.

מנואל טרכטנברג: אוקיי?

מנואל טרכטנברג: אז בשנה מסוימת, בשנה הראשונה, יהיה גידול של x אלפים, שאני לא יודע כמה הם, ומשם ואילך, כן?

מנואל טרכטנברג: יהיה אותו דבר.

מנואל טרכטנברג: לא יכול להיות אחרת.

מיקי לוי: יתאזן.

מיקי לוי: יתאזן עוד פעם.

מנואל טרכטנברג: יתאזן עוד פעם.

מנואל טרכטנברג: נגיע לאותו מצב יציב - - -.

מנואל טרכטנברג: אין יש מאין שלאורך זמן יגדל ההיצע, אוקיי?

מנואל טרכטנברג: מהמקור הזה.

מנואל טרכטנברג: אז אתה יכול להגיד: טוב, בסדר, אז יהיה השנה כמה אלפי דירות, וזה יופי.

מנואל טרכטנברג: לא.

מנואל טרכטנברג: כי יש על זה מחיר לחלק מהמוכרים.

מנואל טרכטנברג: אתה מביא פה, בסדר, ממוצעים של כמה זמן לוקח, אבל אתה יודע היטב שיש ממוצע ויש התפלגות.

מנואל טרכטנברג: יש אנשים, לא מעטים – הייתי רוצה לראות מה סטיית התקן כאן, כן?

מנואל טרכטנברג: – שמתכוונים למכור את הדירה ולא מצליחים תוך שנה.

מנואל טרכטנברג: אז בהם אתה - - - מה לא? רגע, שנייה, את עושה לא.

<קריאה: מה לא?

מנואל טרכטנברג: מה לא?

מיקי רוזנטל: אתם לא מקשיבים.

מיקי רוזנטל: לא, באמת, אתם לא מקשיבים - - -

מנואל טרכטנברג: - - -

מיקי לוי: - - - מה לא?

מיקי רוזנטל: - - - היא עושה לא.

מיקי רוזנטל: ראינו את - - -.

מיקי רוזנטל: מאז שהממשלה הזאת כוננה מחירי הדירות עלו ב-8% עם כל מיליון הצעדים שלכם וכל קבינטי הדיור שלכם.

מיקי רוזנטל: באמת.

מיקי רוזנטל: אתם חושבים שכל החכמה נמצאת אצלכם - - -

משה גפני: לא, לא, לא, מיקי.

מיקי רוזנטל: לא, די.

משה גפני: מה "די"?

משה גפני: איזה "די"?

מיקי רוזנטל: שלא תעשה לנו - - -

משה גפני: אבל המחירים עלו גם בקדנציה הקודמת.

מיקי רוזנטל: טרכטנברג - - - ואומר דברי טעם, ועושים לו לא.

מנואל טרכטנברג: בסדר.

מנואל טרכטנברג: בסדר.

מנואל טרכטנברג: אז אני חוזר ואומר: יש התפלגות מסביב לממוצע.

מנואל טרכטנברג: אלא אם כן, אתה יודע, כולם מוכרים בשלושה חודשים.

מנואל טרכטנברג: יש התפלגות.

מנואל טרכטנברג: יש סטיית תקן.

מנואל טרכטנברג: יש כאלה שלא מוכרים אחרי שנה גם אם רוצים.

מנואל טרכטנברג: אני הייתי אישית במצב כזה לפני שמונה שנים.

מנואל טרכטנברג: אוקיי?

מנואל טרכטנברג: לא הצלחתי למכור את הדירה שלי תוך שנה, ושמתי ופרסמתי וכולי וכולי.

מנואל טרכטנברג: אני אפגע.

מנואל טרכטנברג: אוקיי?

מנואל טרכטנברג: אני אותו דייר שלא מצליח.

מנואל טרכטנברג: אם היו מעטים נפגעים ובסך הכול כל שנה יזרמו דירות לשוק – וואלק, אני אומר, בואו נשקול את זה.

מנואל טרכטנברג: אז אני חוזר ואומר: לשם המטרה שאתם הצבתם, חוץ מהתאמה חד פעמית, שהיא קטנה מאוד לשוק, לא יקרה כלום, וייפגעו אנשים בזנב העליון של ההתפלגות.

מנואל טרכטנברג: נקודה.

מנואל טרכטנברג: ועל כן, אין צורך לעשות את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי לוי.

מיקי לוי: תראו, גם ערן וגם מעיין, אתם יודעים שאני נותן כבוד, וכאן מעידים, מגן על פקידי האוצר כי הייתי שם שנתיים.

מיקי לוי: אבל החוק הזה הוא בחטא.

מיקי לוי: קודם כל, עשיתם תרגיל לא יפה: הכנסתם את חוק הירושה אל תוך החוק של מכירה של שנתיים.

מיקי לוי: זה לא יפה, זה לא מקובל, זה לא יושרה וזה לא מוסר.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה?

מיקי לוי: יש שני חוקים בחוק, אדוני.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז מה.

מיקי לוי: זה לא יפה.

משה גפני: - - - לשניהם נמצא - - -

מיקי לוי: זה שני חוקים שונים לחלוטין.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: אני העליתי את העניין במליאה.

מיקי לוי: כי לצורך העניין, הרב ליצמן היה תורן ממשלה, והוא נשא את הדברים.

מיקי לוי: הרב ליצמן נשא את הדברים במליאה ואני עליתי כדי להגיב.

מיקי לוי: ואני הגבתי על שני החוקים.

מיקי לוי: תיכף אני אדבר עליהם.

מיקי לוי: גם על הנושא של השנתיים מכירת דירה ראשונה, צמצום לשנה, וגם על הנושא של מכירת דירה לירושה תוך שנתיים.

מיקי לוי: ואז אני אומר, מתחיל לדבר על זה, והוא אומר: עזוב אותך, חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: ואני רק אקריא את מה שאמר שר הבריאות בשם הממשלה.

מיקי לוי: לכן, מטריד אותי שאתם מביאים את זה היום, כי מישהו כאן לא אומר אמת.

משה גפני: לא, לא, לא, לא, לא, לא פייר.

משה גפני: לא פייר.

מיקי לוי: אני חוזר בי.

משה גפני: לא, לא פייר.

אורן אסף חזן: יש התאמות.

אורן אסף חזן: תגיד: - - -

מיקי לוי: יש לי התאמות.

משה גפני: לא פייר.

משה גפני: - - - דיברתי עם הרב ליצמן - - -

מיקי לוי: רגע, אדוני.

מיקי לוי: רגע, תן לי להקריא את מה שהוא אמר.

מיקי לוי: אני בזכות דיבור.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אל תבוא אליהם בטענות - - -

מיקי לוי: לא בא אליהם בטענות.

מיקי לוי: בא לשר האוצר בטענות.

משה גפני: בסדר.

מיקי לוי: דברי השר ליצמן, אדוני.

מיקי לוי: אני מוכן לתת את זה לפרוטוקול.

מיקי לוי: מתוך פרוטוקול המליאה: אומר הרב ליצמן במענה למה שאמרתי – הסיכום עם משרד האוצר, מה שידוע לי, גם עם יושב ראש ועדת הכספים – כל הנושא הזה של מס עיזבון יוצא.

מיקי לוי: לא יהיה בחוק הזה.

מיקי לוי: אני יכול להמליץ גם שאני חושב שצריך להאריך, אבל על זה אין לי סיכום עם האוצר.

מיקי לוי: הכוונה של השנה-שנתיים.

מיקי לוי: אבל כל הנושא הזה של מס עיזבון, שיחול גם על ירושה – זה לא.

מיקי לוי: זה יצא מהחוק הזה, וכך צריך להיות.

מיקי לוי: אנחנו, לפחות ביהדות התורה, לא הסכמנו לתמוך בחוק הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: עכשיו, אני רוצה לדבר על שני החוקים - - -

משה גפני: אני חייב להעיר: יש פה קצת מעשה לא הגון.

משה גפני: אני אגיד לך למה.

משה גפני: אני אגיד לך.

מיקי לוי: זה מהמליאה, אדוני.

משה גפני: לא, בסדר.

משה גפני: אני אגיד לך.

משה גפני: מה שאתה מקריא זה נכון.

משה גפני: יש חוק שעבר בקריאה ראשונה.

משה גפני: הוא עבר לוועדת הכספים.

משה גפני: לא היה ויכוח על זה.

משה גפני: בגלל - - -

אורן אסף חזן: לא, אבל זה למה הצבענו בקריאה ראשונה - - -

מיקי לוי: גם חברי הקואליציה, אדוני היושב ראש.

מיקי לוי: אני שכנעתי את חברי הקואליציה.

אורן אסף חזן: לא, לא, לא - - - שכנעת אותנו - - -

מיקי לוי: הם לא הסכימו להצביע.

אורן אסף חזן: נכון.

אורן אסף חזן: נכון.

אורן אסף חזן: אני - - -

משה גפני: רק להסביר טכנית.

משה גפני: טכנית: אין שינוי בהחלטה של ועדת השרים לחקיקה.

משה גפני: ועדת השרים לחקיקה אישרה את החוק הזה.

משה גפני: מליאת הכנסת אישרה את החוק הזה מתוך כוונה, ואומר את זה גם הרב ליצמן, שזה עובר לוועדת הכספים.

משה גפני: יש חוקים שהם חושבים שהם יוכלו להעביר את זה בכוח – לא מביאים את זה לוועדת הכספים.

משה גפני: שולחים את זה בעיקר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה גפני: - - - ואומר את זה הרב ליצמן, והתפקיד שלהם זה להגן על החלטה של ועדת השרים לחקיקה.

משה גפני: אתה יודע את זה - - -

מיקי לוי: אני יודע ומכבד את זה.

משה גפני: הם מציגים את מה שהחליטה ועדת השרים לחקיקה.

משה גפני: לא היה בעניין הזה - - -.

משה גפני: מה שהרב ליצמן מדבר, הוא מדבר על זה שבוועדה נוציא את זה - - - לאף אחד.

מיקי לוי: רוצה להגיד שהיינו מפילים את זה במליאה, אדוני.

מיקי לוי: הייתה תמימות דעים.

משה גפני: כן, כן.

מיקי רוזנטל: אם לא הייתה הבטחה כזו.

מיקי לוי: אם לא הייתה הבטחה כזו.

מיקי רוזנטל: אנחנו הבנו את זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו הבנו את זה ככה.

משה גפני: בסדר גמור.

אורן אסף חזן: אבל מיקי ומיקי, אתם לא מקשיבים ליושב ראש.

אורן אסף חזן: הוא אומר: אנחנו, פה, בוועדה.

אורן אסף חזן: אנחנו נעשה מה שאנחנו - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: גם קיבלתי אישור משר האוצר - - -

אורן אסף חזן: תודה רבה.

מיקי לוי: טוב.

מיקי לוי: עכשיו, אני רוצה לדבר על השנה-שנתיים.

מיקי לוי: ההישג יהיה רק בשנה הראשונה.

מיקי לוי: אז אתם תצליחו, את השנה הראשונה, את השנתיים, לצמצם לשנה.

מיקי לוי: לאחר מכן, התור יהיה של עוד שנה ועוד שנה.

מיקי לוי: הצמצום לא יהיה.

<ערן ניצן: זה לא נכון, אדוני - - - ולסד - - -

מיקי לוי: עכשיו, תראו, אתם באים ואני אומר לכם שיש דירה בפריפריה, בשדרות, ויש דירה בקיסריה.

מיקי לוי: שכרגע, המצב באור יהודה הוא בעייתי ולא מוכרים.

מיקי לוי: ויש בעיות בדירה של משפרי דיור בחיפה, בהדר, - -

אראל מרגלית: בשוק הטורקי או בשוק תלפיות.

מיקי לוי: - - או בשוק הטורקי.

מיקי לוי: ויש בעיות של דירות שאי אפשר למכור.

מיקי לוי: אני, בשנת 2000, מכרתי דירה בשכונה טובה מאוד בירושלים, בשכונת רמת שרת – אתה מכיר אותה היטב – לקח לי 18 חודש.

מיקי לוי: כל חודש הוצאתי על פרסום מחדש כי הייתה בעיה.

מיקי לוי: הייתה דירה של חמישה חדרים עם גינה.

מיקי לוי: אני יכול להגיד את זה על השולחן.

מיקי לוי: לא יכולתי למצוא קונה.

מיקי לוי: אלא אם כן הייתי מפסיד איזה 80 אלף דולר, לצורך העניין.

<ערן ניצן: באיזו שנה זה היה?

<ערן ניצן: לפני כמה שנים זה היה?

מיקי לוי: מה זה רלוונטי?

רחל עזריה: זה לא יצא לשוק.

<ערן ניצן: זה רלוונטי - - - האלה יחזרו - - - 12 חודשים, ובשנים האלה העלינו, כי אי אפשר היה למכור.

<ערן ניצן: עכשיו מוכרים, אז אנחנו מורידים - - - להוריד - - -

מיקי לוי: תקשיב, אתה רוצה להביא חוק.

מיקי לוי: אתה יודע מה זה לבטל חוק?

מיקי לוי: עכשיו, ככה.

מיקי לוי: אתה רוצה לדפוק את האיש בפריפריה שרוצה לשפר את הדיור שלו, כי הוא לא מסוגל למכור תוך שנה?

מיקי לוי: מה.

מיקי לוי: אני לא מבין.

מיקי לוי: עד כמה – באמת, זה לא אליכם – לצד הפוליטי אפשר להיות רע ולהצליף באזרחי מדינת ישראל?

אורן אסף חזן: עד עכשיו הם לא אמרו דבר רציני.

מיקי לוי: אני אומר לכם את זה.

מיקי לוי: יש מקומות שאי אפשר.

מיקי לוי: משפרי דיור לא מסוגלים למכור את הדירה שלהם.

מיקי לוי: לכן, הבקשה שלכם היא לא רלוונטית.

מיקי לוי: היא לא הגיונית.

מיקי לוי: כבר שילם האזרח, שילם האזרח את מס הרכישה.

מיקי לוי: הרי הוא רוצה למכור את דירתו.

מיקי לוי: כי כשהוא לא מוכר את דירתו הוא צמוד למדד יוקר הבנייה במקרה הטוב, לממד המחירים במקרה הרע.

מיקי לוי: תלוי איזה הסכם הוא עשה.

מיקי לוי: יש לו רצון.

מיקי לוי: - - - לא מופנה אליכם.

מיקי לוי: מופנה לדרג הפוליטי.

מיקי לוי: מה הרעות הזו?

מיקי לוי: מה ההצלפה בגבם של אזרחי מדינת ישראל?

מיקי לוי: אם אדוני מפיל את הסיפור השני, אני אמנע מלהגיד עליו כמה מילים.

מיקי לוי: אם לא, אז אני מבקש, אדוני, את רשות הדיבור.

משה גפני: מה זה הסיפור השני?

מיקי רוזנטל: מס הירושה.

מיקי לוי: הנושא של מס הירושה.

משה גפני: אני מפיל אותו.

מיקי רוזנטל: אוקיי.

מיקי רוזנטל: אז גם אני אוותר על הזכות לדבר עליו.

משה גפני: כן, אני מפיל אותו.

משה גפני: אם אני מביא אותו להצבעה, אין פה אפילו אחד שיצביע בעד.

משה גפני: בבקשה, אורן.

אורן אסף חזן: אני לא מפנה אצבע מאשימה, לא כלפיך ולא כלפי אף אחד אחר, אבל פעם אחר פעם מגיעים לפה בשם משרד האוצר, מתוך איזשהו רצון לשנות, לשפר, לעדן, להזיז משהו בשוק הדיור בישראל; אבל פעם אחר פעם הם באים עם הצעות.

אורן אסף חזן: לא רק שהן לא טובות.

אורן אסף חזן: הן גרועות.

אורן אסף חזן: אנחנו, פעם אחר פעם, נתקלים פה במציאות שבה שרוצים לעזור לחלשים ביותר, אז עוזרים על חשבון החלשים.

אורן אסף חזן: או כשרוצים לפתוח את שוק הדיור, אז מכריחים את שאלה שעד שסוף-סוף יכלו לשים קורת גג נורמטיבית מעל ראשם, לזרוק החוצה.

אורן אסף חזן: אני מתנגד.

אורן אסף חזן: בשביל זה ביקשתי רק להגיב בצורה ברורה.

אורן אסף חזן: מתנגד לשני הדברים האלה.

אורן אסף חזן: אלה דברים אסורים.

אורן אסף חזן: דברים לא ראויים.

אורן אסף חזן: זה בגדר שערורייה.

אורן אסף חזן: לא הגיוני שאתם באים היום – אני מתעסק בכוונה, קודם כל, בעניין הירושה – לא כל מי שקיבל בית בירושה זה אומר שהוא איש שיש לו כסף.

אורן אסף חזן: אגב, רוב האנשים שזוכים במשהו בירושה זה דווקא אלה שכל החיים שלהם עבדו ולא היה להם.

מיקי לוי: אורן, ואם יש ארבעה אחים ושניים רבים והולכים לבית משפט?

אורן אסף חזן: אתה צודק - - -

מיקי לוי: בעיה.

רחל עזריה: לא, לא, הירושה, יש פה הסכמה.

רחל עזריה: לא צריך את זה.

רחל עזריה: בסדר - - -.

רחל עזריה: זה מורכב מדי.

אורן אסף חזן: בעניין הירושה, צריך לבטל את הדבר הזה לגמרי.

אורן אסף חזן: לא לקצוב את זה בזמן.

אורן אסף חזן: זה אחד.

אורן אסף חזן: נקודה.

אורן אסף חזן: אני לא אצביע, לא כאן ולא במליאה, אם הדבר הזה יבוא להצבעה.

אורן אסף חזן: זה אחד.

אורן אסף חזן: בעניין צמצום החודשים: נוצר מצב שבמציאות הארץ ישראלית, המציאות החברתית הכלכלית המאוד מאוד קשה, עד שבן אדם מצליח לשפר דיור ויכול אולי ליהנות מקצת benefit של שכירות או משהו כדי קצת לשים משהו בפה, גם אז רוצים לקחת לו את המעט.

אורן אסף חזן: אסור שהדבר הזה - - -

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: עמדתך ברורה.

אורן אסף חזן: זהו.

אורן אסף חזן: ומיקי, רק אני מזכיר, שאז, כשאתם הייתם במשרד האוצר, הייתם צריכים לפעול קצת יותר כדי שלא נגיע - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

אורן אסף חזן: לא, אני לא תוקף אותך.

אורן אסף חזן: ראית.

אורן אסף חזן: אני רק אומר.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

משה גפני: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אני באמת חותם על כל מילה, ואני לא רוצה לחזור, של דב ושל פרופסור טרכטנברג - - -

משה גפני: אני מציע לא לדבר על הירושה.

משה גפני: זה - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, לא מדבר על הירושה.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא.

בצלאל סמוטריץ': להיפך.

בצלאל סמוטריץ': אני על הסעיף הראשון.

בצלאל סמוטריץ': בסדר?

בצלאל סמוטריץ': חותם על כל מילה, גם של חבר הכנסת חנין, על היעדר האלטרנטיבות.

בצלאל סמוטריץ': שממילא כל הניסיונות האלה לא יעזרו.

בצלאל סמוטריץ': וגם על הניתוח הנכון של פרופסור טרכטנברג – על מה הדבר הזה יעשה לאורך זמן.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, בשביל לא לחזור, להוסיף שלוש נקודות קצרות: אחת, צריך לזכור שבסוף כל האלמנטים האלה, שאתם מנסים באמצעותם לטפל ביוקר הדיור, מגלמים, איך נקרא לזה?

בצלאל סמוטריץ': בחינה מסוימת של פגיעה בזכות הקניין.

בצלאל סמוטריץ': בסוף לבן אדם יש דירה ויש לו זכות להחליט מתי הוא מוכר אותה ומתי הוא לא מוכר אותה.

בצלאל סמוטריץ': והניסיון שלנו כמדינה להתערב, כרגולטור, להכריח אותו למכור בזמן מסוים, ממילא גם בטווחי מחירים מסוימים – אני לא טוען שאסור אף פעם לעשות את זה - - -

<ערן ניצן: אתה עושה את זה היום.

<ערן ניצן: אתה עושה 24 חודשים.

<ערן ניצן: אין חדש.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר בכלל: כל הגישה.

בצלאל סמוטריץ': הרי העליתם מס רכישה.

בצלאל סמוטריץ': אתם פועלים במגוון דרכים שבסופו של דבר נועדו לווסת – ותיכף אני אגיע לנקודה השנייה – לא מטפלים בשורש.

בצלאל סמוטריץ': נועדו לווסת את השוק הפרטי.

בצלאל סמוטריץ': ובכלל.

בצלאל סמוטריץ': כשרגולטור, כשמדינה מתערבת ומנסה לווסת שוק פרטי, זה משהו שצריך לעשות אותו מאוד בזהירות וכשאין ברירה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא טוען שאף פעם אסור לעשות אותו, אבל זה דבר שהוא מאוד-מאוד בעייתי.

בצלאל סמוטריץ': על גבי זה אני אומר שאנחנו לא מטפלים בשורש.

בצלאל סמוטריץ': השורש של בעיית הדיור – או אתם כן מטפלים.

בצלאל סמוטריץ': לא מספיק.

בצלאל סמוטריץ': וזה בוודאי לא חלק מטיפול השורש הזה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף, להוריד את יוקר הדיור זה לטפל בבירוקרטיה, בסרבול הליכי תכנון, לייצר היצע גדול, לייצר שיווקים.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לפתור את כל הבעיות רק דרך זה שנגרום לאנשים לא לקנות דירות, כי נעלה להם את המס, ונכריח אותם למכור, כי נוריד להם את הפטורים ממס.

בצלאל סמוטריץ': סופו של דבר, זה פלסטר שמועיל, אם בכלל, מעט מאוד.

בצלאל סמוטריץ': ועמדו על זה חכמים ומנוסים ממני בכלכלה.

בצלאל סמוטריץ': ובעיניי, יש פה גם תפיסה מהותית: המדינה - - -

משה גפני: בצלאל, אני רוצה להעיר, ברשותך, הערה: אני העברתי הרבה חוקים כאלה – של העלאת מס רכישה, וכן הלאה וכדומה.

משה גפני: אני לא זכור לטוב בעניין הזה.

משה גפני: זה לא הוריד את מחירי הדירות.

משה גפני: זה הביא כסף למשרד האוצר, ודי הרבה.

משה גפני: אבל אני עשיתי את זה.

משה גפני: אני הייתי חבר בקואליציה.

משה גפני: גם בקדנציה הקודמת שלי וגם עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': עשינו את זה עכשיו בחוק ההסדרים: העלינו את מס הרכישה.

משה גפני: בחוק הזה יש דבר חדש, שלא היה קודם.

משה גפני: קודם היה שיש לך שתי דירות, ויש דירה שאתה גר בה ודירה להשקעה.

משה גפני: כאן מדובר על - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מגיע לזה.

בצלאל סמוטריץ': ולכן זה בעיניי עוד הרבה יותר חמור.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע.

בצלאל סמוטריץ': זו הנקודה השלישית שרציתי להעיר, אדוני היושב ראש.

בצלאל סמוטריץ': כיוונתי לדעתך, ברוך השם.

בצלאל סמוטריץ': כיוונת לדעת גדולים.

בצלאל סמוטריץ': רק בניתי את זה מסודר.

בצלאל סמוטריץ': אחת, זה משהו שאנחנו לא אוהבים לעשות אותו.

בצלאל סמוטריץ': הוא מגלם פגיעה.

בצלאל סמוטריץ': שתיים, זה לא פותר את הבעיה במבחן התוצאה, חוץ מלהכניס כסף למדינה.

בצלאל סמוטריץ': זאת מטרה חשובה, אבל זאת לא המטרה שלנו כאן, עכשיו, ואנחנו לא רוצים להעלות מיסים על אזרחי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': וזה בעיקר לא טיפול השורש.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, המדינה צריכה לממש את אחריותה.

בצלאל סמוטריץ': אחריותה של המדינה זה הליכי תכנון, זה שיווקים, זה הקצאות.

בצלאל סמוטריץ': טפלו ברמת המחירים של רשות מקרקעי ישראל שמוכרת מגרשים ב-400 אלף שקל, 500 אלף שקל, 600 אלף שקל בפריפריה.

בצלאל סמוטריץ': זה הטירוף הגדול.

בצלאל סמוטריץ': טפלו במחירי התשתיות.

בצלאל סמוטריץ': תייצרו סבסוד למדינת ישראל בתשתיות.

בצלאל סמוטריץ': מחירי הדיור נקבעים, על פי רוב, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': בכלל לא בדירות יד שנייה.

בצלאל סמוטריץ': בדירות יד ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': שהמדינה היא זאת שבסוף, אחר כך, מכניסה את המיליארדים לכיס שלה בעלויות מטורפות, כרשות מקרקעי ישראל משווקת בה את המגרשים לאזרחים.

בצלאל סמוטריץ': פה הבעיה המשמעותית שלנו.

בצלאל סמוטריץ': נפשט את הבירוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': שם נילחם.

בצלאל סמוטריץ': ולא נתפוס את השוק הפרטי ונגרום אחר כך.

בצלאל סמוטריץ': נכריח את האנשים לכלכל את צעדיהם, כדי שהאינטרס הציבורי פה, מאיפה שהוא, אולי בסוף.

בצלאל סמוטריץ': ועוד פעם: זה לא עובד.

בצלאל סמוטריץ': אמר היושב ראש, אמרו אחרים: זה לא עובד.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו לנקודה השלישית: להבדיל, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': כמו שצריך לעשות אבחנה ברורה בין עבריין לבין מישהו שעבר פעם עבירה, חייבים לעשות אבחנה בין א7ותם משקיעים שיש להם ארבע וחמש ושש דירות, ומזה הם מתפרנסים, לבין בן אדם שהייתה לו דירה אחת וכולה שיפר דיור.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, קנה עוד דירה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, הוא זה שבגללו יש לנו יוקר דיור?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חייבים לאנוס אותו למכור את הדירה, לא תוך שנתיים אלא תוך שנה.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, פה הלכתם לאיבוד, ונדמה לי שזה מה שאמר גפני.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שאם הייתם אומרים לי: תשמע, כל בן אדם שעכשיו קונה משלוש דירות ומעלה או מחזיק מארבע דירות ומעלה, ישלם יותר מס על שכר דירה.

בצלאל סמוטריץ': נניח.

בצלאל סמוטריץ': בסדר?

בצלאל סמוטריץ': היום יש 10% מס על שכר דירה.

בצלאל סמוטריץ': יש לך ארבע דירות?

בצלאל סמוטריץ': תשלם יותר מס הכנסה.

בצלאל סמוטריץ': בסדר?

בצלאל סמוטריץ': גם מעל תקרות.

בצלאל סמוטריץ': נניח.

בצלאל סמוטריץ': פה, בעצם, עם מי אתם מתעסקים עכשיו?

בצלאל סמוטריץ': עם בן אדם שהוא לא משקיע.

בצלאל סמוטריץ': הוא אדם הכי נורמלי בעולם, שהייתה לו דירת שלושה חדרים.

בצלאל סמוטריץ': ניסה לשדרג אותה לארבעה חדרים או עבר דירה למקום אחר.

בצלאל סמוטריץ': מותר לו למקסם את הרווח שלו מהדירה שהוא מוכר.

בצלאל סמוטריץ': דיברו פה חברי כנסת על זה שאי אפשר, לא מספיקים למכור.

בצלאל סמוטריץ': גם אם יספיק, מותר לו למקסם.

בצלאל סמוטריץ': זהו.

בצלאל סמוטריץ': לכן אני מבקש ואני גם רוצה - - -

משה גפני: מה אתה מבקש?

בצלאל סמוטריץ': גם את החלק הראשון, ככל שפה לא יכפו עליי עכשיו הר כגיגית - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רחל עזריה, ואחרי זה אראל מרגלית.

רחל עזריה: כן, תודה.

רחל עזריה: דובר פה על זכות הקניין.

רחל עזריה: ואני רוצה לשים את זכות הקניין מול הזכות לחיים בכבוד.

רחל עזריה: אחד מיוצרי הפערים הכי משמעותיים בחברה שלנו זה אם יש לך בבעלותך דירה או אין לך בבעלותך דירה.

רחל עזריה: ולכן אי אפשר להתייחס לזה בנפרד, לעניין של זכות הקניין.

רחל עזריה: כל שאר הדברים שנאמרו פה: למה אתם לא עושים ככה, למה אתם לא עושים ככה, למה אתם לא עושים ככה – אני ארשה לעצמי, כיוון שאני מהמפלגה של שר האוצר, ואני מתעסקת בזה הרבה מאוד.

רחל עזריה: אנחנו משווקים בלי ספסור על הקרקע, וזו פעם ראשונה שזה קורה מזה הרבה מאוד זמן.

רחל עזריה: עושים הרבה מאוד מהלכים, שעושים בדיוק את כל הדברים.

רחל עזריה: משחררים את הבירוקרטיה.

רחל עזריה: אנחנו אפילו גיליתי – זה גיליתי – שאחת הסיבות שאנחנו לא מצליחים לבנות במהירות מספיק, אחד החסמים זה ברשויות המקומיות, שאין להם מספיק בודקי תכניות.

רחל עזריה: בגלל שב-2008 שינו את השיטה של איך עושים את ההתמחות בתור אדריכלים.

רחל עזריה: אז אפילו את זה אנחנו משנים.

רחל עזריה: אז אנחנו עושים את כל התהליכים האלה.

רחל עזריה: לכן, אני חושבת שבנושא הזה, אם אדם קונה דירה והוא רוצה לשפר; אם אדם יש לו דירה והוא משפר דיור ורוצה לעבור לדירה – שנה זה מספיק זמן.

רחל עזריה: אם מדובר ביזם, זה סיפור אחר.

רחל עזריה: לכן, אף אחד לא אומר: לבטל את זה לחלוטין.

רחל עזריה: ואני חושבת שכל הזמן צריך לזכור בעניין הזה.

רחל עזריה: והנושא של דירות זה לא רק זכות הקניין.

רחל עזריה: כמו זה שאנחנו משנים ומגדירים אזור לפינוי בינוי או מגדירים אזור להתחדשות עירונית.

מיקי לוי: זה זכות הקניין.

מיקי לוי: זה זכות הקניין - - -

רחל עזריה: כל דבר שקשור לדיור, כל הנושא של זכות הקניין הוא קצת יותר מורכב, ולכן יהיה מותר לעשות את המהלכים.

רחל עזריה: אני חושבת שזה גם מהלכים נכונים.

רחל עזריה: והדבר האחרון שאני רוצה לומר זה לגבי הירושה.

רחל עזריה: אני חושבת שזה מהלך נכון.

רחל עזריה: אני חושבת שהירושה – צריך לבטל אותו.

רחל עזריה: אני חושבת שהרבה אחים יודעים לריב.

רחל עזריה: בטח במשפחות גדולות יותר, תמיד יש אחד שעושה את המוות - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: על אחים שאלתי לא בהקשר של החוק הזה.

דב חנין: לא, אבל - - - למכור.

משה גפני: נכון.

משה גפני: נכון.

משה גפני: נכון.

רחל עזריה: כן, אבל זה הסיפור.

רחל עזריה: אתה צריך למכור.

רחל עזריה: זה אתגר גדול למכור.

רחל עזריה: וכל הרעיון הזה שיהיה זמן שיקצוב, ולכן אחים יפסיקו לריב.

רחל עזריה: נו.

רחל עזריה: קין והבל לא הצליחו להפסיק לריב, ואני לא חושבת - - -

משה גפני: יש גם אחים שלא רבים, אבל זה - - -

רחל עזריה: אני אומרת: אחים שלא רבים, הם לא רבים.

רחל עזריה: אחים שכן רבים, הם כן רבים וזה לא יעזור.

משה גפני: לא כולם רבים.

משה גפני: יש כאלה שלא רבים.

משה גפני: אבל גם אלה שלא רבים.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: מה שאמרו לנו בפעם שעברה, אחד הטיעונים של משרד האוצר, זה שזה יגרום לפחות מריבות.

רחל עזריה: הם יצטרכו להזדרז.

רחל עזריה: תהיה להם סיבה להזדרז ולמכור - - -

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אראל מרגלית.

אראל מרגלית: טוב.

אראל מרגלית: אז קודם כל אני מברך את שר האוצר על הפעולות שהוא כן עושה ועל הניסיון לקצץ בבירוקרטיה ועל הניסיון להגדיל את ההיצע, וזה הדבר המרכזי שלדעתי צריך לעשות.

אראל מרגלית: מה שאין, עדיין, בממשלה הזאת, ואני חייב לומר את זה: זה אין אסטרטגיה כוללת של דיור בר השגה, כמו שיש במערב אירופה או בארצות הברית.

אראל מרגלית: ודיור בר השגה, ואני רוצה לומר לכם, ואני לא רואה את זה מהממשלה: דיור בר השגה זה אסטרטגיה לזוגות צעירים או בארצות הברית זה נקרא young professionals.

אראל מרגלית: זה לגיל השלישי, זה למחוסרי דיור וזה לדיור להשכרה לסטודנטים.

אראל מרגלית: אין היום תכנית כוללת של דיור בר השגה בממשלת ישראל, והגיע הזמן שתהיה.

אראל מרגלית: עכשיו, ברמה הזאת אני רוצה לומר: אני מסכים עם מה שאמרו פה חבריי.

אראל מרגלית: זה בלתי סביר להכניס אדם שירש דירה באיזושהי צורה לתהליך של שנה, שבמסגרתו הוא צריך לסגור את כל הסיפורים.

אראל מרגלית: כי הרבה מאוד מקומות בארץ, הדברים שם הם מסובכים.

אראל מרגלית: הם פשוט מסובכים.

אראל מרגלית: והם לא כל כך פשוטים.

אראל מרגלית: בעיקר כשאתה, יש לך מצב שבו אתה יורש את זה עם אנשים אחרים.

אראל מרגלית: הוא היה צריך למכור דירה ברמת שרת.

אראל מרגלית: אני, עם האחים שלי, ירשנו את הדירה, ירשנו את זה בארמון הנציב ברחוב קשאני.

אראל מרגלית: וזה בדיוק היה בתקופה שהייתה שם מתיחות בג'אבל מוכבר.

אראל מרגלית: אי אפשר היה למכור שם את הדירה.

אראל מרגלית: ותאמין לי, הוא היה בבית ספר לרפואה, אני גמרתי ללמוד והיא הייתה בצבא.

אראל מרגלית: אם אנחנו היינו צריכים למכור את הדירה תוך שנה, היינו - - -.

אראל מרגלית: וגם גילינו שיש על חצי הדירה משכנתא שלא שולמה ולא היה ביטוח - - - ולכן אני חושב שזה בלתי סביר בעליל, בלתי סביר בעליל לדרוש בכרמיאל, בשדרות, בקריית שמונה, באופקים, בבאר שבע, במקום אחרי מקום, מאנשים לבוא ולמכור דירה בשנה.

אראל מרגלית: זה לא סביר.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: טוב.

מיקי רוזנטל: תודה.

מיקי רוזנטל: אז קודם כל אני שמח שהעניין של הירושה ירד.

משה גפני: כן.

משה גפני: אל תתייחס.

מיקי רוזנטל: אז אני לא אדבר עליו.

מיקי רוזנטל: אני אדבר על העניין שלי.

מיקי רוזנטל: תראו, המהלך הזה של קיצור זמן המכירה, בפטור כמובן, לא יגדיל את ההיצע של הדירות בזמן מתמשך, אלא לזמן נתון.

מיקי רוזנטל: ומתי זה יקרה?

מיקי רוזנטל: בשנה הראשונה של המהלך.

מיקי רוזנטל: ולמה צריך את זה בשנה הראשונה?

מיקי רוזנטל: לא בגלל מה שהפקידים אומרים פה.

מיקי רוזנטל: אני אגיד לכם את האמת.

מיקי רוזנטל: האמת הפשוטה היא שהשר משה כחלון במצוקה.

מיקי רוזנטל: הוא הבטיח שמחירי הדירות ירדו, ומחירי הדירות לא יורדים בקצב שהוא ציפה.

מיקי רוזנטל: ועושים הרבה צעדים, וצעדים, חלקם מבורכים.

מיקי רוזנטל: מה לעשות והמחירים דווקא עלו.

מיקי רוזנטל: ואנחנו, כולנו, רוצים שהם ירדו.

מיקי רוזנטל: אבל הצעד הקונקרטי הזה, צריך להגיד את האמת: נועד רק להוריד את מחירי הדירות מיד, לאלתר, על חשבון הציבור הישראלי.

מיקי רוזנטל: לא רק זכות הקניין שלו, אלא גם הגמישות שלו בעת מכירת הדירה.

מיקי רוזנטל: וזאת הסיבה היחידה שאתם מביאים את הדבר החצוף הזה לכאן.

מיקי רוזנטל: ואני מציע לכם למשוך אותו, כי אין לו שום היגיון כלכלי – נאמר.

מיקי רוזנטל: הוא לא יוזיל לאורך זמן את המחירים של הדירות.

מיקי רוזנטל: רק בשנה הראשונה של המהלך.

מיקי רוזנטל: אתם גורמים בזה נזק גדול מאוד לציבור הישראלי, וגם קונסים אותו.

מיקי רוזנטל: בסוף תצאו עם בוכטה של כסף.

מיקי רוזנטל: של מס רכישה יותר גדול.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

<יוסי אלישע: סליחה, יש גם מס שבח - - -

מיקי רוזנטל: וזה ממש חצוף, מה שאתם עושים פה.

מיקי רוזנטל: אין לזה, לא היגיון כלכלי.

מיקי רוזנטל: ואתם, בתור פקידות מקצועית, הייתם צריכים להגיד: את הדבר הזה, אתה רוצה, אדוני שר האוצר?

מיקי רוזנטל: תביא בעצמך את הביזיון הזה לוועדה.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מוכנים לייצג אותך בעניין הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ג'קי בלנגה.

<ג'ק בלנגה: אני מדבר רק על החלק הראשון.

משה גפני: מה זה החלק הראשון?

<ג'ק בלנגה: החלק הראשון לא קשור לירושה.

<ג'ק בלנגה: בסדר?

<ג'ק בלנגה: אני מדגיש את זה.

משה גפני: כן, אם אפשר בקצרה, בגלל שפעמים רבות צריך את העמדה שלכם בגלל שצריך את העמדה המקצועית.

משה גפני: הדיון פה הוא כבר כמעט לא מקצועי.

משה גפני: הוא דיון ממש ציבורי.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: בכבוד.

<ג'ק בלנגה: אז אני אגיד שני משפטים לגבי הנושא הראשון: אחד, אם בסוף תהיה פשרה של שנה וחצי כוללת להחלפת דירות פלוס מתן סמכות למנהל להאריך בשנה נוספת - - -

משה גפני: למה אמרת את המשפט הזה?

משה גפני: למה?

מיקי לוי: זה לא בחלקה שלך, ג'ק.

מנואל טרכטנברג: נכון.

מיקי לוי: זה לא בחלקה שלך.

אראל מרגלית: מישהו ביקש ממך להציע פשרה?

מיקי לוי: דבר מקצועית.

מיקי לוי: ג'ק, דבר מקצועית.

משה גפני: תאמר במשפט-שניים קצר, אבל תגיד את דעתך.

משה גפני: אמרת שנה וחצי.

<ג'ק בלנגה: אם בסוף תהיה פשרה של שנה וחצי פלוס סמכות למנהל, שלא קיימת היום, להאריך בשנה נוספת.

<ג'ק בלנגה: דהיינו, סך כל התקופה תהיה שנתיים וחצי, שזה יותר מהמצב הקיים היום, זה יפתור הרבה בעיות - - -

מיקי רוזנטל: באיזה עילות להאריך?

אראל מרגלית: זה בירוקרטיה - - -

<ג'ק בלנגה: בעילות שהנישום מנסה למכור את הדירה והוא לא מצליח, ואז ייתנו לו עוד שנה נוספת.

מנואל טרכטנברג: זה בירוקרטיה.

אראל מרגלית: ועוד בירוקרטיה?

בצלאל סמוטריץ': איך תוכיח?

<ג'ק בלנגה: זה לא בעיה להוכיח.

<ג'ק בלנגה: היום המערכת פשוט עושה ביטול עסקאות על מנת להתגבר על הבעיה הזאת.

<ג'ק בלנגה: המצב הרבה יותר קשה במשק היום, בחוק הקיים היום - - -

בצלאל סמוטריץ': היושב ראש, אתה מוכן לשאול אותו איך אפשר להוכיח את זה?

<קריאה: אי אפשר.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא עונה לשאלות שלנו.

<ג'ק בלנגה: אפשר.

<ג'ק בלנגה: אם פונים ומוכיחים שיש מתווך, ושבן אדם בא למנהל רשות המיסים ואומר לו: הנה, אני פרסמתי ואני מנסה למכור ואני לא מצליח.

<ג'ק בלנגה: נא אשר לי שנה - - -

אראל מרגלית: - - -

בצלאל סמוטריץ': למה אתה לא מצליח?

בצלאל סמוטריץ': כי המחיר מופקע - - - להוזיל את יוקר המחייה.

אראל מרגלית: תוציאו את הפקידים מתוך התהליך.

אראל מרגלית: עוד פעם פקידים?

<ג'ק בלנגה: כי גם היום, בתום השנתיים, מנסים - - - מצד שני, היום, כשבן אדם יורש דירה – שוב פעם, אני לא מדבר על הירושה.

<ג'ק בלנגה: אז לא להגיב - - -

אראל מרגלית: - - - גמרנו?

משה גפני: לא.

משה גפני: יש את סעיף 46.

משה גפני: אני לא מסיים דיון - - -

בצלאל סמוטריץ': היושב ראש, אני מציע על סעיף 46: בוא, תעביר את כל העמותות חוץ מזה, ועל זה נקיים דיון.

בצלאל סמוטריץ': הרי אל תדפוק את כולם.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: סליחה.

אראל מרגלית: לא.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה לדפוק את כולם?

משה גפני: רגע, אני יכול לדעת מה זה נוגע למה שאומר ג'קי בלנגה עכשיו לגבי השנה וחצי?

בצלאל סמוטריץ': שמעתי אותך אומר 46.

מיקי רוזנטל: מה פתאום.

מיקי רוזנטל: מה פתאום.

מיקי רוזנטל: באיזה נימוק?

מיקי רוזנטל: באיזו עילה?

<ג'ק בלנגה: אם עושים תיקון בחלק הראשון אנחנו מבקשים לאפשר גם להחליף את הדירה היחידה בדירת ירושה.

<ג'ק בלנגה: דהיינו, שבן אדם שירש דירה, יוכל למכור את הדירה שהוא גר בה ולעבור לדירת ירושה, והיא תהפוך להיות דירה יחידה.

<ג'ק בלנגה: היום זה לא מתאפשר בחוק, ויש נטייה להסכים לדבר הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, לשכת עורכי הדין.

משה גפני: יוסי אלישע.

<יוסי אלישע: אני רוצה רק להבהיר פה לחברי הוועדה שהנתונים שעליהם נסמך משרד האוצר הם נתונים עד שנת 2014.

<יוסי אלישע: עד שנת 2014 היינו בעולם שלא העלינו עוד את מס הרכישה.

<יוסי אלישע: ובשנתיים האחרונות, אני מזכיר לכולם, גם הועלה באופן משמעותי מס הרכישה וגם בוטל הפטור ממס שבח על דירת מגורים.

<יוסי אלישע: מה המשמעות היום?

<יוסי אלישע: בעצם, התמריצים שהיו אז הם לא התמריצים שיש היום.

<יוסי אלישע: היום מי שלא יעמוד בזמן, צריך להבין – תוך 18 חודש נופל עליו - - - של 25% מס שבח, ואחרי 24 חודשים – 8% או 10%.

<יוסי אלישע: המשמעות היא שאותם משפרי דיור הופכים להיות מחוסרי דיור.

<יוסי אלישע: חד משמעית.

<יוסי אלישע: יהיו פה מקרים טרגיים.

<קריאה: או שאנשים לא - - -

מיקי רוזנטל: או שאנשים לא ימכרו - - - כי לא יהיה כדאי - - -

<יוסי אלישע: ולכן המצב היום, שהוא מדורג, שבן אדם יודע שאחרי 18 חודשים הוא לא מצליח למכור את הדירה, יש לו - - - ראשון, שזה מס שבח.

<יוסי אלישע: הוא לא הצליח תוך 24 חודשים?

<יוסי אלישע: יש לו - - - שני.

<יוסי אלישע: לקחת את כל זה ל -12 חודשים?

<יוסי אלישע: מה יקרה אם השוק ייכנס להקפאה?

מיקי לוי: מה הטירוף הזה?

מיקי לוי: גם ככה קשה לאנשים לחיות פה.

<יוסי אלישע: צריך להבין.

<יוסי אלישע: אני אומר לכם – היום, היום, ויושבים פה אנשי מס שבח, יודעים טוב מאוד: היום יש מקרים טרגיים.

<יוסי אלישע: היום מגיעים למנהלי מס שבח מקרים טרגיים.

<יוסי אלישע: מה יקרה אם יעבור החוק הזה?

<יוסי אלישע: אני לא יודע.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ערן, בבקשה, תשיב.

<ערן ניצן: תודה.

<ערן ניצן: אני אשיב באופן הבא: אנחנו באים בידיים נקיות, היושב ראש.

<ערן ניצן: אנחנו עושים מאמצים בכל הגזרות.

<ערן ניצן: שר האוצר מעלה את העדיפות של הדיור ומקדיש את המיליארדים: גם באובדן הכנסה וגם בהוצאה.

<ערן ניצן: אנחנו פועלים.

<ערן ניצן: זה לא איזה מצב שבאה, יושבת ממשלה ואומרת לעצמה שהיא לא מטפלת בהיצע והיא באה גם לפה.

<ערן ניצן: אנחנו, קודם כל, מטפלים בהיצע שלנו.

<ערן ניצן: זה ברור.

<ערן ניצן: כי זה עלה מצד חברי הכנסת.

<ערן ניצן: אנחנו אומרים לכם פה: אתם משכנעים את עצמכם עכשיו שזה רק ייתן איזה - - - קטן לשנה.

<ערן ניצן: זה לא כל כך משמעותי.

<ערן ניצן: ההיפך.

<ערן ניצן: זה צעד "שיזרוק" אלפי יחידות לשוק, ואני מדבר עכשיו על ההפחתה של הממתינות.

<ערן ניצן: זה יגדיל את ההיצע דווקא בגלל האיומים שעלו פה.

<ערן ניצן: איומים במירכאות.

<ערן ניצן: אני אומר לך שהנתונים שלנו מראים שאדם שקונה דירה לפני שהוא מכר את הדירה שלו – אין לו עדיין את ההון שלו.

<ערן ניצן: הוא לא מכר את הדירה.

<ערן ניצן: אבל הוא כבר מתחייב על הדירה הבאה?

<ערן ניצן: – באופן מובהק, לפי הנתונים של מינהל ההכנסות - -

<יוסי אלישע: הנתונים לא רלוונטיים - - -

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: נגמר הדיון.

<יוסי אלישע: - - - אנשים - - -

משה גפני: נגמר הדיון.

<ערן ניצן: - - הם אוכלוסיות יותר חזקות.

<ערן ניצן: והדבר הזה גם מופיע במצגת, שנמצאת לפניכם.

<ערן ניצן: אלה האוכלוסיות החזקות יותר שמרשות לעצמן לקנות את הדירה לפני שהם מכרו את דירתם שיש להן - - -

אורן אסף חזן: בכמה אחוזים - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: נגמר הדיון.

<קריאה: - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: אין שאלות.

משה גפני: די.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: ערן, בבקשה.

משה גפני: לא מסכים.

אורן אסף חזן: בכמה עלו - - -

משה גפני: לא, לא, לא, לא.

משה גפני: אורן - - -

אורן אסף חזן: - - - הרוכשים - - -

משה גפני: אורן, לכל אחד יש פה עמדה ברורה.

מיקי לוי: אורן, אנחנו מצביעים נגד.

<ערן ניצן: היושב ראש, מה שאנחנו מציעים זה להחזיר את המצב לקדמותו.

<ערן ניצן: עד 2005 אלה היו 12 חודשים.

<ערן ניצן: השוק באמת היה – גם תיאר את זה חבר כנסת – שוק מת.

<ערן ניצן: ואז תיקנו פטור - - -

<יוסי אלישע: סליחה, אדוני - - -

משה גפני: לא, זה לא בסדר.

<יוסי אלישע: אבל - - -

משה גפני: זה לא בסדר.

<יוסי אלישע: זה לא נכון מה שהוא אומר.

מיקי לוי: חד משמעית, לא נכון.

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, אתה לא יכול להתפרץ.

משה גפני: ערן, משפט לסיום.

<ערן ניצן: ובשוק המת הזה פעלו כדי להאריך ולהקל על הדירות הממתינות.

<ערן ניצן: היושב ראש, השוק עולה היום.

<ערן ניצן: הדוגמאות שניתנו לאנשים שנתקעו עם הדירות שלהם פחות, הרבה פחות רלוונטיות היום.

<ערן ניצן: בשוק העולה הזה צריך להגיד לאנשים: השוק עולה.

<ערן ניצן: ישנו מחסור.

<ערן ניצן: הממשלה פועלת בכלים שלה, אבל אנחנו מגדילים את ההיצע - - -

מיקי לוי: ערן, באילת אי אפשר למכור דירה בשנתיים.

מיקי לוי: באילת אי אפשר למכור דירה בשנתיים.

<קריאה: - - -

<ערן ניצן: לגבי הדירות, אתה לא ניהלת את הדיון על דירות בירושה.

משה גפני: משפט לסיום.

<ערן ניצן: אני אומר לך שגם הדירות בירושה, למרות ההתנגדות שעולה פה, אתם כוועדת הכספים, כשאנחנו פונים אליכם אנחנו פונים אליכם ברמה המקצועית.

<ערן ניצן: זה לא פוליטי - - -

מיקי לוי: אתה עושה טעות.

מיקי לוי: אל תטיף לנו מוסר, ערן.

מיקי לוי: אל תטיף לנו מוסר, ערן.

משה גפני: די.

משה גפני: תטיף.

משה גפני: תטיף.

משה גפני: זה בסדר.

<ערן ניצן: אנחנו צריכים את העזרה הזאת - - -

מיקי לוי: אל תטיף לנו מוסר, ערן.

מיקי לוי: זו החלטה של חברי הכנסת או של - - - ואני מגן עליכם.

משה גפני: תטיף.

משה גפני: אני מסכים.

<ערן ניצן: אנחנו מבקשים את אישורה של ועדת הכספים לפסוע לצדנו ולהגדיל את ההיצע.

<ערן ניצן: אנחנו לא חוסכים במשאבים.

מיכל רוזין: אבל תענה על עניין הירושה.

מיכל רוזין: תתייחס לטענות - - -

<ערן ניצן: אנחנו לא חוסכים במשאבים.

משה גפני: לא.

משה גפני: תעזבי את הירושה.

<ערן ניצן: שני הצעדים, ובזה אני ממצה, היושב ראש, אלה צעדים שאנחנו פונים אליכם כגורמי מקצוע ואומרים שהם צעדים שיזרימו חמצן להיצע הדירות בשוק ויאפשרו לנו לצמצם את - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: תראו, רבותיי, תמונת המצב היא כזאת: הירושה יוצאת מהחוק.

משה גפני: היא יוצאת מהחוק.

משה גפני: אני מבקש לא לקיים על זה יותר דיון.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: אני מודה, ערן, אני מודה לכם, אני מודה למעיין, אני מודה לאנשים אצלכם.

משה גפני: אתם מציגים את עמדת הממשלה כפי שאושרה בוועדת השרים לחקיקה.

משה גפני: אנחנו נלחמנו, כמה חברים, גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, לא להביא את החוק הזה בכלל לקריאה ראשונה במליאת הכנסת.

משה גפני: מספר שבועות זה קרה, וזה לא הובא.

משה גפני: זה יצא, גם על ידי יושב ראש הכנסת, אבל גם על ידי חברים.

משה גפני: אני לא צריך להגיד את זה.

משה גפני: ובסופו של דבר זה נכנס, והייתה הסכמה שזה יבוא לוועדת הכספים, ועמדתה של ועדת הכספים בנושאים הללו ידועה.

משה גפני: זהו.

משה גפני: אז זו תמונת המצב.

משה גפני: אז הירושה יוצאת.

משה גפני: נשאר הסעיף הראשון.

משה גפני: הסעיף הראשון מדבר על מקרה שבו לא מדובר על משקיע.

משה גפני: מדובר על בן אדם שיש לו דירה יחידה.

משה גפני: ובדירה היחידה הזאת נולדו לו ילדים, ברוך השם, או שמצבו הכלכלי השתפר או אני לא יודע מה או שהוא עובר – מקום העבודה שלו נמצא.

משה גפני: הוא היה גר באופקים והוא רוצה לעבור למעלות.

משה גפני: הוא צריך למכור את הדירה באופקים וצריך לקנות במעלות.

משה גפני: הוא לא משחק עם השקעות.

משה גפני: יש פה דבר חדשני, שאני מציע לחברי הוועדה לחשוב על הדבר הזה.

משה גפני: לא לסיים את הדיון בעניין.

משה גפני: אנחנו נמשיך לחשוב על זה.

משה גפני: נראה מה אנחנו עושים בישיבה הבאה.

משה גפני: הירושה לא תובא יותר - - -

אורן אסף חזן: מה הרציונל שעומד מאחורי - - -?

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: בשביל זה צריך לחשוב.

אורן אסף חזן: עוד לא הסבירו לנו - - -

משה גפני: למה הקדוש ברוך הוא נתן לך שכל?

משה גפני: בשביל מה לעשות?

משה גפני: בשביל שהוא יחשוב בשבילך?

משה גפני: אז זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני: אני אמשיך את הדיון לגבי הנושא של סעיף 46.

משה גפני: אני מבקש לומר לכם כדלהלן: אני עושה הפסקה, ואנחנו נמשיך את הדיון בעניין הזה בשעה 13:00.

משה גפני: אני אתייעץ גם עם כמה חברים בדרך.

משה גפני: אני רוצה לומר לחברים בוועדה: יש לי יותר ניסיון מאחרים.

משה גפני: האחרים יותר חכמים ממני.

משה גפני: אנחנו נכנסים למדרון חלקלק, בעייתי מאוד.

אראל מרגלית: למה?

משה גפני: מכיוון שאם אנחנו מתחילים לא לפי הכללים הקיימים פה - - -

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אם נפסול אחת, אז נפסול את כולם.

משה גפני: רגע.

משה גפני: תנו לי.

משה גפני: תנו לי.

משה גפני: אני אומר את דעתי.

משה גפני: אני גם אחטוף עליה ביקורת בגלל - - -

אורן אסף חזן: גפני, אפשר לבחון את הכללים ולראות אם זה מוחרג מהכללים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: זה בסדר.

אורן אסף חזן: הניסיון - - -

משה גפני: על זה יהיה דיון.

אורן אסף חזן: - - -

משה גפני: אורן, על זה יהיה דיון.

אורן אסף חזן: הניסיון - - -

משה גפני: אורן, על זה יהיה דיון.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: אי אפשר - - -

משה גפני: על זה יהיה דיון.

משה גפני: מותר לכל חבר ועדה.

משה גפני: זה גם היה בוועדות הקודמות.

משה גפני: מותר לכל חבר ועדה לומר את דעתו.

משה גפני: תדעו אבל, יש דברים שנמצאים ברשימה הזאת, שמבחינתי אני חייב להצביע נגד.

משה גפני: חייב.

משה גפני: לא רשות.

משה גפני: כל מה שאני יכול להצביע על כל הרשימה בעד, שאם אין דברים פליליים או דומים להם או שיש כיוון של פלילי – אז אני מצביע על כל הרשימה.

משה גפני: ואני הולך לדבר גם איתך, בצלאל.

משה גפני: לא עכשיו.

משה גפני: נדבר לפני שנקיים את הדיון ההוא.

משה גפני: אם נתחיל בזה, מחר זה יתנקם בכל אחד מאיתנו.

אורן אסף חזן: זה לא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: רוצים לשנות את הכללים?

משה גפני: מותר.

משה גפני: רוצים לקבל החלטות חדשות?

משה גפני: גם מותר.

משה גפני: אני הייתי גם בשינוי כללים.

משה גפני: הייתי גם בשינוי חקיקה שהיה בעניין הזה.

משה גפני: כל דבר בעניין של סעיף 46 או של סעיף 61 זה חרב פיפיות.

משה גפני: את מה שתעשה היום תתחרט מחר.

משה גפני: ולכן אני, עוד יותר מכם – יש פה דברים שאסור לי להצביע.

משה גפני: אני אתייעץ על זה.

משה גפני: בשעה 13:00 מחדשים את הישיבה.

משה גפני: תודה רבה, ערן.

משה גפני: תודה רבה, מעיין.