ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 186, 2016-03-01 13:10

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, חברים, מנכ"ל משרד התקשורת, חברי חברי הכנסת, הדובר, הרשמת הפרלמנטרית, ברשותכם, אני קודם כול מתנצל על האיחור.

איתן כבל: סיימנו דיון לא קל בנושא המאבק בתאונות הדרכים ולכן איחרנו.

איתן כבל: אנחנו מקיימים עכשיו דיון שני בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 57) (הרשות והמועצה לשידורים מסחריים), התשע"ג-2013, מה שאנחנו קוראים לו "ברית המועצות".

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, בדיון הקודם שהתקיים ב-21 בינואר 2016 נשמעו הערות כלליות.

איתן כבל: מבחינתי ניתן להתחיל בהקראת סעיפי הצעת החוק.

איתן כבל: כמובן לכל אחת ואחד תינתן הזכות להשמיע את קולם.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר את עמדתי הכוללת בנושא הזה.

איתן כבל: בכוונתי להעביר את הצעת החוק.

איתן כבל: אני אומר את זה בפתח כל הצעת חוק כדי שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: אפשר אחת מהשתיים: או להתכתש ולהפסיד או לעזור לנו להוציא מתחת ידינו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: אני פתוח לגמרי, ומי שמכיר את העבודה של הוועדה הזו יודע שבכל הצעת חוק או דיון שמונח לפתחנו אנחנו לא מתנהלים כחותמת גומי ואיננו חותמת גומי.

איתן כבל: אנחנו עושים את כל אשר לאל ידינו כדי להוציא תוצאה עוד יותר טובה מזו שמונחת בפנינו, וזה לא קשה כי בדרך כלל הממשלה מגישה הצעות חוק ברמה לא איי-איי-איי.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית רוצה לומר כמה מילים בהתחלה או אפשר להתחיל בהקראה?

<אתי בנדלר: מבחינתי אפשר להתחיל.

<דנה נויפלד: אני מבקשת להתחיל לקרוא מסעיף 29 דווקא כי עד הסעיף הזה מופיעים תיקונים של סעיפים בתוך חוק התקשורת.

<דנה נויפלד: כאן מופיעים הסעיפים המכוננים שאפשר להסביר על עבודת הרשות ועל הסמכויות והתפקידים שלה.

<דנה נויפלד: אז אם לא אכפת לכם, נתחיל מסעיף 29 בעמוד 9.

איתן כבל: תאמרי לי איפה אנחנו מתחילים לאחוז.

איתן כבל: אבל לפני כן, אני רוצה לשאול את המנכ"ל שלא היה בדיון הקודם, נבצר היה ממנו, האם אדוני המנכ"ל מבקש לומר ממש בקצרה משפט-שניים בעניין הזה, לתת לנו כיוון לתהליך שאתם מבקשים.

<שלמה פילבר: שני משפטים קצרים.

<שלמה פילבר: האחד, על הצעת החוק שמונחת על שולחנכם והולכת להידון אני חושב שלא צריך להרחיב, כל היושבים פה מכירים אותה היטב.

<שלמה פילבר: היא גם לא הצעה חדשה.

<שלמה פילבר: עוד נשיא המדינה הנכבד בתפקידו כשר התקשורת הגיש אותה לראשונה ומאז היא הוגשה שלוש או ארבע פעמים.

<שלמה פילבר: הוא טבע את השם "ברית המועצות".

<שלמה פילבר: בסך הכול הנושא הזה נידון כבר כמה וכמה פעמים בכמה ועדות של הכנסת.

<שלמה פילבר: ההצעה הנוכחית היא הצעה טכנית, במובן הזה שהיא לא משנה מהות של סמכויות אלא בעיקר מאחדת את הסמכויות הקיימות היום של שני הגופים בגוף אחד, וזאת במטרה לייעל.

<שלמה פילבר: זה כתוב בדברי ההסבר להצעת החוק, כולם מכירים את זה.

<שלמה פילבר: נקודה אחת שעליה אני חייב תשובה לוועדה מהדיון הקודם, נשאלנו האם לחכות לתיקוני החקיקה שאמורים להגיע בעקבות הדיונים של הוועדה שאני עומד בראשה, שעוסקת בהסדרת השידורים.

<שלמה פילבר: הסברתי גם ליושב-ראש הוועדה וגם ליועצת המשפטית לוועדה באריכות שחובה לעשות את התהליך במדורג, ואסביר מדוע.

<שלמה פילבר: כפי שאמרתי, הצעת החוק הזאת דנה בפלטפורמה, שאמורה להיות כלי הקיבול שיקבל את תיקוני החקיקה העתידיים של הדה-רגולציה.

<שלמה פילבר: כדי שלא נעשה עבודה כפולה וכדי שנוכל להכין את הצדדים הטכניים הנדרשים, קרי: בחירת מועצה, בחירת יושב-ראש מועצה, השלמת דיונים עם ההסתדרות ביחס לעתיד העובדים וכל הדברים הנדרשים שמופיעים גם בהצעת החוק הזאת אנחנו מבקשים וממליצים לסיים את הדיון בהצעת החוק הזאת, להעביר אותה, לתת לנו את הזמן להתארגן ולהכין אותה, מתוך כוונה שהמועצה הזאת תהיה מוכנה, אנחנו צופים, לקראת ינואר 2017.

<שלמה פילבר: במקביל אנחנו כנראה נביא שורה של תיקוני חקיקה מהותיים יותר, שעליהם יהיו כמובן דיונים סוערים פה בוועדה, בנושא הדה-רגולציה, שכרגע אנחנו דנים בהם בוועדה.

<שלמה פילבר: כשהם יסתיימו אותה מועצה, שכבר תהיה מוכנה, תוכל לקלוט אותם וליישם אותם.

איתן כבל: אני רוצה לומר לאדוני, אני רוצה להבהיר את הדברים.

איתן כבל: "ברית המועצות" – אני עוד זוכר אותה, לא רק את ברית המועצות האמיתית.

איתן כבל: הייתי בין האנשים שעסקו בעניין הזה לצדו של כבוד נשיא המדינה הנוכחי.

איתן כבל: העניין הוא זה, בדילמה הזו, מצד אחד, יש לנו רצון להעביר את "ברית המועצות" סוף-סוף, שהצעת החוק הזאת תמומש, אבל יחד עם זאת, כשהוועדה בראשותך פועלת בימים אלה חלק מהמלצותיה, ואחרי הדיונים והמאבקים שיתקיימו בוועדה, אמורים להיות מוטמעים בתוך התהליך הזה.

<שלמה פילבר: יותר בתוך הסמכויות של הגוף החדש.

<שלמה פילבר: פחות במבנה שלו.

<שלמה פילבר: לכן אין סתירה בין הדברים.

<שלמה פילבר: זה מה שנקרא בכלל "מָתַי יְמנה".

<שלמה פילבר: זאת אומרת, אם למשל כל המלצותינו יידחו עדיין הגוף הזה, כגוף אחד מאוחד במטרה לייעל את הפיקוח על שוק השידורים, נדרש.

איתן כבל: אדוני אומר לי שבעצם "ברית המועצות" במתכונת החדשה, שהיא קודם כול מתכונת ארגונית יותר מאשר מתכונת שיש בה כללים לשינוי פני התקשורת, לשיטתך, אם אני מבין נכון, זה קודם כול עניין טכני, מהותי אבל טכני, שבסופו של עניין יש לו כלים לפעולה כבר היום, וכשיגיעו, לאחר שיעברו או לא יעברו, מבלי להיכנס עכשיו לכל הדיון הזה אם יהיו עניינים, הם יהיו אחר-כך אותם כלים שאיתם תעבוד.

<שלמה פילבר: בדיוק כך.

<שלמה פילבר: יותר מזה, כתבנו בהמלצות הביניים או במסמך הביניים שפרסמנו, הרי כאשר הגוף הזה יקום הוא לא יכול להתחיל יש מאין רגולציה ולכן בכל מקרה הוא יישם ויאמץ את הכללים הקיימים היום ועליהם יעשה אדפטציה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לוודא, למרות שסעיף התחילה המוצע קובע שתחילתו של החוק תהיה 6 חודשים מיום פרסומו, עם אפשרות לדחות את זה ב-6 חודשים נוספים, לכן אני מניחה שזה יהיה, במקרה הטוב, בעוד שנה, האם הכוונה היא לפעול לבצע את כל המינויים לפי החוק המוצע כדי שביום תחילת החוק תהיה לך כבר מועצה מוכנה על המדף?

<שלמה פילבר: כן, זאת בדיוק הכוונה.

<שלמה פילבר: לכן אנחנו מבקשים להקדים את הדיון עכשיו כדי שאפשר יהיה לעשות את כל ההליכים האלה, שכפי שאנחנו רואים בתאגיד השידור לוקחים זמן רב, המינוי של נציגי הציבור.

<אתי בנדלר: הרבה מאוד-מאוד-מאוד זמן.

<שלמה פילבר: עוד מעט תוכל לומר שעל כל יום שאולי אנחנו עיכבנו את זה המנגנון מעכב את זה יותר.

איתן כבל: בבקשה, דנה נויפלד, אמרי לנו איפה לאחוז.

<דנה נויפלד: כדי לא ליצור בלבול, המספרים הם כמו בנוסח הכחול, אבל הנחנו בפניכם נוסח מעודכן.

<דנה נויפלד: מדובר על סעיף 29 להצעת החוק בעמוד 9, פרק ב'3: הרשות והמועצה לשידורים מסחריים.

<דנה נויפלד: נתחיל בהקראה ואחרי כן נסביר.

<דנה נויפלד: בסעיפים שמופיעים בהתחלה יש יותר תיקונים טכניים.

<דנה נויפלד: זה הפרק החשוב בתוך ההצעה אז עדיף להתחיל ממנו.

<ליאת גלזר: סעיף 6סג הוא סעיף חדש המוצע להוסיף לחוק התקשורת.

איתן כבל: תסבירי בבקשה במה דברים אמורים ונשמע התייחסויות, אם יש כאלה.

<אתי בנדלר: אני גם מציעה שכאשר נעשה שימוש במונחים שמוגדרים בסעיף 1 צריך לחזור לסעיף 1 ולהסביר כדי שיהיה ברור על מה מדובר פה.

<דנה נויפלד: נסביר הכול.

<דנה נויפלד: זה הסעיף המכונן שמקים את הרשות לשידורים מסחריים.

<דנה נויפלד: אדוני היושב-ראש, אין יותר "ברית המועצות" אלא "הרשות לשידורים מסחריים".

<דנה נויפלד: הרשות תהיה אחראית על האסדרה ועל הפיקוח של השידורים.

<דנה נויפלד: למעשה זה סעיף המשפך, שאומר שהרשות תמלא תפקיד- - -

איתן כבל: תהילה שוורץ אלטשולר, נראה לי שאת בסוג של מצוקה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו יושבים פה עם נוסחים שונים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש פה שינויים?

<הילה שמיר: לא, הכול בסדר.

<הילה שמיר: המצוקה נפתרה.

<דנה נויפלד: סעיף קטן (ב) שואב את הסמכויות של הרשות מחקיקת התקשורת, כאשר זה מונח שמוגדר.

<דנה נויפלד: "חקיקת התקשורת" היא החוקים הרלוונטיים שדיברנו עליהם בישיבה הקודמת, חוק התקשורת (בזק ושידורים) וחוק הרשות השנייה.

<ליאת גלזר: מוצע במסגרת הזו, מכיוון שהרשות השנייה לא תתקיים במתכונת ההיא, לשנות לו את השם ומעכשיו בחוק קוראים לו "חוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור".

איתן כבל: אין לכם משפט ארוך יותר?...

איתן כבל: זה יותר ארוך מן המועצה עצמה.

<דנה נויפלד: יש שני דברים שצריך לשים אליהם לב.

<דנה נויפלד: אחד, שהרשות הזאת היא רשות פנים ממשלתית.

<דנה נויפלד: שניים, שלאורך כל הצעת החוק יש אבחנה בין הרשות למועצה, במובן שהרשות היא הגורמים המקצועיים, גורמי המקצוע והסגל המקצועי שנמצא ברשות, לעומת המועצה.

<דנה נויפלד: יהיו סמכויות שונות – תיכף נגיע לזה – בין הסמכויות שיש לרשות לבין סמכויות המועצה.

<דנה נויפלד: המועצה היא הגוף שמתווה את המדיניות למפקח.

<דנה נויפלד: נראה את זה אחר-כך.

<דנה נויפלד: הרשות אמורה לפעול, אם כן, לפי המדיניות שהתוותה המועצה.

איתן כבל: ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר ידידתי כתבה מסמך שלם.

איתן כבל: אני מודה לכן.

איתן כבל: אם לא עשיתן את זה עד עכשיו אני מציע מאוד וממליץ לקרוא אותו מכיוון שעולות שם לא מעט נקודות שמצריכות התייחסות.

איתן כבל: בבקשה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: תודה רבה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני תומכת כמובן בניסיון של משרד התקשורת לייצר את התהליך הזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה תהליך מבורך.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שהוא באמת היה נדרש כבר לפני שנים ארוכות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בהקשר הזה אני רוצה להעיר שתי הערות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הערה אחת שמאוד-מאוד מטרידה אותי, והיא מטרידה אותי עוד יותר בגלל תוכנית העבודה של משרד התקשורת לשנת 2016 וגם בגלל מסקנות הביניים של דוח ועדת פילבר, הדבר הבסיסי שנדרש בהצעת החוק הזאת הוא ההתייחסות לשאלה לשם מה מאסדרים את שוק הטלוויזיה המסחרית בישראל.

<תהילה שוורץ אלטשולר: במילה אחת אגיד: מטרות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: המטרות של חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו והמטרות של חוק התקשורת אינן אותן מטרות ולפעמים אפילו עשויה להיות סתירה ביניהן.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כל המטרות האלה, יש לי גם עליהן ביקורת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: למשל חוק הרשות השנייה נראה דומה מדי לחוק השידור הציבורי, שנעשה אז ממש בצלמו ובדמותו, וזאת הייתה טעות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לעשות כאן האחדה של המטרות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בעולם של רגולציה מיטבית בראש ובראשונה הרגולטור שואל את עצמו לשם מה אני מאסדר שוק.

<תהילה שוורץ אלטשולר: האם זה כדי להתמודד עם כשלים בתחרות?

<תהילה שוורץ אלטשולר: האם זה כדי להגן על הצרכן?

<תהילה שוורץ אלטשולר: האם זה כדי להגן על יצירה ישראלית מקורית?

<תהילה שוורץ אלטשולר: האם זה כדי להגן על שוק החדשות?

<תהילה שוורץ אלטשולר: כל אחד מן הדברים האלה הוא מטרה בפני עצמה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: איך אני מתעדף בין המטרות האלה?

<תהילה שוורץ אלטשולר: לפעמים, למשל, לא בהכרח תחרות מובילה למשהו שהוא טוב יותר לחדשות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הרגולטור חייב להסביר לעצמו את הדבר הזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בכל מקרה אנחנו יוצרים כאן כלי, כפי שאמר מנכ"ל משרד התקשורת, ולהציג את הדבר הזה כאילו מדובר באיזה הליך טכני, בעיניי לא בונים רשות רגולטורית במדינת ישראל כהליך טכני.

<תהילה שוורץ אלטשולר: דבר ראשון שואלים את השאלה: בשביל מה, ואז שואלים: איזה גוף באופן מיטבי ישרת את המטרה הזאת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: פה אני רוצה להעיר עוד הערה אחת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: גם מבנה של גוף הוא דבר שצריך להצדיק.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני רוצה לומר פה משהו אמיתי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לפני שנתיים ו-3 שנים כתבתי בחמת זעם נגד האפשרות לעשות את הרשות הזאת כרשות פנים-ממשלתית.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חייבת להגיד שאחרי שיחות עם עורכת-דין נויפלד אין לי כבר עמדה בעניין הזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לשים את הדבר הזה על השולחן.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו עושים פה דבר שמנוגד לכל מה שקורה בעולם, אבל יכול להיות שהוא מוצדק בתנאי הארץ ותושביה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: עדיין, למה מודל של מועצה ציבורית הוא מודל טוב ויצדיק את עצמו בתוך הממשלה?

<תהילה שוורץ אלטשולר: למה הדבר הזה טוב?

<תהילה שוורץ אלטשולר: איפה ראינו שהייתה הצלחה כל-כך גדולה למועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו?

<תהילה שוורץ אלטשולר: איפה ראינו שמליאת רשות השידור עשתה עבודה כל-כך טובה?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אולי צריך לחשוב על כלי שיהיה בו רק דרג מקצועי, שייבחר בצורה הכי-הכי בטוחה ו-אפוליטית שאפשר.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כלומר, יש כאן שני דברים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש כאן את הסיפור של התכליות והמטרות, שבלעדיהן אסור להתקדם לדעתי, והדבר השני הוא הצדקה – והייתי רוצה לשמוע את אנשי משרד התקשורת – למבנה שהם מציעים כאן.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש לי עוד הערות קטנות אבל נשמור אותן לאחר-כך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנא התייחסותכם.

<דנה נויפלד: קודם כול, אני מודה לד"ר תהילה שוורץ אלטשולר.

<דנה נויפלד: בפעם שעברה העלינו אותך לדרגת פרופסור.

<דנה נויפלד: ..

<תהילה שוורץ אלטשולר: בקרוב בימינו.

<תהילה שוורץ אלטשולר: ..

איתן כבל: זה אני, אני תמיד מפרגן.

איתן כבל: ..

<דנה נויפלד: לא אכפת לי, אם אנחנו עושים מיתוג מחדש גם את שלך אפשר כבר לעשות, אם את רוצה.

<דנה נויפלד: .. אני רוצה להעיר ביחס למה שנאמר כאן.

<דנה נויפלד: קודם כול, תמיד כל הצעת חוק יש בה פשרה.

<דנה נויפלד: לעשות את הטוב ביותר ואת המצוין היה אפשר להמשיך ולנסות לעשות אבל אז לא היינו מתקדמים גם עוד 12 שנים.

<דנה נויפלד: הרעיון של ההצעה הזאת היה להתחיל את הדרך, שהיא דרך ארוכה, ולחלק אותה לחלקים.

<דנה נויפלד: בשלב הראשון לאפשר את ההקמה של הגוף על מנת להתחיל ולארגן את הרגולציה מחדש, כאשר במקביל יושבת ועדת פילבר ומחליטה איך הרגולציה העתידית תיראה.

<דנה נויפלד: רק לאחר מכן אפשר יהיה להסדיר מחדש גם את סעיף הסמכויות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא סמכויות אלא מטרות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא אותו דבר.

<דנה נויפלד: אסביר שוב ואדייק.

<דנה נויפלד: מטרות, תפקידים וסמכויות.

<דנה נויפלד: גם המטרות, גם התפקידים וגם הסמכויות נגזרים מתפיסת העולם הרגולטורית וכמובן שאם תפיסת העולם הרגולטורית היא תחרותית אז יהיה נכון לקבוע את זה כתפקיד של הרשות ואחר-כך לתת סמכויות למועצה בהקשר הזה.

עודד פורר: למה אתם רותמים את העגלה לפני הסוסים?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל אתם לא עושים את זה.

<דנה נויפלד: כיום פועלות שתי רשויות שונות במקביל במקום שבו צריך שתהיה ראייה אחת.

<דנה נויפלד: לכן כשלב ראשון נאחד את הגופים האלה.

<דנה נויפלד: אנחנו לא משנים את המצב הקיים.

<דנה נויפלד: אני אומרת את זה ואגיד את זה בכל ישיבה: אין שינוי במצב הקיים.

<דנה נויפלד: מה שתהילה שוורץ אלטשולר מדברת עליו, והיא צודקת, נכון לעשותו, אבל הוא לא קשור עכשיו דווקא לאיחוד.

<דנה נויפלד: אם לא יקרה כלום, אם ועדת פילבר לא תתכנס, לא תחליט ולא תעשה שום דבר, עדיין המצב ששתי רשויות ממשיכות לפעול במקביל ולהסדיר שוק שהשחקנים שלו משפיעים זה על זה הוא לא הגיוני.

איתן כבל: אני רוצה להתייחס לדברים.

איתן כבל: אני רוצה להתייחס גם למה שנאמר פה.

איתן כבל: השאלה שהעלית הייתה השאלה הראשונה שהעליתי, וגם חבר הכנסת פורר התייחס אליה, לשם מה זה נדרש.

איתן כבל: לצערי, או לשמחתי, אנחנו לא פועלים בסיפור פשוט.

איתן כבל: המצב שבו שתי רשויות עובדות – צריך לטפל בו.

איתן כבל: בשלב הראשון הצורך לאחד את שתי הרשויות הוא צורך ללא קשר לכלום.

איתן כבל: בתחילת הדרך שאלתי בדיוק את השאלה הזאת.

איתן כבל: השאלה הראשונה כשנפגשנו הייתה: סליחה, יש את ועדת פילבר.

איתן כבל: למה צריך עכשיו לרתום עגלה לפני סוסים?

איתן כבל: אני אומר לכם, יש מסקנות ביניים לוועדת פילבר, יהיה דוח של ועדת פילבר, אולי אפילו יהיה תזכיר שלם של הצעת חוק.

איתן כבל: אני לא יודע אם תהיה הצעת חוק, ולא בהכרח רק בגלל הדיונים בתוך הוועדה הזאת יקומו כוחות כלשהם שיגידו לא.

איתן כבל: אני אמון על הגישה התוספתית.

איתן כבל: במשך 12 שנים המתנו שזה יקרה, ולא קרה.

איתן כבל: אני לא רוצה להימצא במצב שבסוף אנחנו יוצאים קרחים מכל הכיוונים.

איתן כבל: קודם כול, אין ויכוח בעניין הזה, שהאיחוד הזה אמור לייצר מצב טוב יותר, לפחות על הנייר, מהמצב הנוכחי, גם אם לא יתקיים כלום.

איתן כבל: אני עובד איתם עקב בצד אגודל, מבלי לקבוע עכשיו את עמדתי כהוא זה, אם אני מסכים או לא מסכים, תומך או לא תומך בכל התהליכים שמתקיימים, גם לי אין מושג בתוך התהליכים האלה לאן זה הולך.

איתן כבל: קראתי גם את ההתייחסות של ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר ושל חברייך למסקנות הביניים.

איתן כבל: יש שם שאלות, אין על כך ויכוח, ואנחנו גם קוראים את העיתונות, חלקה עניינית יותר, חלקה פחות, אבל מבלי להתייחס לכל הדברים האלה.

איתן כבל: לכן זה מה ששכנע אותי.

איתן כבל: היועצת המשפטית לוועדה הנכבדה, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת ישראל כבר צפתה פני העתיד בעניין הזה ממש מן הרגע הראשון.

איתן כבל: הנקודה הראשונה שהיא ואני בשיחותינו בעניין הזה שאלנו: האם זה נדרש או לא נדרש, עלתה בזמן אמת.

איתן כבל: המסקנה שלי בעניין הזה הייתה שצריך לקדם את זה כי הנושא חשוב, בלי קשר לכלום.

איתן כבל: הטענות שאת מעלה הן כבדות משקל ואני רואה אותן מולי.

איתן כבל: בדיון הקודם, כאשר לא היית כאן, שבו פתחנו את הדיון ושמנו את כל השאלות האלה לפתחנו, וגם בדיון המקצועי הסגור שהתקיים אל מולם, כפי שאנחנו משתדלים תמיד לעשות באופן טבעי בטרם אנחנו יוצאים לדרך, עלו כמעט כל השאלות שגברתי העלתה בצורה ישירה מאוד ובוטה מאוד כדי לנסות לקבל את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: לא אהבתי את העניין הזה של המועצה ובתוך הממשלה.

איתן כבל: כל השאלות האלה נשאלו.

איתן כבל: אני חושב שגם בדיון פה ובשיח שיתקיים פה נוכל לשפר עוד יותר ולחזק יותר את מה שמתקיים, מבלי להתעלם בכלל מהעניינים שאת טוענת שצריך להניח אותם על סדר היום.

איתן כבל: לכן החלטנו להביא את זה לדיון ולתקן את אשר ניתן לתקן.

איתן כבל: בכל מקרה אני אומר לכם, בכל הכבוד לשלמה פילבר, ואני אומר את זה בכבוד רב מאוד, אני עדיין לא רואה חוק.

איתן כבל: מהניסיון רב השנים שלי במקום הזה, אני אפילו מתבייש להגיד איך הדברים האלה מתרחשים, מתי הם מתחילים ואיך הם מסתיימים בכלל.

איתן כבל: ראינו את חוק השידור הציבורי, שד"ר תהילה שוורץ אלטשולר ליוותה אותו מקרוב מאוד, כמה ורסיות הוא עבר במשך כל השנים.

<אתי בנדלר: ואחרי שהוא התקבל מה קורה.

איתן כבל: מלחמות יומיומיות.

איתן כבל: בבקשה, התייחסויות נוספות.

מיקי רוזנטל: אחת השאלות שהעלתה ד"ר אלטשולר, והיא כן שאלה מהותית גם על השלב הזה, היא השאלה האם זה יהיה פנים-ממשלתי או חוץ-ממשלתי, מה השיקולים.

מיקי רוזנטל: נהוג בעולם – וד"ר אלטשולר ציינה את זה – שהדבר הזה מתקיים כמועצה עצמאית, לא תוך-ממשלתית.

מיקי רוזנטל: מה השיקולים לכאן ולכאן?

איתן כבל: הדיון הקודם הוקדש רובו ככולו, אם לא כולו, לשאלה הזאת, וגם בשיח הסגור עם הממשלה רוב הדיון התמקד בזה.

מיקי רוזנטל: אני יודע אבל עכשיו אנחנו קוראים את הצעת החוק.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו משאירים אותה כלשונה זה אומר שאנחנו מסכימים.

מיקי רוזנטל: מקדמים הצעת חוק שיש לה יתרונות מסוימים כאשר הרשות יושבת במשרד התקשורת, זה לשון החוק.

איתן כבל: זה לא בדיוק כך.

<דודו קובסניאנו: היא לא יושבת במשרד התקשורת.

איתן כבל: סליחה, אדוני, תודה, אתה רוצה להחליף אותי?

איתן כבל: עבדתי קשה כדי להגיע לכאן.

איתן כבל: אם אדוני רוצה, יש מפלגות שמקבלות אנשים באופן חופשי.

איתן כבל: לא אצלנו.

רוברט אילטוב: גם אתם קיבלתם חופשי.

רוברט אילטוב: ..

איתן כבל: חשבתי שתשב בשקט...

רוברט אילטוב: מה עם כל הפריימריז שעשיתם אלה שעבדו קשה?...

איתן כבל: מיקי רוזנטל, הנקודה שאתה מעלה חשובה.

איתן כבל: הוצג שניתן לה ריפוי אפילו חזק יותר בתוך התהליך המתקיים.

איתן כבל: זאת בדיוק הנקודה.

איתן כבל: התבנית שנבנתה, השתכנעתי ואני גם מוצא לנכון שנתחיל לקרוא את הסעיפים ונעבור סעיף-סעיף כדי לייצר גם את השלייקעס, השתכנעתי כי מבחינתי הנושא – אני לא חושב שאפילו פה בתוך האולם הזה דנה נויפלד, וכמובן גם אתי בנדלר ולאה ורון, אבל אני לא חושב שיש מישהו, בוודאי מבין חברי הכנסת, כמוני שליווה ומלווה את הנושאים האלה לכל אורכם באופן כל-כך קרוב ונלחם בדיוק סביב הנקודות האלה שאדוני מציג.

רוברט אילטוב: ומה התשובה?

<דנה נויפלד: אני יכולה להסביר בקצרה.

איתן כבל: בכל זאת, כדי שתנוח דעתנו.

<דנה נויפלד: הרי השאלה אם גוף פנים-ממשלתי או חוץ-ממשלתי בהקשר של עצמאותו של גוף היא השאלה.

<דנה נויפלד: הרי לא עניין המבנה התאגידי הוא הרלוונטי.

<דנה נויפלד: יש איזו תפיסה שאם הגוף הוא חוץ-ממשלתי, במובן של תאגיד ציבורי, תאגיד סטטוטורי, אזי הוא יותר עצמאי מאשר גוף פנים-ממשלתי.

<דנה נויפלד: אנסה לשכנע את חבר הכנסת רוזנטל במהלך הדיונים ולהצביע על הסעיפים הרלוונטיים שבזכותם הגוף הזה יהיה עצמאי, כי זו המטרה.

<דנה נויפלד: המטרה של ההצעה הזאת היא שאותו גוף רגולטור יהיה עצמאי.

<דנה נויפלד: עצמאי מפני מי?

<דנה נויפלד: מפני הגורמים הפוליטיים.

<דנה נויפלד: כאשר מדברים על עצמאות אני צריכה לשאול אותך ממי אתה רוצה שהם יהיו עצמאים.

מיקי רוזנטל: הפרדת התקשורת מהפוליטיקאים ככל שאפשר.

<שלמה פילבר: אם אתה קורא את העיתונים של היומיים האחרונים אתה משתכנע שהם כנראה נורא רוצים את המשך הרגולציה של הפוליטיקאים.

מיקי רוזנטל: יכול להיות.

מיקי רוזנטל: לכן אני גם לא משוכנע ולכן רציתי לשמוע את הנימוקים.

מיקי רוזנטל: אבל נגיע לזה.

מיקי רוזנטל: אין לי שום בעיה.

<דנה נויפלד: זה רק בשביל להניח את דעתך.

איתן כבל: חד-משמעית, נבנו כלים, שאני לא בטוח שהם לא יותר חזקים.

<אתי בנדלר: וייתכן שאפשר לעבות אותם.

איתן כבל: חבר הכנסת רוזנטל ידידי, אני יכול לומר לך כמי שבאמת מלווה ונלחם בדיוק סביב הנקודה הזאת, השתכנעתי.

איתן כבל: כמו תמיד אנחנו פה לא חותמת גומי ותמיד נוכל לעבות, להוסיף ולחזק כדי שתנוח דעתנו.

מיקי רוזנטל: באתי בראש פתוח ובנפש חפצה.

מיקי רוזנטל: לא באתי עם עמדה חד-משמעית.

מיקי רוזנטל: באתי לשמוע.

עודד פורר: יש פה סעיף שדילגנו עליו בהקראה, אולי דנתם עליו בישיבה הקודמת שבה לא השתתפתי, אבל אני מתייחס להוספה של סעיף 6ח(ו1) שנותן בעצם לשר- - -

<דנה נויפלד: עוד לא דיברנו עליו.

עודד פורר: עוד לא הגענו אליו אבל כבר דיברתם על נושא העצמאות.

עודד פורר: הוא נותן לשר את כל הכלים- - -

<דנה נויפלד: כאשר נגיע נסביר אותו.

<דנה נויפלד: לכן אמרנו שנערוך קודם דיון על המועצה, שם יש סמכות ספציפית ונסביר מה המהות שלה.

<דנה נויפלד: אסיים את כל ההסבר לחבר הכנסת רוזנטל.

<דנה נויפלד: אנחנו מדברים בהקשר של מינויים, בהקשר של תקציב ובהקשר של סמכויות, שזה מה שמקנה בסופו של דבר את העצמאות.

<דנה נויפלד: תיכף נתחיל לדבר על מינויים ואז תוכל לראות, אני מקווה שתנוח דעתך.

איתן כבל: אני רוצה להעלות להצבעה את סעיפים קטנים (א) עד (ד) בסעיף 6סג.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיפים אושרו.

<לאה ורון: חבר הכנסת מיקי רוזנטל יכול להצביע במקום חבר הכנסת יוסי יונה.

מיקי רוזנטל: בעצם למה לא לפרסם פרוטוקולים?

איתן כבל: תן להם להסביר ואז תשאל מה שאתה רוצה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף של שקיפות, שהרשות תפעל בשקיפות.

<דנה נויפלד: זה עוד ממד של עצמאות.

<דנה נויפלד: זה לקבוע יעדים מראש ולפרסם אותם, לפרסם דוחות שנתיים, וגם המועד מצוין עכשיו בתוך החוק, וגם את שמות המשתתפים ועיקרי ההחלטות.

<דנה נויפלד: כניסיון של פעולתן של מועצות המטרה היא שהשיח יהיה חופשי ושהדיון יהיה חופשי ושייאמרו כל הדברים שנכון שייאמרו בדיון.

<דנה נויפלד: החלטות המועצה ועיקרי הדיון – זה מה שחשוב לציבור לדעת בשביל השקיפות של הדיון.

<דנה נויפלד: כאשר יש דיונים שנמשכים שעתיים או 3 שעות לפעמים הפרוטוקולים הם באורך של מאות עמודים.

<דנה נויפלד: מעבר לסרבול שיש בכך, זה מיטיב את ההבנה ואת היכולת לעקוב אחרי הדיון כאשר מופיע בסופו של דבר סיכום של עיקרי הדיון, מי השתתף ואילו החלטות התקבלו.

<דנה נויפלד: אנחנו מדברים על מועצה שאמורה להתכנס לישיבות רבות.

<דנה נויפלד: זה מקל על ההבנה ועל היכולת לעקוב אחרי מה שקורה בדיון.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה בא לגרוע מחוק חופש המידע?

<דנה נויפלד: לא, זה לא בא לגרוע.

<דנה נויפלד: זה מחייב את הפרסום באתר.

<אתי בנדלר: במידה מסוימת זה מסייג.

איתן כבל: חברים, תודה רבה לכם על השיח המקצועי מאוד אבל אף אחד לא מבין מה אתם אומרים.

איתן כבל: תודה גברתי, את תאמרי את דבריך, היועצת המשפטית תתייחס, תהילה שוורץ אלטשולר תתייחס ואחר-כך אני אתייחס.

<דנה נויפלד: אסביר.

<דנה נויפלד: החובה פה היא חובה מוגברת.

<דנה נויפלד: לפי חוק חופש המידע, כאשר אדם רוצה מידע הוא צריך לפנות לפי הפרוצדורה שמנויה בתוך חוק חופש המידע, לרבות פנייה לגורמים שלישיים, על כל המשתמע מכך.

<דנה נויפלד: פה יש חובה פוזיטיבית בחוק שעיקרי הדיון, ההחלטות ומה שנאמר פה יעלה לאתר של הרשות.

<דנה נויפלד: כל מה שכתוב פה בעניין של הסייג הוא שעניינים פרטיים או עניינים לפי הסייגים שיש בחוק חופש המידע שלא נכון לחשוף אותם לא יעלו באופן אוטומטי לאתר הרשות.

<אתי בנדלר: גם חוק השידור הציבורי מתייחס לפרסום החלטות המועצה והוא קובע שהחלטות המועצה יועמדו לעיון הציבור, בין השאר, באתר האינטרנט של תאגיד השידור הציבורי "בכפוף לסייגים לפי סעיף 9 לחוק חופש המידע".

<אתי בנדלר: חוק חופש המידע בסעיף 9 קובע שני סוגי מידע.

<אתי בנדלר: סוג אחד, בסעיף קטן (א) שבו, הוא מידע שאין למסרו, וסוג שני הוא מידע שאין חובה למסרו.

<אתי בנדלר: אני שמה את הדגש כרגע על מידע שאין חובה למסרו.

<אתי בנדלר: בהתאם לנוסח שאתם הצעתם, מידע שאין חובה למסרו לא יפורסם.

<אתי בנדלר: אני מציעה להשאיר את זה לשיקול דעת בהתאם להוראות סעיף 9 לחוק חופש המידע ולהיצמד לנוסח של חוק השידור הציבורי, שזה יהיה בכפוף לסייגים ולא לקבוע קטגורית שלא לפרסם.

<דנה נויפלד: בסדר גמור, אין בעיה.

איתן כבל: אני חושב שהתוספת הזאת מקובלת, מה גם שכבר עשינו אותה.

<דנה נויפלד: הניסוח הזה הוחלט בישיבה הקודמת אבל אני מקבלת כל ניסוח שתחליטו עליו.

<אתי בנדלר: אם טעיתי בפעם הקודמת, מודה ועוזבת תרוחם.

<דנה נויפלד: העיקרון מקובל.

איתן כבל: דנה נויפלד, העקיצה הייתה מיותרת.

איתן כבל: זה קורה.

איתן כבל: מה, אזכיר לדנה כל מה שהיא אמרה?

איתן כבל: עוד מישהו רוצה להעיר מעבר למה שסוכם?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מבקש לאשר את סעיף קטן (ה) עם שני השינויים שהוכנסו בו.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: סיימנו קטע חשוב על שקיפות, ובוודאי בהמשך עוד יהיו כל מיני עניינים.

איתן כבל: אנחנו נוגעים ברגל חשובה נוספת, של מינוי המועצה.

איתן כבל: בדרך כלל הוא עניין רגיש מאוד.

איתן כבל: אני מבקש שגברתי תתאר בקצרה את סיפור הדרך של תהליך המינוי במועצה וכל הדברים שאנחנו אמורים להתייחס אליהם.

רוברט אילטוב: השר לא רוצה להאציל סמכויות?

איתן כבל: נדון בזה כשתלך.

איתן כבל: ..

<דנה נויפלד: אסביר, גם בהקשר של העצמאות.

<דנה נויפלד: המועצה שמדובר בה היא מועצה ציבורית של 11 חברים, כך מוצע.

<דנה נויפלד: אחד הוא היושב-ראש, והוא יהיה עובד מדינה; יהיו עוד שני עובדי מדינה אחרים בתוך המועצה, האחד בהמלצת שר התקשורת והאחד בהמלצת שר התרבות; ו-8 נציגי ציבור.

<דנה נויפלד: אם אתה רוצה, אסביר על כל אחד מהם.

איתן כבל: אני רוצה בבקשה שתסבירי.

<דנה נויפלד: יהיו שני נציגים מתחום הכלכלה או הניהול.

<דנה נויפלד: זה מה שעוד לא הקראנו.

<דנה נויפלד: אולי קודם נקרא.

איתן כבל: אני מציע שנקרא את הסעיף כולו כדי שנוכל להתייחס לכול.

איתן כבל: כבר ראיתי שחסר פה נציג הזמר העברי.

<דנה נויפלד: הרכב המועצה נועד לשקף את הניסיון והידע הרלוונטי, גם המקצועי וגם הציבורי, שנדרשים לתחום האסדרה של השידורים.

<דנה נויפלד: ניסינו לפרט פה את אותם כישורים רלוונטיים ומגוונים שיכולים לסייע בעבודה של המועצה, כך שיהיו פה גם נציגי ציבור שיש להם ניסיון – הדגש הוא על ניסיון – של מספר שנים, כדי שיישבו במועצה אנשים שבאמת יכולים להביא מהניסיון והכישורים שלהם.

איתן כבל: את הערך מוסף שלהם בתוך התהליך.

<דנה נויפלד: גם בתחום הכלכלה והניהול, גם בתחום היצירה הטלוויזיונית וגם כאלה שהניסיון שלהם הוא בזיקה לעבודת המועצה בתחום של תרבות וחינוך, תקשורת או מדעי החברה.

<דנה נויפלד: ליושב-ראש יש כישורים מוגברים והוא נבחר בצורה אחרת וחל עליו פרק שונה בגלל שהוא גם עובד מדינה במשרה מלאה, הוא גם מנהל וגם יושב-ראש.

איתן כבל: רשות הדיבור לגברתי היועצת המשפטית לוועדה, אחריה הילה שמיר וד"ר תהילה שוורץ אלטשולר ונמשיך, בבקשה.

<אתי בנדלר: אומר מספר הערות לסעיף הזה ואני מניחה שאחר-כך אולי נתייחס לכל הערה בנפרד.

<אתי בנדלר: קודם כול, מספר החברים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שבשידור הציבורי יש 12 חברים, ברשות השנייה כיום יש 15 חברים ובמועצת הכבלים והלוויין יש 13 חברים.

<אתי בנדלר: כאן מוצע מספר נמוך מכל אחת מן המועצות הקיימות.

<אתי בנדלר: יכול להיות שיש לכך סיבות טובות אבל לתשומת לבכם.

<שלמה פילבר: רשות החברות לגבי חברות ממשלתיות עשתה תיקון שהוריד מ-20 ומשהו חברים, 18 חברים וכולי ל-12 חברים.

<שלמה פילבר: 11-12 זה מספר חברים שמאפשר, מצד אחד, כינוס מספיק רחב, ומצד שני, לא יוצר בעיות קוורום.

<אתי בנדלר: אני מפנה את תשומת הלב.

<אתי בנדלר: הוועדה אחר-כך תחליט אם היא מאשרת 11 חברים או יותר.

<אתי בנדלר: דבר שני, "הצעת השר לעניין מינוי חברי המועצה ...

<אתי בנדלר: תינתן לאחר קבלת המלצות הוועדה לאיתור מועמדים".

<אתי בנדלר: הנוסח הזה לא מבהיר האם המלצות הוועדה מחייבות את השר או לא.

<אתי בנדלר: אבהיר את דבריי.

<אתי בנדלר: בחוק השידור הציבורי הנוסח הוא "יהיה לפי המלצת ועדת האיתור".

<אתי בנדלר: ממנו נובע לכאורה שההמלצות של ועדת האיתור מחייבות את השר, וכאן אומרים רק שזה יהיה "לאחר קבלת המלצות הוועדה לאיתור מועמדים".

<אתי בנדלר: אני תמהה מדוע הנוסח כאן שוּנה, אם זה במקרה.

<אתי בנדלר: הערה שלישית לסעיף קטן (א), לכך רמזה כבר גברת נויפלד, אין המלצות של ועדת האיתור לגבי יושב-ראש המועצה ונציגי הממשלה.

<אתי בנדלר: לגבי נציגי ממשלה – אלה עובדי מדינה, זה ברור.

<אתי בנדלר: יושב-ראש המועצה, שיהיה גם המנכ"ל שלה – כאשר ייבחר יהיה עובד המדינה, זה ברור.

<אתי בנדלר: השאלה היא לגבי דרך בחירתו.

<אתי בנדלר: האם באמת ראוי להוציא את ועדת האיתור מהתהליך הזה ולקבוע ועדת איתור אחרת כפי שמוצע בהמשך?

<אתי בנדלר: אני תמהה לגבי העניין הזה.

<אתי בנדלר: אם הוועדה בכל זאת תחליט לאשר את המינוי של יושב-ראש המועצה ומנכ"לה בהתאם למתווה שמוצע בהצעת החוק אעיר שם שוב הערות בנושא הזה.

<אתי בנדלר: עוד הערה כללית, מעבר למינוי, בדיונים שהספיקה לעשות הכנסת היוצאת דוּבר על כך שיהיו לפחות 5 נשים.

<אתי בנדלר: זה לא מופיע בהצעה המעודכנת.

<דנה נויפלד: זו הייתה הצעה של הוועדה.

<אתי בנדלר: נכון, זו הייתה הצעה של הוועדה, אבל אין לכך התייחסות.

<אתי בנדלר: אלה הדברים העיקריים כרגע.

<הילה שמיר: דובר פה קודם על פרמטרים לעצמאות.

<הילה שמיר: אחד מן הפרמטרים לעצמאות, שהיא מעבר לדברים מבניים, היא המקצועיות של חברי המועצה, המקצועיות והפרמטרים המקצועיים של חברי הדירקטוריון.

<הילה שמיר: כאן בכל שלוש הקבוצות של הנציגים האחרים שהם לא נציגי ממשלה יש שני פרמטרים: בעלי מעמד ובעלי ניסיון.

<הילה שמיר: אני לא יודעת איך מודדים מעמד.

<הילה שמיר: אני לא יודעת אם יש מישהו שיודע איך למדוד מעמד.

<הילה שמיר: בדרך כלל מה שנקבע כפרמטר מקצועי זה ניסיון והשכלה באותו תחום שרוצים.

איתן כבל: גם אז זה לא נותן תוצאה מקוּוה.

<הילה שמיר: אבל זה כבר תלוי בהרבה דברים אחרים.

<הילה שמיר: לפחות מבחינת החקיקה, כך זה גם בחוק החברות הממשלתיות.

<הילה שמיר: אגב, את הפרמטרים האלה, של ניסיון והשכלה, בהמשך החוק נראה שכן יישמו לגבי היושב-ראש.

<הילה שמיר: אני חושבת שגם כאן

<הילה שמיר: לגבי נציגי הציבור מכל הסוגים זה צריך להיות לא "בעלי מעמד", שזה דבר אמורפי מאוד, אלא "ניסיון והשכלה".

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי קודם ולא קיבלתי עליו תשובה ממשרד התקשורת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו מתחילים עכשיו לשאול מי ירכיב את המועצה הציבורית ואיך ימנו את חברי המועצה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לא קיבלתי תשובה לשאלה למה צריך מועצה ציבורית.

<תהילה שוורץ אלטשולר: המודל של מועצה ציבורית אמור להיות גורם פיקוח על הדרג המקצועי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש מחקרים היום בארץ שמראים שהמודל הזה כושל בתפקיד שלו.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני עצמי הייתי שותפה למחקר אחד כזה ביחס לפיקוח על רדיו אזורי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: חברי המועצה הם לא עובדי מדינה במשמעות הרגילה שלהם, וכל מה שאמרה פה קודם עו"ד נויפלד, שצריך להכניס את זה פנימה אל תוך הממשלה כדי- - -

<דנה נויפלד: לא אמרתי בתוך הממשלה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: את הגוף כולו להכניס אל תוך הממשלה כדי שכללי השירות הציבורי יחולו עליו – הם לא חלים על נציגי ציבור במשמעות הזאת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אלה לא אנשים שהפנימו את התרבות הארגונית של הממשלה ברמה של מחויבויות לכללים האלה של ניגוד עניינים, של גבולות של מותר ואסור.

<תהילה שוורץ אלטשולר: צריך לזכור שבשוק התקשורת הקשר הקרוב מדי בין התקשורת שמסקרת את עצמה באובססיביות לבין חברי המועצות מאוד משחית את התהליך של המועצות הציבוריות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כולנו מכירים את ההדלפות "בתנאי שהתמונה שלי עם הפוטושופ הזה תהיה בעיתון".

<תהילה שוורץ אלטשולר: הדינמיקה הפנים-ארגונית בתוך המועצות האלה פעמים רבות רעה מאוד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש דיונים עקרים, יש דיונים שבאמת עדיף לא לפרסם את הפרוטוקולים שלהם כי זה מביך, לא כי זה בעייתי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: והדבר האחרון הוא שלפחות לפי המחקר מועצות ציבוריות כאלה מעצימות מאוד תופעה שקוראים לה "תופעת הרגולטור השבוי הלא זדוני".

<תהילה שוורץ אלטשולר: הם לא חלילה חושבים על התפקיד הבא שלהם אבל הם חושבים על המשך שימור הכוח של עצמם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה הופך להיות בעצם שיקול זר שמשחית מאוד את העבודה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש פה הרבה מאוד אנשי דרג מקצועי של הרשויות הרגולטוריות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני יכולה לומר לכם מן ההתבוננות שלי, פעמים רבות אנשי הדרג המקצועי צריכים לכסות, להסתיר, לטשטש דברים מביכים מאוד שאנשי המועצות הציבוריות עושים, במקום שזה יהיה להיפך, במקום שאנשי המועצה הציבורית באמת יהיו המפקחים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הייתי רוצה לשמוע איזשהו הסבר מניח את הדעת למה בכלל צריך את המועצות הציבוריות.

איתן כבל: אולי הפתרון לקחת עובדים פחות טובים.

איתן כבל: ..

<תהילה שוורץ אלטשולר: אין צורך לשעתק מודלים שהיעילות שלהם לגמרי לא הוכחה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה דבר שצריך לחשוב עליו.

<יורם בן דוד: מה את מציעה?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני מציעה מודל של עובדי מדינה שייבחרו בהליך מאוד-מאוד קפדני, אנשים מקצועיים שכללי השירות הציבורי יחולו עליהם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שעל עניין המועצה הציבורית אפשר לחשוב שוב.

<יורם בן דוד: אני מנכ"ל אקו"ם.

<יורם בן דוד: בגוף שבסופו של דבר מפקח על ערוצים, כאשר שיעור השימוש במוזיקה, לא רק מוזיקה ישראלית אלא מוזיקה בכלל, נע סביב – על-פי מדידות מדויקות שלנו – 35% משעות השידור, 35% משעות השידור כוללות מוזיקה, אני חושב שראוי שייכלל בתוך המועצה הזאת גם נציג שיודע לדבר את השפה הזאת, שמבין את התחום הזה.

<יורם בן דוד: זה מתחבר לתחום המקצועי, שזה אדם שבא מן התחום המקצועי שמשתמשים בו בשידורים.

<יורם בן דוד: אנחנו מציעים שהנוסח יתוקן כך שיקבע "שני נציגי ציבור בעלי מעמד" – כן מעמד או לא מעמד, זו שאלה לפי דבריה של המומחית – "ובעלי ניסיון של 5 שנים לפחות בתחום היצירה הטלוויזיונית והקולנועית או בתחום היצירה המוזיקלית הישראלית, כל נציג מתחום שונה", כדי לוודא שבתוך המועצה יישב נציג של תחום המוזיקה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני סמנכ"ל הרגולציה של "יס".

<מיכל רפאלי כדורי: לא אסתיר את גילי, אני שנים רבות פה.

<מיכל רפאלי כדורי: הייתי בעצמי יושבת-ראש המועצה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני מסכימה עם תהילה שוורץ אלטשולר, צריך פעם אחת לעצור את עניין המועצות הציבוריות ולחשוב האם זה משיג את המטרה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני יכולה להגיד לכם מניסיוני, גם בממשלה וגם כמפוקחת, אני לא רואה שום ערך בנציגי הציבור.

<מיכל רפאלי כדורי: יש עובדי מדינה ממשרדים שונים, אנשי מקצוע, אנשים שאפשר לדבר איתם, אפשר להסביר להם, הם אנשי מקצוע רציניים.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שהם יכולים לתרום למועצות האלה הרבה יותר מנציגי ציבור שבאים על תקן אומנים ויוצרים ובסוף מוצאים עצמם מתעסקים בנושאים צרכניים, לא באמנות ולא במוזיקה ולא בשירה, ובסוף הם מחליטים בנושאים שהם לא מבינים בהם שום דבר.

<מיכל רפאלי כדורי: מבחינתי, מן המקום שלי, אין לי שום בעיה שזה יהיה רק עובדי מדינה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להתייחס ולומר את דעתי.

איתן כבל: בכל הכבוד, אני מאוכזב מאוד שזאת התחושה.

איתן כבל: זאת תקלה חמורה.

איתן כבל: הייתי כבר בדיונים שבהם האויב הכי גדול היה עובדי המדינה.

איתן כבל: חברים, זה שאלה של הזמן והמקום שבו אתה יושב.

איתן כבל: רוב הדיונים, אני רוצה להזכיר, במשך כל השנים שאני נמצא כאן היו על פקידוּת א', ב', ג', ד', ה', ו'.

איתן כבל: אז קודם כול, יפה, כבר התקדמנו אם הם שודרגו, ואני בעדם, אני לא אומר את זה חס וחלילה בציניות.

איתן כבל: אני טוען שמועצה ציבורית שלא מתפקדת היא פשוט מועצה שמי שעשו את עבודתם כדי לבחור את האנשים הנכונים והטובים כשלו.

איתן כבל: זה נכון לגבי כל דבר ועניין ואין לזה סוף.

איתן כבל: החוק כאן אמור, אני מקווה, ותיכף נתייחס לדברים לגופם, לדעת לעשות את הדבר הנכון כדי לבחור את האנשים הטובים ביותר בתהליך הנקי ביותר.

איתן כבל: אני מודיע לכם, גם כשמחשב יבחר את האנשים וייגע בכל אחד עם המטה בעיות מן הסוג הזה, של "הלמוטים" שיגיעו למועצות, כל מיני פקידים שיתעמרו בדרג המבצע, יתקיימו.

איתן כבל: הרצון שלנו הוא לא לייצר את נבחרת החלומות האולטימטיבית.

איתן כבל: לזה אנחנו יכולים רק לשאוף, ואני אומר את זה מניסיון.

איתן כבל: אני כבר מזמן לא חולם על מציאות שיודעת לתת את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: מהניסיון שלי, ובאמת אני מרשה לעצמי לומר, דנה נויפלד, אדוני המנכ"ל, מן הניסיון רב השנים שלי בתחום הזה, אני מנסה לפעול ליצירת מציאות הכי טובה שיכולה להיות בנסיבות שבהן אנו פועלים, ואנחנו פועלים בתנאים פוליטיים לא פשוטים.

איתן כבל: אני אומר את זה עכשיו לא מתוך התייחסות מפלגתית אלא כדי לומר שהמערכות נמצאות חלקן בפני קריסה, גם כלכלית, גם מקצועית, ואני לא רוצה להרחיב.

איתן כבל: לכן נקודת המוצא שלי, אנחנו צריכים עכשיו לפעול בתוך התהליכים.

איתן כבל: אני לא נגד מועצה.

איתן כבל: בדיון קודם, להבדיל אלף אלפי הבדלות – אני אומר את זה לא מן המקום בעד זה או נגד ההוא – עסקנו בנושא מצלמות המהירות.

איתן כבל: באמת זה עסק כושל בצורה בלתי רגילה.

איתן כבל: לכאורה בסופו של דבר צריך להגיד שיש לבטל את המצלמות, אבל כל סיפור הדרך של איך התארגנו לקראת, מה עשו לקראת, לא נותן לך בכלל את הכלים כדי לבחון אם זה נכון או לא כי לא קיבלנו את התשובות, בגלל שההתנהלות הייתה לא נכונה לכל אורכה.

איתן כבל: לכן, בשורה התחתונה, אשמח שתעזרו לנו לייצר את הכלים שיוציאו מתחת ידינו את הבחירות הנכונות ביותר והטובות ביותר.

איתן כבל: זו העמדה שלי בעניין הזה.

<שלמה פילבר: ייצגת אותנו נאמנה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דיברתי טוב מכם.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר משהו לאדוני.

<אתי בנדלר: לגבי הנציגים, בין עובדי המדינה ובין נציגי הציבור, בהתאם למוצע כאן כולם ייבחרו על-ידי ועדות איתור.

<אתי בנדלר: השאלה איזה סוג של ועדות איתור.

איתן כבל: גברתי צודקת, לא התייחסתי לדברים שאת אמרת.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר, דנה נויפלד ושלמה פילבר, אנחנו לא חוזרים לאחור בתהליכים משוכללים.

איתן כבל: בתהליך המתקיים, אם הצלחנו לייצר פה כבר גישה יותר משוכללת אנחנו לא נצביע על גישה פחות משוכללת ומתקדמת.

איתן כבל: בחוק השידור הציבורי קבענו כללים אחרי שהתקיימה באמת מלחמת עולם אמיתית, שם ניסינו במאבקים לא פשוטים להוציא מתחת ידינו את התוצאה שבאמת תיטיב, עד כמה שניתן.

איתן כבל: גם אחרי שנעשה הכול נכון יכול שיקרו לנו תקלות.

איתן כבל: בחוק השידור הציבורי נקבעו אמות מידה ברורות מאוד לגבי תהליך בחירת כל חברי המועצה ואנשי הציבור, לרבות היושב-ראש.

איתן כבל: דנה נויפלד, את אמונה על העניין, זה לא שאני עכשיו ממציא, ואת זה את יודעת גם, אפילו פשרה למשהו הרבה יותר חזק שעשינו את ואני ואנשים טובים נוספים בעבר.

מיקי רוזנטל: אפשר לתת רשות דיבור גם למי שלא היו בדיונים הקודמים?

מיקי רוזנטל: זה קצת יותר מדי רמזים שאני לא כל-כך מבין.

מיקי רוזנטל: עלו פה 4 שאלות.

מיקי רוזנטל: האם אפשר לקבל עליהן תשובה?

מיקי רוזנטל: הסוגיה הראשונה היא האם ההמלצות של ועדת האיתור מחייבות, כן או לא.

מיקי רוזנטל: בואו נלך סוגיה-סוגיה כי אחרת קשה לי לסייע.

מיקי רוזנטל: למה תהליך האיתור של המנכ"ל וחברי המועצה נפרד ולא דומה?

<דנה נויפלד: היושב-ראש הוא עובד מדינה, הוא בתפקיד בכיר כעובד מדינה ולכן הכללים שחלים על מינויו הם הכללים המקובלים בשירות המדינה.

<דנה נויפלד: לא נמצאה סיבה לסטות מהם.

<דנה נויפלד: למשל תפקיד יושב-ראש המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין היום, אלה כללים פנים-ממשלתיים של נציבות שירות המדינה, למשל תפקיד הממונה על הגבלים עסקיים או הממונה על אגף שוק ההון.

<דנה נויפלד: יש החלטות ממשלה לגבי אופן מינוים, ובכלל כך חובה לוועדת איתור והנוהל של ועדת איתור וכן הלאה.

<דנה נויפלד: זה לא שונה מאשר נציגי הציבור.

<דנה נויפלד: זו התשובה לגבי האבחנה בין היושב-ראש לבין נציגי הציבור.

<דנה נויפלד: זאת עמדה כלל-ממשלתית, של נציבות שירות המדינה.

<דנה נויפלד: אני רק מסבירה את ההבדל.

מיקי רוזנטל: אין שום דבר חסוי מאחורי השאלות שלי.

מיקי רוזנטל: אני ענייני לגמרי.

<דנה נויפלד: זה הטעם לאבחנה בין נציגי הציבור לבין היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: מה לגבי ההמלצות של ועדת האיתור, האם הן מחייבות או לא?

<דנה נויפלד: אגב, השאלה הזאת נכונה לגבי כל ועדת איתור.

מיקי רוזנטל: נכון, יש הבדל בניסוח כפי שמופיע בחוק השידור הציבורי הישראלי, יש הבדל בין הנוסח שלכם פה והנוסח שם.

מיקי רוזנטל: מדוע?

<דנה נויפלד: הסיבות – זה בלי "עקיצות" הפעם למרות שאפשר- - -

איתן כבל: אני אומר לכם, חברים, אני לא מקבל את עמדתכם בעניין.

איתן כבל: אני מתייחס למה שכתוב, לדברים כפי שמנוסחים כעת.

<דנה נויפלד: בהמשך כשנגיע לסעיפים של ועדת האיתור ניתן לראות שהתפקיד של ועדת האיתור הוא לבחור את המועמדים ולהמליץ עליהם לשר.

<דנה נויפלד: הנוסחים שונים ועכשיו אסביר מדוע, בשל סיבות של כתיבת חקיקה.

<דנה נויפלד: ההצעה הזאת היא משנת 2012, ההצעה שהוגשה לכנסת, לעומת חוק השידור הציבורי הישראלי שנכתב שנתיים לאחר מכן ויש הבדלים מינוריים באופן הכתיבה.

<דנה נויפלד: אסביר שוב ביחס לוועדות איתור.

<דנה נויפלד: נדמה לי שזה אותה שאלה שנשאלתי והסברתי גם בישיבה הקודמת כשדובר בחוק השידור הציבורי הישראלי.

<דנה נויפלד: אני מצטערת על המעבר בין דברי החקיקה.

איתן כבל: טוב שתיקנת.

איתן כבל: יכולת "לחטוף" על זה.

<דנה נויפלד: כל ועדת איתור בוחרת את המועמדים שלה לשר.

<דנה נויפלד: הגורם הממנה ממליץ לממשלה או מביא את זה בפני הממשלה.

<דנה נויפלד: הממשלה אחראית והשר הוא שמביא את המינוי, והשר בסופו של דבר נושא באחריות.

<דנה נויפלד: זה כמו בוועדת איתור.

<דנה נויפלד: אגב, מה היה קורה אילו ועדת האיתור שבחרה שני מועמדים לממונה על הגבלים עסקיים האם הגורם הממנה היה רשאי למנות או שלא למנות?

<דנה נויפלד: אגב, היה מקרה כזה, אני יכולה להזכיר לכם, של משה אשר שהיה ראש רשות המסים.

<דנה נויפלד: ישבה ועדת איתור מכובדת מאוד והשר לא רצה למנות את אותו מועמד אשר בחרה הוועדה.

<דנה נויפלד: בית-המשפט העליון כתב פסיקה מנחה באותו נושא, מאיזה טעם יכול הגורם הממנה שלא לקבל את המלצת ועדת האיתור.

<דנה נויפלד: לכן לא חל פה דין שונה מאשר הדינים הרגילים.

<דנה נויפלד: פרקטית, אם מביאים בפני שר המלצה של ועדת איתור והוא איננו רוצה למנות, הרי בוודאי מעבר לפסיקה ולדין שחל עליו הוא צריך לנמק ולהסביר.

<דנה נויפלד: חלים כללי המשפט המנהלי הרגילים.

<אתי בנדלר: מכיוון שאמרת נכון, שהצעת החוק הזאת נוסחה עוד לפני שדנו בהצעת חוק השידור הציבורי הישראלי, ובוודאי לאחר קבלת חוק השידור הציבורי הישראלי, אני מבקשת, אם הכוונה לאותו דבר, שאנחנו ניצמד לנוסחים המאוחרים.

<שלמה פילבר: אין שום בעיה להיצמד לנוסח.

איתן כבל: שלמה פילבר, היית שותף לכל התהליכים האלה.

מיקי רוזנטל: אם כך אז אין ויכוח.

מיקי רוזנטל: אם היית אומרת שאתם מקבלים את הנוסח הזה אז לא הייתה שום בעיה.

איתן כבל: היא רצתה רק להסביר , ובדרך אולי "לעקוץ".

מיקי רוזנטל: טוב שהסברת.

מיקי רוזנטל: השכלתי.

מיקי רוזנטל: כרגיל את מסבירה מצוין.

איתן כבל: עוד דבר, אם כבר יוריק בן דוד העלה את העניין, זה כבר יותר אליך, אדוני המנכ"ל- - -

<יורם בן דוד: גם בדיונים על חוק השידור הציבורי הישראלי ניהלנו ויכוח, אבל קיבלתי שם.

<שלמה פילבר: אין פה תשובה של נכון או לא נכון.

<שלמה פילבר: הרי יש אינספור סגמנטים ויש אינספור קהלים ותתי קבוצות שכל אחת מהן רוצה ייצוג כזה או אחר.

<שלמה פילבר: זה לא אומר שאם אין נציג בוועדה אז האינטרס עצמו לא נשמר.

<שלמה פילבר: יש להם דרכים אחרות לפנות, יש חוקים, יש כללי אקו"ם, יש מיליון דברים.

<יורם בן דוד: אני יכול להציג דוגמה מעשית?

איתן כבל: יוריק בן דוד, לא ביקשתי את עזרתך.

איתן כבל: עוד לא התייחסתי.

איתן כבל: תן למנכ"ל את הכבוד להציג את הדברים כפי שהוא חושב.

<שלמה פילבר: מופיע פה בפסקה (5) נציג מתחום התרבות.

<שלמה פילבר: זה יכול להיות באותה מידה מוזיקאי, תסריטאי או כל סגמנט אחר מתחום היצירה.

<שלמה פילבר: אני לא רוצה לעורר מתים אבל יבוא מישהו ויגיד: אם אתה אומר 30% מוזיקה אז יש 70% מלל, אז זה אומר שצריך נציג של- - -

מיקי רוזנטל: אין ארגון של המלל.

<שלמה פילבר: נציג של האקדמיה ללשון.

<שלמה פילבר: אין סוף לזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: מה עם ערבים?

<תהילה שוורץ אלטשולר: בחוק השידור הציבורי הישראלי יש ייצוג הולם לערבים במועצה.

<שלמה פילבר: חוקי הייצוג ההולם הם רוחביים בכל הנושאים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בחוק השידור הציבורי הישראלי יש התייחסות מפורשת לערבים.

מיקי רוזנטל: יש שתי התייחסות בחוק השידור הציבורי הישראלי, גם לייצוג נשים וגם לייצוג מיעוטים.

מיקי רוזנטל: כבר היינו שם, אתם חוקקתם את זה.

איתן כבל: קודם כול, בוועדה הזו בכל הנוגע לנשים ומגזרים נוספים שבאים על-פי דין זה מובנה, עסקנו בעניין הזה.

איתן כבל: אם אני שוכח יש מי שדואג להזכיר לי עם הפעמון ליד האוזן, אז אין בעיה בעניין הזה.

איתן כבל: תיכף נתייחס לזה.

איתן כבל: כדי לסכם את הטיעון של יוריק בן דוד, אני מציע לכם, אני אומר את זה בידידות, אני לא רוצה שנחזור על כל הדיון שהתקיים כבר בחוק השידור הציבורי הישראלי.

איתן כבל: בסוף הטענה הייתה בדיוק אותה טענה.

<שלמה פילבר: אני רוצה ללמד את הוועדה מהניסיון.

<שלמה פילבר: זה פשוט לי יותר כי לא הייתי שם.

<שלמה פילבר: אתה יכול לשאול את היועצות המשפטיות שליוו את בחירת התאגיד בראשות שופט.

<שלמה פילבר: אין חולק על כך שההליך היה נקי.

<שלמה פילבר: העובדה שהחוק "סינדל" למספר נשים יצר להם בחלק מן התפקידים בעיה בבחירה, לפעמים נבחרו אנשים פחות טובים מאלה שהיו מועמדים.

<שלמה פילבר: אם אנחנו חוששים, אנחנו יכולים לראות את הרשות השנייה, שהיום אין בה שום מכסת מינימום ויש בה רוב של נשים.

<שלמה פילבר: אני חושב שכך גם בתאגיד.

<שלמה פילבר: יש הנחיות כלליות של הממשלה בנושא ייצוג של נשים ושל מיעוטים, יש את הוועדות.

עיסאווי פריג': אני לא מקבל את זה.

מיקי רוזנטל: הן לא מתקיימות.

מיקי רוזנטל: יש למשל החלטות ממשלה לגבי העסקת- - -

איתן כבל: אני לא מתווכח בעניין הזה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני מכבד אותך אבל אני לא מקבל את הגישה הזאת.

איתן כבל: היא גישה שכבר לא מתקיימת.

איתן כבל: אני אומר את זה אפילו לנו, אנחנו אפילו כבר לא מעזים להגיד אותה, היא כבר מחוץ לתחום.

איתן כבל: יכול להיות שאדוני צודק אבל גם יכול להיות שתהיה מכסה של X נשים ואולי בפועל יהיו יותר מ-X בלי שום קשר לתהליך או למספרן בגוף.

איתן כבל: הכוונה תמיד "שלא יפחת מ".

איתן כבל: זה לא מונע את האפשרות שכל 11 חברי המועצה יהיו נשים אלא קובע שיש מינימום.

איתן כבל: בנסיבות רגילות רוב הסיכויים, כאשר ועדות איתור פועלות לא תמיד יש בהן התייחסות לנשים.

<אתי בנדלר: נאמר כאן שהן פחות טובות, מה לעשות.

איתן כבל: בחייך, תחזרי בך מדבריך.

<אתי בנדלר: זה מה שנאמר.

<שלמה פילבר: לא אמרתי את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: כדאי שתבהיר כי יש פה אווירה מאוד לא נעימה.

<שלמה פילבר: יש תפקידים מסוימים, לצורך העניין, לא אני צריך לומר את זה, אני מציע לכל אחד מכם- - -

איתן כבל: אל תסתבך עוד יותר.

איתן כבל: תן לי לעזור.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר, גם אם לא קיבלתי את הניסוח העקום של המנכ"ל בעניין הזה, אני אומר לך "דוגרי" בחברוּת- - -

מיקי רוזנטל: הוא לא התכוון אפילו.

מיקי רוזנטל: הוא אמר שזה מייצר קושי.

איתן כבל: הבנתי את כוונתו והיא לא מקובלת, היא לא נכונה.

איתן כבל: גם אם הוא בא ממקום שלא חס וחלילה ישתמע ממנו אחרת, אפילו הוא כבר לא מרשה את זה לעצמו.

איתן כבל: אני אומר את זה כאן לכולנו, הבנתי ולא קיבלתי את הטענה.

<שלמה פילבר: אגיד את זה בצורה אחרת לפרוטוקול.

<שלמה פילבר: אמרו לי חברי ועדת האיתור עצמם שהיו להם קשיים בגלל הסעיפים האלה בבחירת האנשים הטובים ביותר.

מיקי רוזנטל: החיים קשים.

<קריאה: זאת המשמעות של ייצוג הולם.

<קריאה: זה מה שצריך לעשות, תתאמצו.

<מיכל רפאלי כדורי: בין הגברים הם הביאו את הטובים ביותר?

<מיכל רפאלי כדורי: סטיב ג'ובס היה שם?

<מיכל רפאלי כדורי: הביאו את סטיב ג'ובס ואחר-כך לא נשארו להם נשים?

מיקי רוזנטל: שלמה פילבר, עצה חברית, אני בא לטובתך.

מיקי רוזנטל: לא כדאי לך.

מיקי רוזנטל: מודה ועוזב ירוחם, העושה כך מביא תיקון עולם.

איתן כבל: שלמה פילבר, הצעתי לך הצעה ואתה מסתער על החוף...

איתן כבל: את העניין הזה סגרתי.

<יפעת בן חי-שגב: עד שיש יושב-ראש מועצה אישה.

<יפעת בן חי-שגב: ..

איתן כבל: מה הכללים לגבי נציג ערבי?

<דנה נויפלד: על הגוף הזה חלים הכללים של המדינה.

עיסאווי פריג': אני לא מקבל את זה.

עיסאווי פריג': הטענה שדנה נויפלד והמנכ"ל שלמה פילבר מעלים- - -

איתן כבל: היא עדיין לא אמרה כלום.

עיסאווי פריג': חברים, הטיעון שאתם מעלים יטען אותו כל משרד ממשלתי.

עיסאווי פריג': באף מקום זה לא יתקיים.

עיסאווי פריג': השני יגיד: ברגע שזה ימנה גם אני אמנה.

עיסאווי פריג': זה יישאר ללא כלום.

עיסאווי פריג': זה המצב היום.

עיסאווי פריג': על-פי החוק – כן, קראתי את זה ואני מכיר, אבל אף אחד לא מיישם את זה.

עיסאווי פריג': כל אחד אומר לשני: כשהוא יישם גם אני איישם.

עיסאווי פריג': בינתיים הכול מוקפא.

עיסאווי פריג': אני מבקש ועומד על כך שכל עניין הייצוג של הנשים והנציג של החברה הערבית יבואו לידי ביטוי בחוק.

עיסאווי פריג': לא לברוח מזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זה יבוא לידי ביטוי בחוק.

הציבורי הישראלי: עכשיו השאלה היא, אם מספר חברי המועצה יישאר כמוצע, 11 חברים, אז צריך לכתוב 5 או 6, לפי מה שהוועדה תחליט, אבל אני מציעה לאמץ את הנוסח הזה בכל זאת.

<שלמה פילבר: אין לנו שום בעיה לאמץ את הנוסח הזה.

מיקי רוזנטל: אתם נורא מצחיקים, סליחה שאני מעיר לכם, אתם מעוררים איזו תחושה כאילו אתם מתנגדים ואז אתם תומכים.

<שלמה פילבר: חס וחלילה.

מיקי רוזנטל: תגידו "מקובל עלינו" ונמשיך הלאה.

<שלמה פילבר: הצעת החוק הזאת נכתבה לפני 3 שנים וחוק השידור הציבורי הישראלי נכתב לפני שנה.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך את זה בידידות.

<שלמה פילבר: לא נגענו בנוסח הצעת החוק הקודמת כדי שאף אחד לא יגיד: תיקנתם.

<שלמה פילבר: הבאנו אותו ככתבו וכלשונו.

<שלמה פילבר: עכשיו מביאים נוסחים מתוקנים יותר – אנחנו מקבלים אותם.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני מקבל.

איתן כבל: איך נקרא את זה?

<אתי בנדלר: אאמץ את הנוסח מחוק השידור הציבורי הישראלי.

<אתי בנדלר: הוועדה צריכה להחליט אם מדובר ב-11 חברים או במספר חברים אחר כדי להחליט כמה מתוכם יהיו נשים או נציגים מן המגזר הערבי.

<דנה נויפלד: לדעתי עדיף מספר לא זוגי ולא לתת ליושב-ראש קול כפול, אבל זה לשיקול הוועדה.

<יפעת בן חי-שגב: אני יושבת-ראש המועצה לכבלים ולוויין.

<יפעת בן חי-שגב: בהקשר של מספר חברי המועצה, ראשית, אני מסכימה עם התובנה שצריך מספר לא זוגי.

<יפעת בן חי-שגב: אני מדברת מתוך ניסיון מצטבר.

<יפעת בן חי-שגב: אגב, בעבר הייתי גם חברה במועצת הרשות השנייה.

<יפעת בן חי-שגב: העניין הנוסף שרציתי לומר, שבחיי היומיום דה פקטו 11 זה מספר קטן מדי.

<יפעת בן חי-שגב: אני רואה מה קורה אצלנו במועצה שמונה 13 חברים ואיך הקשיים לגייס קוורום משפיעים על תדירות ישיבות המועצה.

מיקי רוזנטל: קטן מדי מבחינת גיוון הדעות שנשמעות או מבחינה טכנית?

<יפעת בן חי-שגב: מבחינה טכנית קוורום ממועצה של 11 הוא 6 אנשים, למיטב הבנתי, וקשה מאוד לכנס את הגוף לעתים קרובות.

<יפעת בן חי-שגב: לכן דעתי היא, כתוצאה מניסיון מצטבר, שכדאי להעלות את המספר ל-13 כדי לא לאלץ את יושב-ראש המועצה במקרים רבים מדי להפעיל את סמכותו להצבעה כפולה.

עיסאווי פריג': דנה נויפלד, בואו נסכם את הסעיף הזה.

<קריאה: עוד לא סיימו להתייחס לכל ההערות.

<אתי בנדלר: עדיין אי אפשר, עוד אין התייחסות.

<אתי בנדלר: בסעיף הקטן הזה נקוב גם מספר חברי המועצה ועכשיו התחילו לדון בשאלה מי יהיו החברים.

עיסאווי פריג': צריך להביא נוסח חדש?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: הוועדה דנה ותחליטו מה שתחליטו.

<קריאה: גם לגבי ההרכב וגם לגבי הניסיון.

<אתי בנדלר: קודם כול מדברים על סעיף קטן (א).

מיקי רוזנטל: יש אפשרות שיהיו 12 ואז ליושב-ראש במקרה של תיקו בהצבעה יהיה קול כפול, או שמראש יוחלט על מספר אי-זוגי של חברים, 13 או 11.

עיסאווי פריג': אני בעד מספר אי זוגי.

<אתי בנדלר: אז צריך לחשוב מי יהיו שני הנציגים הנוספים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני מסכימה שצריך להיות מספר אי-זוגי של חברים, אבל מבחינת מספר החברים, אם מראש ממנים חברים וחושבים שחצי מהם תמיד לא יבואו אז יש לנו בעיה מובנית.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יכול להיות שצריך להגיד מראש שמי שלא מגיע ל-3 ישיבות מעבירים אותו מכהונתו.

<אתי בנדלר: זה קיים.

<הילה שמיר: במועצה שלנו, שבה יש 15 חברים, זה די והותר.

<הילה שמיר: אני חושבת ש-11 זה מספר מספיק לחלוטין בהנחה שחברי המועצה, שהם בעלי ניסיון ובעלי רצון להיות חברי מועצה ומתמנים, ימלאו את תפקידם ויגיעו לדיוני המועצה, כך זה צריך להיות.

<הילה שמיר: לא צריך להגדיל את המספר מעבר לכך.

מיקי רוזנטל: אני מציע 11.

מיקי רוזנטל: אם נקבע 13 יתחילו לריב מי זה יהיה.

<אתי בנדלר: אבל אולי תרצו להוסיף עוד נציגים.

<אתי בנדלר: אדוני, בדקה שנעדרת שני חברי הוועדה הביעו את עמדתם, שיש השאיר את מספר החברים על 11.

עיסאווי פריג': שיענה על החלוקה הפנימית שעליה דיברנו.

איתן כבל: מאה אחוז.

<דודו קובסניאנו: אני היועץ המשפטי של המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

<דודו קובסניאנו: עלתה פה סוגיה אם זה יהיה 11, 12 או 13, לעניין קול כפול של יושב-ראש המועצה.

<דודו קובסניאנו: בכל מקרה, גם אם מדובר במועצה שמספר חבריה זוגי או אי-זוגי יכול להיות מצב שהקוורום שמתכנס הוא במספר זוגי ובכל מקרה צריך את הקול הכפול.

איתן כבל: זה תמיד מתקיים.

איתן כבל: הרי הכול התחיל מן השאלה מה אם כולם יגיעו וזה נס.

איתן כבל: האפשרויות כמעט בלתי מוגבלות.

איתן כבל: הנחת העבודה, שהסיכוי שתהיה בעיה הוא אם כולם הגיעו.

<שלמה פילבר: זה מקרי קיצון.

<אתי בנדלר: אם הוועדה מתכנסת סביב 11 חברים אז אני מציעה לקבוע כי "הממשלה, לפי הצעת השר, תמנה לרשות מועצה לשידורים מסחריים ובה 11 חברים, ובהם לפחות" – הוועדה צריכה להחליט אם 5 נשים – "ולפחות חבר אחד הנמנה עם האוכלוסייה הערבית, לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית, לפי המלצת ועדת האיתור, והם:".

עיסאווי פריג': ואין כפל הגדרות, שיהיה ערבי ואישה.

איתן כבל: לא נחזור על הסיפור.

<אתי בנדלר: אם כך, לאור מה שקראתי הוועדה צריכה להחליט על שני דברים.

<אתי בנדלר: האחד, האם יהיו 5 נשים מינימום או 6 נשים.

<אתי בנדלר: אני ממליצה על 5 נשים כדי לא להקשות יותר מדי על הוועדה.

<אתי בנדלר: והדבר השני, האם להחריג את יושב-ראש המועצה מהבחירה של ועדת האיתור הספציפית הזאת.

עיסאווי פריג': אני מציע לפחות 5 חברים מכל מגדר.

<אתי בנדלר: ומה יהיה האחד הנוסף?

<אתי בנדלר: דו-מיני?

עיסאווי פריג': יכול להיות שיהיה רוב נשי במועצה.

<אתי בנדלר: לפחות 5 נשים.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לשאול את היועצת המשפטית לוועדה, מבחינתך ההסבר של דנה נויפלד לגבי הליך האיתור של היושב-ראש מספק או יש דברים שלא חשבנו עליהם עד הסוף בהקשר הזה?

<אתי בנדלר: לפי חוק שירות המדינה יש אפשרות לפטור ממכרז וללכת על הליך של ועדה לאיתור מועמדים, שפועלת לפי חוק שירות המדינה.

<אתי בנדלר: ביקשתי אתמול לראות את ההליך במדינה המקובל לעניין הזה וקיבלתי אותו.

<אתי בנדלר: יש לזה פנים לכאן ולכאן.

<אתי בנדלר: אם זה היה תלוי בי, אני אומרת בכנות, הייתי הולכת על כך שגם יושב-ראש המועצה והמנכ"ל שלה ייבחרו על-ידי ועדת האיתור הזאת, ואחרי שהוא ייבחר הוא יהיה עובד מדינה ככל שהוא בא מחוץ לשירות המדינה.

<אתי בנדלר: אני לא חושבת שזה בלתי אפשרי, אבל זו החלטה של הוועדה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הרי בסוף צריך לקבל ערך מוסף, זה לא סתם.

איתן כבל: אני חושב שאנחנו דווקא סוגרים את עצמנו ולא פותחים את עצמנו.

איתן כבל: עשינו את זה כמדומני בחוק נתוני אשראי.

איתן כבל: כדי לא לסגור את האפשרויות של מישהו שיעמוד בראש המערכת אמרנו שהוא יוכל להיבחר על-פי כל התהליכים, ומשנבחר הוא נכנס תחת ההגדרה של "עובד מדינה".

<אתי בנדלר: אם הוא לא היה קודם.

איתן כבל: זה לא מונע.

איתן כבל: אני חושב שההצעה כאן סוגרת יותר מאשר פותחת.

<שלמה פילבר: אומר לך מן הניסיון, יש לנו פה דוגמה חיה, ד"ר יפעת בן חי שגב, שהיא יושבת-ראש המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין והיא היום בדיוק בשני הכובעים האלה.

<שלמה פילבר: בכובע אחד היא משמשת כיושבת-ראש המועצה ובכובע השני היא משמשת כמנהלת של המינהלת.

<שלמה פילבר: אנחנו יודעים שרוב ההחלטות הן של עובד מדינה, של פקיד שמנהל עובדים, שצריך לקבל החלטות למשל בנושא מכרזים.

<שלמה פילבר: בכל הנושאים הרגילים יש כפיפות.

<שלמה פילבר: העבודה של המועצה – בה מתקבלות ההחלטות הציבוריות הרגולטוריות ושם נותנים מוטת כנפיים רחבה יותר.

<שלמה פילבר: אומרים: לא פקיד אחד יקבל את ההחלטה אלא הוא יתייעץ עם שורה של נציגי ציבור.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, על כל מה שאמרת עד כה אין בינינו ויכוח.

<שלמה פילבר: דעתי האישית היא שכאשר מביאים מישהו מחוץ למערכת זה בעייתי יותר.

<אתי בנדלר: אין חובה להביא מישהו מחוץ למערכת.

<קריאה: השאלה היא רק התהליך.

<שלמה פילבר: אם אתם מציעים לשנות את החלטת המבנה של הצעת החוק הזאת- - -

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים.

איתן כבל: אנחנו אומרים בסך הכול שהבחירה של היושב-ראש תהיה חלק – תביא אותו מאין שאתה רוצה, אבל אם אדוני יחשוב שחשוב שהיושב-ראש יהיה מקרב עובדי המדינה, שהתהליך שהוא יעבור יהיה זהה כדי שלא יהיו פה שני תהליכים שונים.

<ליאת גלזר: בשעתו כאשר כתבנו את התסקיר קיבלנו הערות מגופים ממשלתיים נוספים, בין היתר מנציבות שירות המדינה, ולהם הייתה עמדה מאוד-מאוד נחרצת.

<אתי בנדלר: בוודאי, הם לא רוצים לשמוט את הסמכות הזאת מתחת לידיהם.

<ליאת גלזר: אנחנו מציעים אולי שהוועדה לא תכריע בנקודה הזאת כרגע.

<ליאת גלזר: נבקש מהם לבוא לדיון הבא, או לחשוב על העניין שוב.

איתן כבל: אני רוצה להציע את הדבר הבא כדי שתדעו מה לומר להם.

איתן כבל: אנחנו לא כופרים בעובדה שהוא יכול להיות עובד מדינה.

<אתי בנדלר: שהוא יהיה בכל מקרה עובד מדינה לאחר היבחרו.

איתן כבל: העניין הוא זה, שלצורך בחירתו נראה לי לא לעניין ולא נכון שיהיו שני גופים שפועלים כדי לבחור.

<שלמה פילבר: אתן לך דוגמה.

<שלמה פילבר: למשל בוועדה הציבורית הזאת שבוחרת את המועצה הציבורית יש אנשי ציבור חיצוניים.

<שלמה פילבר: בוועדה שבוחרת עובדי ציבור בכירים באופן קבוע יושב נציג של נציבות שירות המדינה כחבר ועדה.

<שלמה פילבר: אני מעריך שהנציבות לא תאשר כי בעצם אתה מביא פה מין חיה חיצונית שהם לא שולטים עליה, שהם לא בודקים אותה, שהם לא מכפיפים אותה.

איתן כבל: אולי אפשר להוסיף שבתהליך לעניין בחירת היושב-ראש- - -

<דנה נויפלד: לא הצלחתי להבין.

<דנה נויפלד: זה לא התנגדות, אבל אני רוצה לשאול כי אני לא מצליחה להבין.

<דנה נויפלד: אם הרעיון הוא בהסתכלות הכוללת, כאשר היושב-ראש הוא ראשון בין שווים, אז אין שום היגיון לעשות הרכב ועדה אחד כזה והרכב ועדה אחד כזה לאותה מועצה.

<דנה נויפלד: אני מבינה שלזה אתי בנדלר מתכוונת.

<אתי בנדלר: בין היתר.

<דנה נויפלד: יש היגיון בזה שוועדה אחת תתכנס ותבחר את כולם, או שיהיו ועדות שונות, אחת תבחר את נציגי הציבור ואחת תפעל כמו בבחירה של כל בכיר בשירות הציבורי בהתאם לנוהל של נציבות שירות המדינה, תבחר את היושב-ראש שהוא גם מנכ"ל.

<דנה נויפלד: אבל לעשות מִישמַש?

איתן כבל: אגיד לך היכן הבעיה שלי.

איתן כבל: תחשבי שאת צריכה לבחור.

איתן כבל: עזבי ועדות.

איתן כבל: אתה מתכנס ומנסה לצקת נשמה לגוף על-פי כללים כאלה ואחרים שמוסכמים על האנשים מסביב.

איתן כבל: אתה בוחר את הגוף על-פי כללים, אבל מי שבוחר את החברים יש לו אמות מידה כאלה ואמות מידה כאלה, הרבה מעבר למה שכתוב.

איתן כבל: אתה בא ובוחר לך את היושב-ראש אולי על-פי אותן אמות מידה, אבל האנשים הבוחרים שעוסקים בזה הנשמה שלהם יכולה להיות אחרת לגמרי, ואז אתה יכול לפעמים לייצר מצב שאתה בוחר אנשים שהם לא בדיוק מה שכיוונת, אתה מייצר בעיה עוד לפני שהתחלת.

מיקי רוזנטל: ההצעה היא שיהיה גוף בוחר אחד.

<דנה נויפלד: אפשר לדיון הבא להביא סיכום.

<דנה נויפלד: אין לנו התנגדות לזה.

<דנה נויפלד: אני חושבת שנכון לא להצביע על הנקודה הזאת היום ולהזמין את נציג נציבות שירות המדינה שיסביר את שיקולי הרוחב שלהם.

איתן כבל: דעתך התקבלה לגבי הסעיף הזה שיידון שוב בדיון הבא.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) כתוב "הצעת השר לעניין מינוי חברי המועצה, למעט יושב ראש המועצה ונציגי הממשלה".

<אתי בנדלר: אני מציעה להצביע על הסעיף הזה בכפוף לכך שהמילים "למעט יושב ראש המועצה" לא יאושרו בשלב זה אלא בדיון הבא.

איתן כבל: לכך כיוונתי, גברתי.

מיקי רוזנטל: לדעתי לא צריך נציג של המוזיקאים, עם כל ההערכה שלי למוזיקה, שלא יובן לא נכון.

מיקי רוזנטל: אני חושב שבין יתר שיקולי המועצה נמצאת גם המוזיקה הישראלית וכולי.

מיקי רוזנטל: לא צריך שיהיה נציג מיוחד למוזיקה.

איתן כבל: שלמה פילבר, המוזיקה היא מרכיב מרכזי מאוד בעולם התוכן של התקשורת, כמו סרטים, כמו חדשות.

איתן כבל: זה לא שעכשיו מוצע לקחת את נציג הפרסומאים.

<שלמה פילבר: תזכור, אנחנו מדברים כרגע על "הוט" ו"יס" וערוץ 2 וערוץ 10.

<שלמה פילבר: תחשוב אתה עכשיו לבד עד כמה – ואנחנו מדברים על אורך מהדורות ועל מחירי חבילות, על הפקה ועל דה-רגולציה.

מיקי רוזנטל: מה הנציג הזה יעשה?

מיקי רוזנטל: הוא יגיד כל הזמן "חשוב שתהיה מוזיקה ישראלית בתוך התהליך"?

<יורם בן דוד: אדוני היקר, אני פשוט חוויתי על בשרי מפגש עם המועצה כאשר היה מדובר על הקלות לערוץ המוזיקה הישראלית, שהוא ערוץ ייעודי, שבמפורש הממשלה החליטה להקימו על מנת לסייע לקדם את המוזיקה הישראלית, כי לצערי הרב- - -

<שלמה פילבר: אחד מ-200.

<יורם בן דוד: נכון, זה דוגמה.

<יורם בן דוד: אין לנו פלטפורמה אחרת לתרבות הישראלית פרט לפלטפורמות האלה.

<שלמה פילבר: יש חוקים לאקו"ם.

<יורם בן דוד: זה לא קשור לאקו"ם, אדוני.

<יורם בן דוד: אני לא פה בשם אקו"ם.

<שלמה פילבר: יש את ערוץ האוכל ויש- - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד לך משהו.

מיקי רוזנטל: אז צריך גם נציג מורשת כי יש את ערוץ מורשת.

מיקי רוזנטל: מורשת פחות חשובה ממוזיקה?

מיקי רוזנטל: אז למה דווקא מוזיקה?

<יורם בן דוד: זה רק דוגמה.

<יורם בן דוד: למרות שהערוץ הזה יוּעד למוזיקה ישראלית הוא קיבל ומקבל וממשיך לקבל הקלות מטעמים מסחריים, לא מטעמי תרבות, שזה הטעם שהממשלה הכריזה על הקמתו.

<יפעת בן חי-שגב: סליחה, זה ממש לא נכון.

<יורם בן דוד: אני לא רוצה להיכנס אתך לוויכוח אבל אלה הנתונים.

<יורם בן דוד: זה רק דוגמה אחת מני רבות.

איתן כבל: יוריק בן דוד, אני מצביע על הסעיף כפי שהוא.

איתן כבל: אם אשקול שהוא מצריך שינוי אז נשנה.

<יורם בן דוד: למה לא להיצמד לתאגיד ההוא?

איתן כבל: שם זה תאגיד השידור הציבורי הישראלי.

<יורם בן דוד: כאן זה לא הישראלי?

איתן כבל: לא, לא רק.

איתן כבל: כאן זה מסחרי.

<שלמה פילבר: זה בנוי על כוחות השוק, על ביקוש והיצע.

<יורם בן דוד: התפקיד שלכם, בין היתר, לשמור על התרבות הישראלית.

<אתי בנדלר: הערה קטנה לגבי נציגי הציבור למיניהם עליהם מדובר כאן.

<אתי בנדלר: הוזכר שהם בעלי ניסיון.

<אתי בנדלר: אם מדובר למשל על עיתונאי, לצורך העניין, אז יש עיתונאי זוטר ויש בעל ניסיון, או שזה חלק מעבודה אחרת שלו.

<אתי בנדלר: לכן בחוק השידור הציבורי דובר על "ניסיון משמעותי".

<אתי בנדלר: אני מציעה להוסיף את המילה "משמעותי".

<דנה נויפלד: לא, לא.

<דנה נויפלד: יש לנו לקח.

<דנה נויפלד: היה לנו ניסיון, זה ניסיון של פשרה.

<דנה נויפלד: השאלה מה הוא "משמעותי" גזלה זמן רב מוועדת האיתור.

<דנה נויפלד: לכן כאשר אומרים שיש ניסיון של 5 שנים זה יכול להיות סוג של תרגום לשאלה מה הוא "משמעותי".

<דנה נויפלד: לכן גם הוסף המעמד.

<דנה נויפלד: מה מוסיפה המילה "מעמד"?

<דנה נויפלד: זה מסמל סוג של מוניטין.

<הילה שמיר: מה זה "מעמד"?

<הילה שמיר: איך תבחני מעמד?

<הילה שמיר: למה לא "השכלה בתחום הרלוונטי וניסיון"?

<הילה שמיר: פשוט.

<הילה שמיר: השכלה וניסיון בתחום שרוצים משקף אדם שיש ליכולת שלו במועצה משמעות.

<הילה שמיר: השכלה וניסיון.

מיקי רוזנטל: לא בהכרח.

מיקי רוזנטל: למשל אדם חרדי שיש לו הרבה מאוד ידע אבל אין לו השכלה רלוונטית כמו לאדם חילוני.

<הילה שמיר: אבל פה רוצים ניסיון בניהול.

<דנה נויפלד: כשיש ניסיון של מספר שנים זה כאילו מיתרגם, זה יותר אובייקטיבי, נקרא לזה.

<דנה נויפלד: שוב, אנחנו מדברים על עצמאות.

<דנה נויפלד: כשאנחנו קובעים ממדים שהם יותר אובייקטיביים, כמו מספר שנים, זה יותר מושך לכיוון של העצמאות.

<דנה נויפלד: בכל זאת, איך נותנים שיקול דעת?

<דנה נויפלד: המעמד, ה-standing, המוניטין, שיש דמות שאפשר להסתכל ולהגיד: הוא עשה משהו, יש לו ניסיון חיים, יש לו "רקורד" מאחוריו, הוא יהיה חבר המועצה.

<דנה נויפלד: מצד אחד, יש את השנים, שזה ממד אובייקטיבי, ומצד שני, ממד סובייקטיבי, של אדם שכבר תרם איזו תרומה ויש לו מוניטין בתחום הרלוונטי.

<דנה נויפלד: זה המעמד.

<שלמה פילבר: אני רוצה לומר עוד משהו מניסיון של מי שעשה כמה וכמה ועדות איתור.

<שלמה פילבר: המפתח לסיפור הזה בסוף הוא בכמות הפונים לוועדה.

<שלמה פילבר: אם אתה מבקש אדם באחד מן התחומים האלה ופנו אליך אנשים מן השורה הראשונה, אנשים שראויים לפרס ישראל ומולם מישהו שיש לו ניסיון של 5 שנים, אם דחית את כל האנשים בעלי המעמד והמוניטין ובחרת באדם בעל הניסיון של 5 שנים אז יש פה בעיה בשיקול הדעת ובסבירות של הוועדה ואפשר לתקוף את זה ברמה המינהלית.

<שלמה פילבר: דנה נויפלד אומרת, ובצדק, ברגע שאתה נותן רף נוסף אתה כאילו קושר את הידיים של הוועדה, שהיא צריכה לעמוד באיזה קריטריון נוסף שהיא לא יודעת לתרגם אותו כי הוא לא כמותי.

<שלמה פילבר: בסוף מה שנבחן, אם אתה מוציא מתחת ידך מוצר טוב או לא מוצר טוב, זה עד כמה באמת בחרת את הכי טובים שיש מתוך מגוון הכי רחב שיכול להיות.

<שלמה פילבר: אם יבוא אליך בסוף רק אדם אחד שעומד בתנאי הסף והוא היחיד שעומד אז אתה תשים אותו, בין אם הוא משמעותי ובין אם הוא לא משמעותי.

<הילה שמיר: יש איזו דוגמה לקריטריון הזה בחקיקה אחרת במדינת ישראל?

<דנה נויפלד: בחוק השידור הציבורי הישראלי.

מיקי רוזנטל: האם המונח "ניסיון מוכח" עדיף על פני המונח "ניסיון משמעותי"?

<אתי בנדלר: מה זה "ניסיון מוכח"?

<אתי בנדלר: שהוא מוכיח שיש לו את הניסיון הזה, אבל השאלה אם זה ניסיון רלוונטי.

<אתי בנדלר: לדעתי זה לא נותן לנו שום דבר.

<שלמה פילבר: מה זה ניסיון משמעותי בתחום כלכלי?

<אתי בנדלר: האם שנת לימודים באוניברסיטה באיזה קורס באיזה בית-ספר נחשבת לניסיון משמעותי?

<הילה שמיר: מעמד בעיני ההורים שלו, מעמד בעיני עצמו.

<הילה שמיר: ..

<שלמה פילבר: חברות ממשלתיות שבוחרות דירקטורים, לאורך שנים אלפי אנשים, קבעו כתנאי סף בדרך כלל פרמטרים כמותיים שניתן לבחון אותם.

<שלמה פילבר: אז אתה יכול להעלות את תנאי הסף.

<שלמה פילבר: אגב, עשינו את זה פה, עוד רגע תראו שהעלינו מ-5 ל-8 שנים במשהו מסוים, מתוך כוונה שהאיש יהיה ברמה גבוהה יותר.

<שלמה פילבר: זה למשל פרמטר.

איתן כבל: חברים, בואו לא נתלהב מעצמנו יתר על המידה.

איתן כבל: אנחנו רואים לא מעט מקרים שבהם אנחנו כותבים את המילה "משמעותי", כמו בחוק המכרזים, שאני תומך בו מאוד, אלא מה, שמרוב שקידשנו את הערך שקוראים לו "מכרז" הגיעו אנשים שהם לאין שיעור יכולים להיות טובים, אבל הגיעו מצוינים עם תארים.

איתן כבל: יש אנשים רבים שהרזומה שלהם, התרמיל שלהם, מבלי לזלזל חס וחלילה, הוא מלא בתארים אבל היכולות שלהם אל מול מישהו שיכול להיות שיש לו פחות תארים – דרך אגב, ההבדל בין העולם העסקי לעולם הציבורי הוא שבעולם העסקי יודעים לזהות את זה ולהגיד שהם לא נדרשים לתארים.

איתן כבל: הם אומרים: אנחנו רוצים את מי שיודע לתת לנו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: פה הייתי עֵד למקרים כאלה, שהגיעו אנשים שלא יכולתי להכיל את כמות התארים שלהם.

איתן כבל: אני אומר את זה בציניות.

איתן כבל: כל הכבוד להם.

איתן כבל: אבל צריך בסוף להכריע על-פי מה שנדרש לגוף המסוים הזה.

איתן כבל: הפחד הגדול שלי, המילה "משמעותי" לפעמים כובלת אותך.

<הילה שמיר: לא הערתי על זה.

איתן כבל: הילה שמיר, במקרה הבטחתי בך, זה לא אומר שחשבתי עליך...

<שלמה פילבר: אני רוצה להביא דוגמה אבסורדית דווקא מן העולמות האלה ודווקא מן הדברים שאנחנו מתעסקים בהם היום כדי להבין את האבסורד.

<שלמה פילבר: דווקא בעולם העיתונות והעיתונאים ואנשי התקשורת אנחנו מחפשים עכשיו לתאגיד השידור הציבורי הישראלי סמנכ"ל.

<שלמה פילבר: אני לא מעורב בתהליך אבל אני מלווה אותו מרחוק.

<שלמה פילבר: מתבררת תופעה מאוד אבסורדית: עיתונאים בכירים מן השורה הראשונה נפסלים לתפקידים כי אין להם ניסיון ניהולי, כי הם היו תמיד ליד המיקרופון והם לא ניהלו אנשים, וכי לחלקם אין תואר ראשון.

<שלמה פילבר: שני הדברים האלה פסלו שם הרבה מאוד אנשים טובים ומצוינים שכולנו היינו רוצים שיהיו.

<שלמה פילבר: לפעמים מעודף רצון טוב אנחנו מחשקים את עצמנו.

עיסאווי פריג': המילה "משמעותי" או כל מלל אחר שנכניס לחוק, יכולים לפרש אותה לשני כיוונים.

עיסאווי פריג': הכול תלוי במועמדים ובוועדה עצמה.

עיסאווי פריג': אתה יכול גם עם המילה "משמעותי" למצוא כל מיני מעקפים, אם אתה רוצה.

עיסאווי פריג': אני חושב שזה לא קריטי.

<שלמה פילבר: הייתי עושה משהו אחר, אפרופו לקח מתאגיד השידור הציבורי הישראלי.

<שלמה פילבר: הייתי אומר: או בעל שנות ניסיון או בעל ניסיון משמעותי, כלומר: או-או.

איתן כבל: זה רעיון לא רע.

<הילה שמיר: למה דירקטורים בחברות ממשלתיות ובתאגידים ממשלתיים צריכים ניסיון והשכלה?

<הילה שמיר: ונעזוב את המילה "משמעותי".

איתן כבל: זה לא סותר.

איתן כבל: אבל זה לא נאמר פה, הילה שמיר.

איתן כבל: לא נאמר שלא צריך השכלה.

<שלמה פילבר: לסטיב ג'ובס לא היה תואר.

<שלמה פילבר: גם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות מצאו את הדרך להמיר השכלה בניסיון משמעותי.

איתן כבל: אני מקבל את העמדה שלו.

<מיכל רפאלי כדורי: ניסיון יכול לרפא השכלה.

מיקי רוזנטל: הוא הציע או 5 שנים ניסיון או ניסיון משמעותי.

<אתי בנדלר: כאן שיקול הדעת של הוועדה יהיה עוד יותר קשה כי היא תצטרך לחשוב האם ניסיון של חצי שנה של אותו אדם הוא ניסיון משמעותי כדי להכשיר אותו לתפקיד.

<אתי בנדלר: אני חושבת שההצעה, עם כל הכבוד, לא טובה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כאשר מאחורי הקלעים כל הזמן ינסו לדחוף מועמדים שהם עיתונאי חצר של פוליטיקאי כזה או אחר.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הלא כך קורה במועצות ציבוריות.

עיסאווי פריג': כך יהיה.

איתן כבל: אם מישהו רוצה להיות שותף לזה, בבקשה.

איתן כבל: אני לא שותף למחשבות כאלה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל כך קרה.

עיסאווי פריג': הכול תלוי במועמדים, באנשים.

איתן כבל: נכון, אבל בשביל זה אנחנו מנסים לתקן.

<שלמה פילבר: אני מעדיף למחוק את המילה "משמעותי".

איתן כבל: חברים יקרים, הסעיף יישאר בלי המילה "משמעותי".

איתן כבל: אם הנחת העבודה היא שאנחנו בתהליך נקים ועדת איתור ראויה שתעשה את עבודתה כפי שצריך, אני רוצה לקוות שהיא תוציא מתחת ידה ותבחר את האיש הנכון והטוב ביותר.

איתן כבל: אם נשים שלייקעס על שלייקעס ועוד חגורה זה לא אומר שנוציא תחת ידינו בהכרח את התוצאה המקווה.

איתן כבל: גברתי, אנחנו יכולים להצביע?

<אתי בנדלר: אסכם את השינויים.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) – 11 חברים, מהם לפחות 5 נשים ואחד מאוכלוסיית המיעוטים, בנוסח של סעיף 9(א) לחוק השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: המינוי יהיה לפי המלצות ועדת האיתור.

<אתי בנדלר: האישור לא יכלול את המילים "למעט יושב-ראש המועצה", שעל דרך מינויו יוחלט בהמשך.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב), בפסקה (3) יהיה "או בתחום הכלכלה או הניהול, אחד מכל תחום".

<אתי בנדלר: אלה השינויים בסעיפים קטנים (א) ו-(ב).

<ליאת גלזר: הצענו לא להגביל, לא לרשום "אחד מכל תחום".

<אתי בנדלר: זה לא הצעה שלכם?

<אתי בנדלר: זאת אומרת, יכולים להיות שני כלכלנים ואף לא אחד מתחום הניהול?

<דנה נויפלד: כדי ליצור גיוון, הרעיון הוא שיהיה מישהו – קודם כול, אפשר מה שאתם רוצים.

<אתי בנדלר: סליחה, אני מתנצלת, זה פשוט מסומן לי כהחלטה של הוועדה הקודמת.

<דנה נויפלד: אין פה כלל.

<דנה נויפלד: מה שהוועדה רוצה, לשיקול דעתה.

<דנה נויפלד: ניסינו ליצור שתהיה אפשרות של בחירה כמה שיותר רחבה.

<דנה נויפלד: אם רוצים שיהיה אחד כזה ואחד כזה – זה בסדר; אם רוצים להתיר שיהיו שני מנהלים, למשל שני מנכ"לים לשעבר שירצו להיות חברי מועצה – שיוכלו.

<דנה נויפלד: זה לשיקול דעת הוועדה.

<שלמה פילבר: סליחה שאני חוזר קצת אחורה לנושא נציגי הממשלה, מטעמי יעילות, זה קיים גם בחברות ממשלתיות וגם בדירקטוריונים שהמדינה חברה בהם בדרך כלל, שבתקנון של הגופים האלה מופיע שהשר ממנה עובדי מדינה שבאים מתוקף תפקידם.

<שלמה פילבר: גם היום זה קיים במועצות עצמן שהמשרד ממנה.

<שלמה פילבר: זה ייצור להערכתי סרבול גדול מאוד אם גוף ציבורי יצטרך לבחור את עובדי המדינה.

<אביטל סומפולינסקי: הם לא נכנסים לזה.

מיקי רוזנטל: תסתכל על פסקה (ב)(2), על נציגי הממשלה.

<שלמה פילבר: אתי בנדלר מחקה את נציגי הממשלה.

מיקי רוזנטל: לא נכון.

<אתי בנדלר: מה פתאום?

<אתי בנדלר: אני לא מוחקת על דעתי שום דבר.

<שלמה פילבר: סליחה, זו טעות שלי.

<אתי בנדלר: השאלה בפסקה (3), האם זה יהיה "אחד מכל תחום".

<ליאת גלזר: הניהול והכלכלה הם תחומים יותר רחבים.

איתן כבל: גברתי, את לא צודקת יותר מאשר אני צודק.

איתן כבל: יש נטייה כבר שנים לנציגי הממשלה לבוא ולהגיד דברים כאילו ירדו עם משה רבנו מהר סיני ביחד עם הלוחות.

איתן כבל: פשוט התעוררנו בוקר אחד ואמרנו: אנחנו אמנם רק חברי כנסת, אבל גם אנחנו יכולים להגיד עמדות נכונות.

<מזל ששון: אני מרכזת המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין.

<מזל ששון: אני רוצה להעיר על מספר החברים.

<מזל ששון: אני חושבת ש-11 חברים זה מעט.

<מזל ששון: אני בכל שבוע מזמינה את חברי המועצה לישיבת מועצה ואני חייבת להגיד שקשה מאוד שיהיה קוורום בישיבת מועצה.

<מזל ששון: צריך להתחנן בפני החברים להגיע לישיבה.

איתן כבל: אלה שרבו כדי להיות חברים במועצה.

<מזל ששון: קשה מאוד.

איתן כבל: זה דומה מאוד לחברי מרכז.

<שלמה פילבר: כי לא משלמים להם.

<מזל ששון: אני חושבת ש-13 עדיף מ-11, אז ניתן לקיים ישיבת מועצה לפחות עם רוב חברי המועצה.

<מזל ששון: כשיהיה 11 תהיה בעיה, לא יהיו ישיבות מועצה.

<מזל ששון: קחו את זה בחשבון.

<גילה ורד: תמנו אנשים ראויים שיש להם מחויבות.

<מזל ששון: יש אנשים ראויים במועצה, תאמיני לי.

איתן כבל: אין לזה קשר.

איתן כבל: יכול להיות שצריך לעשות מודל שמחתימים את האדם.

איתן כבל: בסוף-בסוף גם אם אתה מתנדב אבל אתה לא מגיע לישיבות אז "לך תחפש את החברים שלך".

<אתי בנדלר: מה הוחלט לכתוב בפסקה (3)?

איתן כבל: "אחד מכל תחום".

<מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת לשאול שאלה.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו עוזבים את עניין הגדלת מספר עובדי המדינה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אנחנו לא מגדילים שום דבר.

איתן כבל: זה המשפט הראשון שאמרתי.

איתן כבל: שמחתי שאת מפרגנת לעובדי המדינה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני לא מפרגנת.

<מיכל רפאלי כדורי: זה פשוט מהניסיון שלי.

איתן כבל: כל חדר והניסיון שלו.

<מיכל רפאלי כדורי: הם אנשי מקצוע והם ענייניים והם באים ממבחר שרים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: גברתי, תפרטי לפרוטוקול על מה מצביעים.

<אתי בנדלר: בסעיף 6סד, סעיף קטן (א) בשינויים שכבר הקראתי, וסעיף קטן (ב) כלשונו, למעט בפסקה (3) שבה יהיה: "בתחום הכלכלה או הניהול, אחד מכל תחום".

איתן כבל: מי בעד סעיף 6סד עם התיקונים והתוספות והשינויים הנדרשים?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: סעיפים קטנים (א) ו-(ב) אושרו.

איתן כבל: תוספת ראויה.

איתן כבל: נצביע על סעיף קטן (ג) בתיקונים שהוסיפה היועצת המשפטית.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף קטן (ג) אושר.

איתן כבל: יש פה משהו בעייתי בניסוח, מרוב שלא רוצים שיהיו פוליטיקאים, ובצדק.

איתן כבל: פה כתוב "חבר בהנהלה פעילה של מפלגה".

איתן כבל: מה זה?

איתן כבל: חבר מרכז?

איתן כבל: חבר מפלגה?

מיקי רוזנטל: חבר הנהלת מפלגה.

עיסאווי פריג': כל פעילות מפלגתית.

<שלמה פילבר: דרך אגב, אמנם זה לא העניין שלי, אבל במקרה שבו בכנסת רוב חברי הכנסת נבחרים במפלגות שאין בהן בכלל פעילים זה נותן עדיפות כלשהי למפלגות מסוימות שיכולות למנות פעילים מקורבים מאוד לחברי כנסת, שהם לא בתפקיד, מול אחרים שכן נמצאים בתפקיד.

איתן כבל: אדוני צודק.

איתן כבל: להם נקבע תנאי סף מיוחדים...

מיקי רוזנטל: זאת הערה נבונה מאוד.

איתן כבל: אדוני, אתה צודק, וזאת מגמה שהולכת וגוברת.

עיסאווי פריג': איפה שיש ועדה מסדרת, אתה מתכוון.

מיקי רוזנטל: אין גוף בוחר, יש דיקטטור.

<שלמה פילבר: רוב הכנסת היום נבחרת כך.

<שלמה פילבר: נוצר מצב שפרט ל-3 מפלגות, שבהן יש גופים בוחרים וחברי מפלגה, כל השאר בעצם דלתם פתוחה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: השאלה איך אתה מגדיר פעילות פוליטית.

<שלמה פילבר: איך את יכולה להגדיר פעילות פוליטית של פעילי "יש עתיד" היום, לדוגמה?

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה מה ששאלתי.

איתן כבל: אני אענה לו – "ידע אישי – 50 שקל" כמאמר "מחפשים את המטמון" – הוא צודק עד גבול מסוים.

איתן כבל: מתפקד למפלגה בהחלט יכול להיות חלק מכל התהליכים שמתקיימים.

עיסאווי פריג': חברי מרכז לא יכולים להיות.

איתן כבל: אתה צודק, אבל זה שחברי המרכז שם עושים מה שהדיקטטור אומר- - -

עיסאווי פריג': אין שם חברי מרכז.

איתן כבל: יש להם מוסדות.

עיסאווי פריג': לכחלון יש חברי מרכז?

עיסאווי פריג': ב"יש עתיד" יש מוסדות?

עיסאווי פריג': על מה אתה מדבר?

<שלמה פילבר: השאלה אם הסעיף הזה מכסה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: השאלה איך אתה מגדיר פעילות פוליטית.

<תהילה שוורץ אלטשולר: האם תמיכה במועמד פוליטי מסוים היא פעילות פוליטית?

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול את אתי בנדלר.

מיקי רוזנטל: בסיפה של פסקה (2) כתוב "מי שבשלוש השנים שקדמו להצגת המועמדות עסק בפעילות פוליטית".

מיקי רוזנטל: האם מי שחבר ב"יש עתיד" או ב"ישראל ביתנו" הוא מי שעסק בפעילות פוליטית?

מיקי רוזנטל: אם כן – זה מכסה את זה, ואם לא – אז לא.

<שלמה פילבר: אין שום דרך למדוד את זה.

<אתי בנדלר: השאלות האלה עלו אגב הדיון בחוק השידור הציבורי הישראלי.

<שלמה פילבר: קח את כל האנשים שקיבלו שכר בבחירות האחרונות במפלגות הללו, מבחינת החוק הם כשירים.

מיקי רוזנטל: אם כך, אנחנו רוצים ניסוח שמכסה את זה, כי אחרת אנחנו בבעיה.

<לאה ורון: הם עסקו בפעילות פוליטית.

<לאה ורון: איך הם כשירים?

מיקי רוזנטל: אבל אין רישום על זה.

איתן כבל: בתוך המפלגות שיש בהן פריימריז ויש מוסדות אתה יכול לשים את האצבע: הוא חבר מרכז, הוא חבר ועידה, הוא מִתפקד.

איתן כבל: יש לך נקודת התייחסות.

איתן כבל: פה אין לך כלום.

איתן כבל: זה מפלגות אוויר.

<שלמה פילבר: הוא יכול להיות האיש הכי מקורב והכי משפיע על חבר כנסת פלוני אבל אין לו שום מעמד רשמי.

עיסאווי פריג': זאת הערה נכונה, אדוני המנכ"ל, אני חייב לציין.

<אתי בנדלר: דבר ראשון, אי אפשר לסגור את כל הפרצות ואת זה צריך לקחת בחשבון.

<אתי בנדלר: נעשה ניסיון להתמודד עם השאלות האלה אגב הדיונים בחוק השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: קודם כול, בחוק השידור הציבורי מדובר לא רק בפעילות פוליטית אלא גם בפעילות מפלגתית.

<אתי בנדלר: שם דובר על 5 שנים.

<אתי בנדלר: כאן הסתפקו ב-3 שנים.

<אתי בנדלר: זה נראה לי סביר.

עיסאווי פריג': איך מוכיחים?

<אתי בנדלר: בדרך כלל כשיש מועמדים ושומעים על המועמדות אז יש- - -

איתן כבל: בפעילות מפלגתית של המפלגות שיש בהן כללים של פריימריז ובחירות, כל מה שהוא מעבר למתפקד הוא חלק בלתי נפרד ממערכת.

איתן כבל: חברי מוסדות אצלנו הם חברי מועצות סניפים, חברי ועידה, חברי מרכז, וכמובן כל מי שהוא מעבר לכך עולה גם בסולם העיסוק.

איתן כבל: פה את יכולה לקחת את כל הצוות שהולך למשל עם כחלון לאורך כל הדרך, אין לאף אחד שום חותמת אישית, הוא לא רשום בשום מקום.

איתן כבל: מה תגיד: צילמתי אותו 3 פעמים עומד ליד חבר כנסת?

<שלמה פילבר: הוא יכול לנהל משא ומתן קואליציוני.

מיקי רוזנטל: אז לפחות הוא השתתף במשהו שאתה יכול להגיד, הוא היה שם.

<שלמה פילבר: הוא יגיד שהוא היה עורך-דין מקצועי.

מיקי רוזנטל: השאלה איך עושים את זה חוקית.

מיקי רוזנטל: אני לא יודע.

מיקי רוזנטל: זו הערה מצוינת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה מזכיר מאוד את הוויכוח על הגדרת השדלנות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: התלבטנו בזה הרבה, בסיפור של הלוביזם, האם יועץ תקשורת, האם מישהו שעזר, מי נחשב שדלן.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שצריך לראות פעילות פוליטית במשמעותה הרחבה.

<אתי בנדלר: פעילות פוליטית ומפלגתית.

<אתי בנדלר: נמצאת כאן נציגת משרד המשפטים.

<אתי בנדלר: היא תוכל לומר לכם אילו מבחנים מפעילים בפועל כדי לבחון את העניין.

<אתי בנדלר: כשדנו בחוק השידור הציבורי החשש היה דווקא מפסילת-יתר ושם הוספה הוראה: "לעניין זה לא יראו השתתפות בהפגנה או בכינוס בעל אופי פוליטי או הבעת עמדה פומבית בעניינים פוליטיים כשלעצמן כפעילות פוליטית".

מיקי רוזנטל: אבל זה רחוק ממה שאנחנו חוששים ממנו.

מיקי רוזנטל: מדובר על מפלגות לא דמוקרטיות שאין להן מרכז, אין להן גופים נבחרים, אין להן שום דבר.

<אתי בנדלר: אלידור בליטנר תתאר לכם איך בוחנים בפועל.

איתן כבל: אלידור בליטנר, אני רוצה להתקדם ולסכם את הדבר הבא.

איתן כבל: אני רוצה לחשוב על זה, ואסביר מדוע.

איתן כבל: גם אתי בנדלר פועלת בכללים שהיא לא חשבה עליהם פעם, וגם אני, עד ששלמה פילבר לא שם לי את הפנס מול הפנים לא חשבתי על זה.

איתן כבל: כולנו חושבים במושגים של פעילים אבל כאן, כפי שגם הראית לי אחר-כך וניסית לכוון אותי שאולי יש תשובה לעניין, פה זה כוחות שלמים שפועלים.

איתן כבל: למשל קחי מישהו שכל היום יושב בפייסבוק ומגיב בשמות כאלה ואחרים.

איתן כבל: למשל אצל יאיר לפיד אלה הם כוח מחץ שעובד עבורו סביב השעון.

איתן כבל: אצלנו, במרצ ובליכוד האנשים הפעילים חברים במוסדות המפלגה, אלה לא סתם אנשים שצנחו להם במצנח והגיעו כי בא להם, כולם נמצאים בתוך מערכות שמורכבות מאלפי אנשים, שדרך אגב רובם לא יכולים להיכנס לשום דבר, או אם הם רוצים להיכנס למשהו, ובדין, הם צריכים לעבור את כל המסלול שבו אנחנו אומרים: סליחה, אם אתה תולה מודעות – אתה יכול, אבל אם אתה חבר במוסדות – אתה לא יכול.

איתן כבל: אצלם אין כלום.

עיסאווי פריג': אצלנו יש עקבות.

עיסאווי פריג': שם אין עקבות.

<אלידור בליטנר: החשש שאדוני מעלה עכשיו לא מקבל לדעתך מענה במסגרת הנוסח שמוצע כאן "עסק בפעילות פוליטית"?

<אלידור בליטנר: בעצם פעילות פוליטית היא בדיוק כך.

איתן כבל: את טועה.

איתן כבל: אין לך כלים.

מיקי רוזנטל: גם אני חשבתי שזה ברור, הוא עוסק בפעילות פוליטית.

מיקי רוזנטל: תשב ועדת האיתור, יבוא פלוני או אלמוני וישאלו אותו: עסקת בפעילות פוליטית?

מיקי רוזנטל: הוא יגיד: מה פתאום?

מיקי רוזנטל: אתה חבר במפלגה?

מיקי רוזנטל: יגיד: לא.

מיקי רוזנטל: זה לא רשום בשום מקום.

מיקי רוזנטל: אין שום יכולת לסתור את מה שהוא אומר.

מיקי רוזנטל: לכן המצב הזה של פעילות פוליטית הוא אמורפי.

איתן כבל: אצלנו פעילות פוליטית היא דבר חי.

איתן כבל: גם אם אתה לא מגיע לאף ישיבה אבל אתה חבר מרכז אתה חבר מוסדות.

מיקי רוזנטל: אתה רשום באיזה מקום.

מיקי רוזנטל: יש יכולת לסתור את הטענה אם אתה אומר שאתה לא פעיל פוליטי.

מיקי רוזנטל: במפלגות דמוקרטיות זה רשום.

<דנה נויפלד: מה אתם מציעים?

איתן כבל: אני צריך לחשוב על זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים פתרון.

מיקי רוזנטל: תציעו אתם.

<דנה נויפלד: אתם אומרים דברים הפוכים.

איתן כבל: לא, אנחנו אומרים בדיוק אותו דבר.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא רוצים לצמצם או לפגוע במי שהוא לא באמת פעיל פוליטי.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להרחיב רק לגבי פעילות במפלגות שהיא לא רשומה, היא פעילות "שחורה".

<דנה נויפלד: זה לא מה שהם אומרים.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לעשות פה את ההפרדה.

מיקי רוזנטל: אדם שתולה מודעות בשביל מפלגה, זה לא פוסל אותו.

מיקי רוזנטל: הוא עושה פעילות מסוג מסוים שלא פוסלת אותו, כמו בחוק השידור הציבורי, שם עשינו תיקון כדי לא לפסול יותר מדי אנשים.

מיקי רוזנטל: אבל יש מעמד חדש, שהחוק לא נתן דעתו עליו, של אנשים פעילים מאוד ומרכזיים במפלגות פוליטיות שאינן דמוקרטיות ואינם רשומים בשום מקום.

<דנה נויפלד: אז הוא ייכנס לגדר פעילות פוליטית.

עיסאווי פריג': איך תוכיחי?

מיקי רוזנטל: למשל ביהדות התורה.

איתן כבל: ניקח את חבר שלי, בוגר הישיבה שבה שנינו למדנו, שי באב"ד.

איתן כבל: נניח והוא לא היה מועמד לכנסת במפלגה של כחלון.

איתן כבל: הוא בתפקיד בכיר בשירות הציבורי, רוקד ריקוד טנגו כזה או אחר שמעולם לא יכולת לדעת אותו או לחוש אותו.

איתן כבל: מתי ידענו אותו?

איתן כבל: ביום שהוא נכנס לתפקיד.

עיסאווי פריג': הוא היה מנכ"ל הרשות השנייה והכחיש את הקשר עם "כולנו".

<דנה נויפלד: אתם רוצים להכניס אותו או לא להכניס אותו?

עיסאווי פריג': איך תוכיחי?

עיסאווי פריג': כששאלנו אותו הוא אמר שהוא לא פעיל.

איתן כבל: אם דנה נויפלד לא הבינה, אסביר.

איתן כבל: לקחתי את שי באב"ד כדוגמה כי הוא כבר מפורסם.

איתן כבל: את יודעת ש-99.

איתן כבל: 999% אף אחד לא יודע מי הם.

איתן כבל: הם בתוך המערכת הפוליטית בהבדל אחד.

איתן כבל: ההבדל בין המפלגות הוותיקות והדמוקרטיות, שנעשים בהם הליכים דמוקרטיים ואלה שרשומים: יש שם, שם משפחה ותפקיד בכל אחד מן המעגלים.

איתן כבל: פה יש מפלגה ויש אנשים שאין להם הגדרה, אין להם את שדה המשחק שבו אתה יכול להוכיח.

איתן כבל: כשאת רוצה להגיד אם איתן כבל יכול להיות חבר דירקטוריון במקום כזה או אחר, איך את יודעת?

איתן כבל: אצלי אין בעיה – אני חבר מרכז, אני חבר מוסדות מפלגה, ואותו דבר לגבי חברים ופעילים בליכוד או בכל מקום אחר.

איתן כבל: לעומת זה- - -

<שלמה פילבר: למה אתם הולכים רחוק?

<שלמה פילבר: לנבחרת הדירקטורים הסתננו עשרות רבות של אנשים שבדיעבד גילינו שיש להם זיקה פוליטית.

<דנה נויפלד: אני חושבת שאנחנו מסתובבים פה סביב הציר.

<דנה נויפלד: אני רוצה לנסות לשאול שאלה וגם לענות.

<דנה נויפלד: הנוסח "התגלגל", אתי בנדלר ואני "ההיסטוריוניות" נוכל לספר.

<דנה נויפלד: הנוסח במקור היה איסור על זיקה עסקית, אישית או פוליטית.

<דנה נויפלד: גם המונח "זיקה פוליטית" קצת עמום.

<דנה נויפלד: ואז אמרו: אנחנו רוצים להרחיב כי אנחנו רוצים יותר לנכות מההקשר הפוליטי.

<דנה נויפלד: נשאלה שאלה עובדתית על הפעילות הפוליטית.

<דנה נויפלד: עכשיו אני רוצה לענות על מה שאתה אומר.

<דנה נויפלד: ככלל כל מועמד באשר הוא מועמד ממלא שאלון על עצמו והשאלות אמורות לכוון אותו לענות תשובות מה זה זיקה אישית, מה זה זיקה עסקית ומה זה זיקה פוליטית.

<דנה נויפלד: אדם שעוסק בפעילות פוליטית, כלומר כל היום עושה פעילות, הגם שהיא לא במסגרת של מפלגה, דווקא פעילות פוליטית תופסת את אותם גורמים שאתם מדברים עליהם.

<דנה נויפלד: בגלל זה קצת התבלבלתי פה.

<דנה נויפלד: זה אמור לתפוס את אותם גורמים שהם מעבר לגורמים שנמצאים בתוך מפלגה.

<דנה נויפלד: זאת הייתה המטרה.

<דנה נויפלד: המונח "פעילות פוליטית" רחב יותר.

איתן כבל: עד פה הסכמתי לכל מילה שלך.

איתן כבל: עד פה לא השתכנעתי.

<דנה נויפלד: אדם ממלא על עצמו שאלון, שואלים אותו שאלות עובדתיות: האם אתה עוסק בפעילות פוליטית?

<דנה נויפלד: זה דבר שהוא מעיד על עצמו.

<דנה נויפלד: אם אדם בשאלון לא ממלא תשובות אמת אז הוא יכול לא למלא אמת בהמון דברים.

<דנה נויפלד: אבל אם אדם עושה פעילות פוליטית שהיא מעבר לפעילות מפלגתית הוא אמור לכתוב על כך.

איתן כבל: אגיד לך מה ההבדל הגדול.

איתן כבל: מכיוון שהגשתי עתירות נגד אנשים שפתאום לא היו מקורבים – הוא היה אידיוט כשלא כתב את הקשר שלו, כי בדקתי ב"גוגל" ומצאתי את השם שלו.

איתן כבל: פה אין את זה.

איתן כבל: כל מה שאת אומרת נכון לרגע זה הוא נכון במאה אחוז למערכת הרגילה של המפלגות שמתקיימות בהן מערכות דמוקרטיות.

איתן כבל: כל מה שאמרת עד עכשיו, מילה בסלע.

<לאה ורון: אפשר לשלוח אותם לנסח את זה מחדש.

<דנה נויפלד: הכוונה הייתה להרחיב.

<אלידור בליטנר: המצב המקובל בעבר כשדיברו על זיקה פוליטית, זה זיקה פוליטית לשר משרי הממשלה.

<אלידור בליטנר: גם אם מדובר על פעילות פוליטית זה לא בהכרח זיקה פוליטית לשר.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו גם לא רוצים לפסול יותר מדי אנשים.

מיקי רוזנטל: כל אחד שהצביע בבחירות כביכול עשה פעילות פוליטית.

איתן כבל: הצפנו את זה בזכות מר פילבר.

איתן כבל: לא חשבנו על זה והוא צודק.

מיקי רוזנטל: בחוק שירות המדינה "פעילות פוליטית" מוגדרת כחבר בגוף בוחר, חבר בהנהלה וחבר בגוף ממונה של מפלגה.

עיסאווי פריג': את לא באה מהעולם שלנו, את לא מבינה.

איתן כבל: אני מתכוון להחזיר את זה לדיון נוסף.

איתן כבל: אנחנו צריכים לחשוב על העניין הזה.

<זאב קידר: אני חבר ועד במשרד התקשורת.

<זאב קידר: אני פעיל בפעילות ציבורית מאז שאני זוכר את עצמי מתוך רצון לתרום לחברה, לכן אני גם חבר בוועד.

<זאב קידר: מידי פעם הפעילות הציבורית הזאת הייתה קרובה או נושקת או אפילו בתוך איזו מפלגה.

<שלמה פילבר: זה לא רלוונטי עכשיו.

<שלמה פילבר: הורידו את הסעיף הזה מסדר היום.

<שלמה פילבר: אנחנו רוצים להתקדם.

איתן כבל: הבנתי לאן אדוני הולך.

איתן כבל: אתה ודומיך הם לא הבעיה.

איתן כבל: לא לאלה כיוונו, אני יכול לומר לאדוני.

איתן כבל: נקיים על זה דיון נוסף ואם אדוני יחשוב שבכל זאת הוא רוצה לתת את התובנות שלו, נשמח.

<ליאת גלזר: אני מבקשת להבהיר.

<ליאת גלזר: בפסקה (1) בנוסח הקודם הכוונה הייתה לומר שלא יהיה חבר במועצה מי שאינו אזרח או תושב.

<ליאת גלזר: פעם כך היו מנסחים את החקיקה.

<ליאת גלזר: מכיוון שהיום יש גורמים שאינם יכולים לקבל תושבוּת, יש לזה חלופיות של אשרה או רישיון לישיבת קבע, הנוסח היה אמור לומר שאם אתה לא אזרח ולא קיבלת אשרה או רישיון לישיבת קבע לא תוכל להיות חבר במועצה.

<אביטל סומפולינסקי: הנוסח במקור היה "אזרח או תושב".

<אביטל סומפולינסקי: ההערה הייתה לעניין מרכז החיים.

<ליאת גלזר: אם קיבלת אשרה או רישיון לישיבת קבע- - -

<ליאת גלזר: זאת חלופה לתושבוּת.

<אביטל סומפולינסקי: אשרה ורישיון לישיבת קבע זה תושבוּת.

<ליאת גלזר: ולכן מי שיש לו אשרה ורישיון קבע ומרכז החיים שלו בישראל, הוא כן יכול להיות.

עיסאווי פריג': לא הבנתי את זה כך.

<אביטל סומפולינסקי: מרכז החיים בישראל כיוֵון גם לאזרח.

<דנה נויפלד: זה חלופה מקובלת.

<ליאת גלזר: כאילו לא ברור פה איפה השלילה.

<אביטל סומפולינסקי: אזרח או תושב, ובלבד שמרכז חייו בישראל.

<אתי בנדלר: נכון, אבל גם לגבי אזרח או מי שניתנו לו אשרה ורישיון לישיבת קבע, יש כאן דרישה שמרכז חייו יהיה בישראל.

<אתי בנדלר: לכן זה לא תנאי ששולל אלא זה תנאי נוסף.

<אלידור בליטנר: או שאתה אזרח או שאתה תושב ומרכז חייך בישראל ואז לא תיפול לסייגים.

<הילה שמיר: שוב, "מרכז חייו" נבחן לפי פקודת מס הכנסה כי יש "מרכז חיים" בכל מיני סוגים של חקיקה אז אני לא יודעת למה התכוונו פה.

<אתי בנדלר: בדרך כלל "מרכז חיים" זה המבחן של 6 חודשים.

<אתי בנדלר: ננסח את זה בצורה ברורה יותר.

עיסאווי פריג': כלומר, תושב קבע יכול להיות חבר המועצה.

<ליאת גלזר: להיפך, אם הוא לא תושב קבע או אזרח הוא לא יוכל.

עיסאווי פריג': זה לא כתוב כך.

<אתי בנדלר: ננסח את זה.

<אתי בנדלר: אפשר לאשר את פסקאות (1) ו-(3).

<אתי בנדלר: על פסקה (2) ביקשת לדלג.

איתן כבל: למה ביקשתי לדלג על פסקה (2)?

איתן כבל: נאשר את פסקאות (1)-(3) ונביא תיקון, השלמה או תוספת ואם צריך נכניס אותו.

עיסאווי פריג': לשם מה?

עיסאווי פריג': נחכה עם פסקה (2) לדיון הבא.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אנחנו מצביעים על פסקאות (1) ו-(3), עם התיקונים והתוספות וההשמטות, לא כולל פסקה (2).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיפים אושרו.

עיסאווי פריג': מה ההגדרה של "קרוב" בחוק הזה?

איתן כבל: הנוסח הזה סטנדרטי.

<אתי בנדלר: סטנדרטי, טוב, ראוי.

איתן כבל: הילה שמיר, תלמדי כלל, מימיקה זה נחשב דיבור.

<הילה שמיר: אני אפילו לא יודעת איזו מימיקה עשיתי.

מיקי רוזנטל: אם יש למישהו הסתייגויות, שיגיד אותן עכשיו.

איתן כבל: יש לך הסתייגות?

<הילה שמיר: לא, יש לי רק שאלה אחת.

איתן כבל: אל תשאלי עכשיו.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הפסקאות אושרו.

איתן כבל: הילה שמיר, תאמרי את מה שביקשת להגיד.

<הילה שמיר: הצבעתם על הסעיף אז זה כבר לא רלוונטי.

איתן כבל: אני מודה לגברתי, אז בכל זאת צדקתי.

איתן כבל: סיימנו כאן.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: דרך אגב, אדוני המנכ"ל, סימס לי חברך מההסתדרות, יעקובי, לגבי זה שכל נושא העובדים מטופל והוא חלק מן ההסכם הקיבוצי.

איתן כבל: נכון?

<שלמה פילבר: כן.

<שלמה פילבר: ביום ראשון נקבעה פגישה.

<גילה ורד: העניין הוא לא זה.

<גילה ורד: העניין הוא שאין עדיין הסכם קיבוצי עם עובדי הרשות השנייה ומשרד האוצר מתחמק, כנראה בגיבוי של משרד התקשורת.

<שלמה פילבר: ממש לא.

איתן כבל: עוד לפני שיצאנו לדרך שוחחתי על העניין הזה עם המנכ"ל.

איתן כבל: ברור לי שיש משא ומתן והחוק הזה יבוא עקב בצד אגודל גם עם סיום התהליך עם העובדים על-פי הכללים בסיכום עם ההסתדרות.

איתן כבל: לסיום אני רוצה לומר משהו.

איתן כבל: אני יודע שאני עושה פה פרסומת אבל פה כולם אנשי תקשורת.

איתן כבל: אני מתנצל בפני "הוט", יש לי "יס", אבל אני ממליץ לצפות בשתי סדרות שאני צופה בהן עכשיו באדיקות, סדרות מדהימות: "להרוג את הסבתא" ו"וויניל" – סדרה "מפילה", מדהימה, "הורגת", כל מילה מיותרת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: קוראים לזה "פלורליזם בעל כרחם".

<תהילה שוורץ אלטשולר: בלי רגולציה לא יהיו הסדרות האלה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.