ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 308, 2016-03-14 12:30

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: על סדר היום דעיכת התעשייה בישראל, מעקב.

משה גפני: שרגא, אתה העלית את הנושא הזה.

<שרגא ברוש: אני מודה לך אדוני היושב ראש על שאתה עוקב אחרי הנושא מקרוב.

<שרגא ברוש: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לרובי גינל, המשנה למנכ"ל - - -

משה גפני: לא, להעביר, אני מעביר.

<שרגא ברוש: סליחה.

<שרגא ברוש: אני מבקש ממך להעביר לרובי גינל המשנה למנכ"ל שיעדכן אותנו במגעים מול משרד האוצר אבל לפני כן אני רוצה לומר לך דבר אחד ואני אומר את זה עם יד על הלב ואני מקווה לא לפגוע באף אחד.

<שרגא ברוש: דיון כל כך חשוב, משרד הכלכלה שלח את המשנה למנכ"ל, ועם כל הכבוד, ויש לי הרבה כבוד לכל החברים כאן, אני לא חושב שאלה שיושבים אתנו ומדברים אתנו, וזה סגן ראש אגף תקציבים, יכולים שלא להיות בדיון הזה כי הוא בנפשנו.

<שרגא ברוש: אני חושב שאנחנו עוסקים לא רק בעתיד התעשייה אלא בעתיד הכלכלי-חברתי של מדינת ישראל.

<שרגא ברוש: אדוני יושב ראש הוועדה, אם אפשר לבקש מרובי להציג את המשא ומתן.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<רובי גינל: משנה למנכ"ל התאחדות התעשיינים.

<רובי גינל: בדיון היה כאן לפני מספר חודשים הצגנו תמונה מדאיגה שהתקבלה גם על דעתך ועל דעת כל חברי הכנסת, לפיה התעשייה בישראל נמצאת בדעיכה.

<רובי גינל: אולי כדאי לסייג את זה ולומר שהתעשייה הישראלית לא נמצאת בדעיכה כי התעשייה הישראלית פורחת בעולם, אבל התעשייה בתוך ישראל נמצאת בדעיכה.

<רובי גינל: בניגוד למה שהבינו מדינות רבות בעולם שמנוע הצמיחה התעשייתי הוא מנוע הצמיחה המרכזי, בישראל קצת נכשלו בהבנה הזאת וכיום אנחנו נמצאים במצב שהולך ומחמיר ולא השתפר מאז הדיון האחרון של הוועדה כאשר משני הכיוונים יש לחץ על התעשייה.

<רובי גינל: מצד אחד יש יוזמות כמו הפחתת מכסים, כמו הדיון הקודם, והעלאת תשומות, כלומר, הגדלת התחרות מחוץ לארץ וייקור התשומות כמו מיסוי על אנרגיות, ומצד שני התעשייה עצמה נפגעת גם בכושר התחרות וגם בעלויות התשומות.

<רובי גינל: לכן, בעקבות הדיון הקודם שיזמת ניהלנו משא ומתן עם הממשלה על תכנית שהיא בעצם תכנית רב שנתית שתתמוך בתעשייה, הן בטווח הקצר והן בטווח הבינוני והארוך.

<רובי גינל: במסגרת זאת הגענו לסיכומים גם עם אגף תקציבים וגם עם משרד הכלכלה לפיהם כבר בשנת 2016 תינתן תוספת תקציבית של כ-300 מיליון שקלים לתחומים נוספים של עידוד השקעות הון, עידוד מחקר ופיתוח, עידוד הייצוא, כמאה מיליון שקלים לעידוד הייצוא לתעשייה קטנה ובינונית, פעילויות של חדשנות באמצעות משרד הכלכלה וכדומה, ובמקביל יוקמו שני צוותי עבוד.

משה גפני: זה היה אמור להיות בהחלטת ממשלה?

<רובי גינל: כן.

<רובי גינל: אכן זה היה אמור להיות בהחלטת ממשלה.

<רובי גינל: החלטת הממשלה הזאת נדחית מדי שבוע.

<רובי גינל: פעם אומרים לנו נומרטור, פעם אומרים לנו משהו אחר.

משה גפני: לא, הנומרטור לא חל על 2016.

אראל מרגלית: אתם מדברים על זה כבר כמה חודשים.

<רובי גינל: נכון.

<רובי גינל: דיברנו על זה אחרי הדיון הקודם.

<רובי גינל: מושכים אותנו שבועות ואומרים לנו עד שיבוא הנומרטור אבל מסתבר שזה בכלל לא קשור.

מיקי רוזנטל: אחר כך הם יתרצו כל דבר בנומרטור.

מיקי רוזנטל: זה היה כל כך שקוף.

<רובי גינל: אולי אגף התקציבים יוכל להבהיר את הסיבה לדחייה.

משה גפני: אמרו לכם נומרטור?

<רובי גינל: כן.

<רובי גינל: אמרו לנו גם נומרטור.

מיקי רוזנטל: זה פשוט לא ייאמן.

מיקי רוזנטל: עכשיו כל דבר, נומרטור.

משה גפני: היום בישיבה נאמר כאן שהנומרטור הוא רק בטווח הארוך.

מיקי רוזנטל: כן, אבל יש נומרטור חלש ויש נומרטור חזק.

מיקי רוזנטל: כך הם קוראים לזה.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, אני דיברתי עם אגף תקציבים.

מיקי רוזנטל: יש נומרטור חלש ונומרטור חזק.

מיקי רוזנטל: נומרטור חזק זה החוק שנכנס ב-2017 והוא לכל השנים הבאות.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, הוא משפיע על כל השנים הבאות.

מיקי רוזנטל: הנומרטור החלש, כל סעיף תקציבי שאתה מביא היום ב-2016, אתה צריך להגיד מאיפה אתה מביא את הכסף אבל זה חלש כי אתה תמיד אתה יכול להגיד שאתה מגדיל את הגירעון ועושה כל מיני חכמות אין סופיות.

מיקי רוזנטל: כך הם מדברים על זה שם.

מיקי לוי: הגשתי הצעת חוק פרטית שעברה כבר בוועדת שרים, עברה בקריאה ראשונה, לפיה חשבוניות המס יוכלו לשדר דרך האינטרנט כדי לחסוך זמן ושיקבלו את הכסף מהר במשרדי הממשלה.

מיקי לוי: אמרו, רגע, העבירו את זה ופתאום חזרו בהם ואמרו נומרטור, אין ארבעה מיליון שקלים לקנות כל מיני מכשירים.

מיקי רוזנטל: ארבעה, זה לא.

מיקי רוזנטל: זה פחות מהנומרטור.

מיקי לוי: אחר כך הגדילו את זה לשבעה.

<עידו סופר: רק לסכם את המודל של החלטת הממשלה.

<עידו סופר: החלטת הממשלה בעצם מדברת על תוספת תקציבית של 300 מיליון שקלים ל-2016.

מיקי רוזנטל: ואיך היא מחולקת?

<עידו סופר: מאה מיליון שקלים לעידוד ייצוא - - -

מיקי רוזנטל: מפעלים קטנים ובינוניים, זה אמרת.

<עידו סופר: שלושים מיליון שקלים לעידוד החדשנות באמצעות כלים טכנולוגיים מתקדמים במפעלים קטנים ובינוניים.

<עידו סופר: יש תוספת של שישים מיליון שקלים, למיטב זיכרוני, למרכז השקעות, גם למסלול תעסוקה וגם למסלול הון.

<עידו סופר: יש תוספת של חמישים מיליון שקלים למדען הראשי ועוד תקציבים להגדלת אשרא וכדומה.

<עידו סופר: אשרא זה ביטוח סיכוני סחר חוץ.

<עידו סופר: במקביל מדובר על הקמת שני צוותים.

<רובי גינל: מאה מיליון שקלים לעידוד הייצוא למפעלים קטנים ובינוניים, שלושים מיליון שקלים לעידוד החדשנות.

<עידו סופר: לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

משה גפני: תגיד עוד פעם.

<עידו סופר: מאה מיליון שקלים לעידוד הייצוא, שלושים מיליון שקלים לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, חמישים מיליון שקלים לעידוד התעשייה המסורתית במדען הראשי, שישים מיליון שקלים למרכז השקעות מחולק למסלול מענקים ומסלול תעסוקה.

<רובי גינל: יש עשרה מיליון שקלים לאשרא או חמישה מיליון שקלים לאשרא.

<עידו סופר: יש גם את המדען הראשי.

מיקי רוזנטל: הוא הזכיר.

מיקי רוזנטל: הוא אמר חמישים מיליון שקלים לתעשייה מסורתית.

אראל מרגלית: מה עם הנושא של החזר הכשרת עובדים?

<עידו סופר: הכשרת עובדים טכנולוגיים זה בתקציב נפרד.

<עידו סופר: יש תקציב של 45 מיליון שקלים.

<עידו סופר: אתם מכירים כבר את הסיפור, הוא נמכר פעמיים גם להתאחדות התעשיינים וגם למשרד הכלכלה.

<עידו סופר: יש כרגע הסכמה עם המשרדים הממשלתיים ש-15 מיליון שקלים יופנו להתאחדות התעשיינים להכשרה גם פנים מפעלים וגם באמצעות מרכזי הכשרה ובמידה והתקציב הזה יסתיים, יופנה כל התקציב להתאחדות התעשיינים לצורך ביצוע הכשרות.

<עידו סופר: כרגע יש בעיות בירוקרטיות אין אנחנו מיישמים את המודל הזה.

<רובי גינל: כדי להשלים את החלטת הממשלה.

<רובי גינל: יש שם עוד שני צוותים כאשר צוות אחד הוא צוות שנקרא לו צוות המקרו שדן בכל ההיבטים של הסביבה העסקית של התעשייה, עלויות ייצור וכדומה, כושר תחרות, הגנות סחר, עולם התמריצים הממשלתיים.

<רובי גינל: הצוות הזה אמור תוך שלושה חודשים להגיש המלצות שיהפכו להחלטת ממשלה שתשפר את כל הסביבה העסקית של התעשייה.

<רובי גינל: עוד צוות רגולציה, להסיר חסמים רגולטוריים שמפריעים היום בהקמת והרחבת מפעלים בישראל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מישהו רוצה להתייחס?

אראל מרגלית: אנחנו דנו בדיון ושרגא והצוות הציגו את המצב לפני מספר חודשים.

אראל מרגלית: אנחנו ביקשנו שהתאחדות התעשיינים תורה לנו, תגיד לנו מה הצעדים בהם אתם רוצים לנקוט כדי להחזיר את התעשייה למרכז הבמה.

אראל מרגלית: מבחינתנו זה בנפשנו.

אראל מרגלית: כלומר, הדבר הזה חייב לצאת לדרך.

אראל מרגלית: אני חייב לומר שהמשק בנושא התעשייתי, אני רואה, אתמול הייתי בדרום בכמה מפעלים, פשוט במצב קשה.

אראל מרגלית: כלומר, גם אם לא הכול ישפיע על כל מפעל ומפעל באופן ספציפי, חייבת לצאת איזושהי קריאת כיוון שמשנה את הראש כי המצב קשה.

<ינון אלרואי: משנה למנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה.

<שרגא ברוש: אני מתנצל שאמרתי רק משרד הכלכלה בלי התעשייה.

מיקי לוי: אתם ביקשתם לשנות.

מיקי לוי: שרגא ביקש לשנות.

<ינון אלרואי: אני יודע שהוא לא עושה את זה בכוונה.

<ינון אלרואי: רק רציתי לוודא שכבודה של התעשייה נמצא על השולחן.

<ינון אלרואי: שנית, אני מתנצל בשם מנכ"ל המשרד שנמצא בעיסוק אחר ולכן לא יכול היה להגיע לדיון ואני רק מבקש להזכיר שבכתב המינוי שלי אני גם ממלא מקום המנכ"ל.

<שרגא ברוש: אמרתי שאתם כאן.

<שרגא ברוש: ציינתי אתכם לטובה.

אראל מרגלית: אם המנכ"ל לא בא, תביאו את השר.

<ינון אלרואי: אני לא חושב שזה רעיון רע, אבל אנחנו נעביר את זה.

אראל מרגלית: נציע לו.

אראל מרגלית: כמה זמן לא היה כאן שר כלכלה ותעשייה.

משה גפני: תגיד למנכ"ל שהרבה זמן הוא לא היה כאן.

משה גפני: אנחנו שמחים שאתה כאן.

<ינון אלרואי: תודה.

<ינון אלרואי: אנחנו באמת חושבים שיש צורך לעשות מעשה ואני חושב שחשוב שנוסיף עוד כמה פרטים לדיון על דברים שכבר נעשים.

<ינון אלרואי: בשותפות שקיימת, הממשלה משקיעה לפחות בחודשים האחרונים ובשנים האחרונות עוד דברים שלא היו על השולחן במשך שנים וגם שרגא וגם רובי חלק מהעניין.

אראל מרגלית: דרך אגב, פעם אחרונה ששרגא בא לדבר על התעשייה, זה היה בסיעת העבודה ואיך שהוא גמר לדבר, התחיל הדיון על הפריימריס.

מיקי רוזנטל: אתה אומר ששווה להם לחכות?

אראל מרגלית: אני שואל אם יש קשר סיבתי.

<ינון אלרואי: אני אנסה לקצר ולומר שנמצאים כאן גם מנהל מינהל תעשיות יאיר שירן וגם אסף גרינוולד ממרכז השקעות.

<ינון אלרואי: יש על השולחן כמה דברים שהם מאוד חשובים לתעשייה.

<ינון אלרואי: לפני מספר חודשים הושקה קרן הון צמיחה שהיא קרן פרייבט אקוויטי לתעשיות צומחות.

<ינון אלרואי: זה משהו שלא היה אף פעם.

<שרגא ברוש: בגלל התקשקשות עם רשות המסים.

<ינון אלרואי: לא ידוע לי דבר כזה.

<ינון אלרואי: מדובר על סדר גודל של מיליארד שקלים וזה לא עניין של מה בכך.

<ינון אלרואי: זאת קרן חשובה שנועדה למנף את יכולות הייצוא והצמיחה של חברות קיימות.

<ינון אלרואי: בנוסף לכך, אחרי לידה ארוכה ומלאה חתחתים וקשיים הושקה ממש בשבועיים האחרונים קרן עסקים במצוקה שגם שם המטרה שלנו כולנו – ואני אומר שיש כאן שותפות גם של הממשלה, גם של המעסיקים וגם של ההסתדרות – לייצר פתרונות למפעלים שנקלעו לקשיים תפעוליים.

<ינון אלרואי: נמצאת על השולחן או בוא נאמר שהמשרד יחד עם משרד האוצר השיק את מסלולי תחרות במסגרת מרכז השקעות.

<ינון אלרואי: יש הטבה של מסלולי גז טבעי בכלי הסיוע שניתנים ופעילות אינטנסיבית בנושא של עסקים דיגיטליים, עידוד של פעילות דיגיטלית של עסקים, שנעשית יחד עם המשרד לשוויון כלכלי.

<ינון אלרואי: בנוסף, אנחנו מפעילים תכניות חדשות לקידום קהילות חדשנות גם בתחומי תחבורה חכמה יחד עם מינהלת דלקים, גם בנושא של בריאות וגם בנושא של חינוך ועוד לא נאמרה המילה האחרונה בנושא הזה.

<ינון אלרואי: עוד שני דברים שנמצאים על השולחן.

<ינון אלרואי: אנחנו נמצאים בדיונים עם משרד האוצר – ואם עידו ירצה, הוא ירחיב על העניין – לגבי תכנית בסדר גודל של מאתיים מיליון שקלים לחיזוק כלכלי של הנגב המזרחי.

<ינון אלרואי: במסגרת הפעילות הזאת אמור להיות סיוע גם להבאת השקעות ברות קיימא לאזור הזה.

<ינון אלרואי: זאת בשורה חשובה לאזור.

<ינון אלרואי: דבר נוסף שנמצא על השולחן ואני כרגע עוד לא יודע לאמוד כמה הוא שוקל ומתי הוא יגיע, זה הנושא של תכנית צפון שם יש יעדים מאוד אמביציוזיים לגבי החיזוק של האזור והמשמעויות.

<ינון אלרואי: לפחות ברמת הכותרות מדובר על תכנית שאמורה לייצר 160 אלף מקומות עבודה בשכר ראוי.

<ינון אלרואי: אלה דברים שנמצאים.

<ינון אלרואי: אני חושב שכאשר מסתכלים על עולם התוכן הזה בהגינות, אפשר לומר שהיום יש כלים.

<ינון אלרואי: ישבנו כאן בכל מיני דיונים, אם אתה זוכר את נגב טקסטיל, מגבות ערד וכולי, ואני חושב שהיום יש על השולחן כמה כלים מגוונים שיכולים להיות גם לצמיחה כמו קרן פרייבט אקוויטי שדיברנו עליה וגם לא עלינו על עסקים שנמצאים במצוקה כזו או אחרת.

אראל מרגלית: מה ההבדל בין קרן פרייבט אקוויטי שאתם רוצים להקים לבין קרנות פרייבט אקוויטי שקיימות היום?

<ינון אלרואי: קודם כל, אנחנו לא רוצות להקים אלא הן בסוג של מכרז שמכניס את המוסדיים.

<ינון אלרואי: היה מכרז שמפחית את הסיכונים ולא משית על הזכיינים.

אראל מרגלית: מה שעשיתם עם ביו טכנולוגיה לפני כמה שנים?

<ינון אלרואי: אני לא אכנס לפרטים.

<שרגא ברוש: לא.

<שרגא ברוש: הקרנות האלה בסופו של דבר, אלה שתי קרנות של 450 מיליון שקלים כל אחת.

<שרגא ברוש: אנשים שזכו במכרז מפעילים את הקרן.

<שרגא ברוש: אני חייב לומר לכם שאני מאוכזב מהקרנות האלה כי הן יהיו קרנות שייתנו בעיקר הלוואות כאשר מדובר על ריביות דו ספרתיות.

<ינון אלרואי: זה לא נכון.

<ינון אלרואי: זה לא פרייבט אקוויטי.

<עידו סופר: על בסיס מה אתה אומר את זה?

<שרגא ברוש: על בסיס שיחה עם שתי הקרנות שזכו.

<עידו סופר: אנחנו טוענים לדברים אחרים.

<שרגא ברוש: תבדוק את מה שאני אומר.

<שרגא ברוש: אני אומר לך שהריביות שם הן דו ספרתיות.

<שרגא ברוש: קרן אחת בכלל לא מתכוונת ללכת להון אלא רק להלוואות והשנייה מוכנה בחלק קטן ללכת להון והרוב להלוואות כאשר להלוואות יש שני מחירים.

<שרגא ברוש: , המחיר הראשון הוא הריבית שהיא סדר גודל של חמישה-שישה אחוזים פלוס קיקר כאשר הקיקר מביא את זה לסדר גודל של שתי ספרות.

<שרגא ברוש: אני אומר לך שזאת בעיה גדולה מאוד כי מי יכול להרשות לעצמו להשתמש בכסף כזה?

אראל מרגלית: אז זה לא פרייבט אקוויטי.

<שרגא ברוש: זה לא פרייבט אקוויטי.

אראל מרגלית: זה דדפן.

<שרגא ברוש: זה מזנין.

משה גפני: אתם מתכוונים להגדיל את מסלולי התעסוקה?

<ינון אלרואי: זה נמצא במסגרת ההחלטה שאמורה להגיע.

משה גפני: על איזה סדרי גודל מדובר?

<עידו סופר: עדיין אין חלוקה.

<עידו סופר: החלוקה תיקבע.

אראל מרגלית: לגבי החלטת הממשלה?

משה גפני: מה אתם מתכוונים לעשות עם מסלולי התעסוקה?

משה גפני: להגדיל?

משה גפני: להקטין?

משה גפני: להשאיר?

<ינון אלרואי: להגדיל אבל אין לי כרגע מספרים.

אראל מרגלית: אתם יודעים שיש דרישות מטורפות לסוג מסוים של עובדים שפשוט אי אפשר להשיג.

<ינון אלרואי: בגלל בעיה של הכשרה?

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: סתם, בלי קשר לתעשיינים, אבל אני אומר לכם שישבתי אתמול עם מסעדנים, שזה תחום אחר, ואנשים משוועים לטבחים.

אראל מרגלית: הרי יש לנו את הקטע הזה של תדמור, אנשים משוועים לטבחים, לאנשי מטבח, אבל אין.

<שרגא ברוש: אני חייב לומר לכם.

<שרגא ברוש: אני חושב שהאסימון הזה של הכשרה מקצועית לא נפל.

<שרגא ברוש: הוא פשוט לא נפל.

<שרגא ברוש: באמת, אין לי טענות ואני רק מספר את העובדות.

<שרגא ברוש: אמרו לנו 45 מיליון שקלים, קחו התאחדות התעשיינים, תכשירו עובדים, מצוין.

<שרגא ברוש: אמר למשרד הכלכלה, קחו 45 מיליון שקלים, תכשירו עובדים, מצוין אבל אלה אותם 45 מיליון שקלים ומשסים אותנו אחד בשני, מי ייקח את ה-45 מיליון השקלים האלה.

<שרגא ברוש: בסוף הגענו לפשרה.

<שרגא ברוש: עכשיו כשהגענו לפשרה, צריך לעשות חוזים, צריך לעשות בירוקרטיה.

<שרגא ברוש: העסק הזה טוחן לאט.

<עידו סופר: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת מרגלית, אני חושב שאכן יש מקום לבחון בצורה רחבה והתחלנו לעשות את התהליך הזה של הכשרות מקצועיות ולראות איך אנחנו מכשירים את הדור של מחר לפי הצרכים העתידיים וזה אתגר לא פשוט ואני מסכים שצריך להידרש לזה.

משה גפני: יש בעיה שאתם אומרים שצריך לבחון את זה וכולי כי אנחנו לא יודעים מה יהיה בסוף הבחינה.

<עידו סופר: גם אנחנו לא.

משה גפני: בישיבות קודמות אמרתם שתבחנו את הנושא של דעיכת התעשייה והייתם אמורים להביא החלטת ממשלה אבל היא לא באה.

<עידו סופר: אני אתייחס לזה.

משה גפני: אנחנו מתחילים לחשוב שמה שאתם אומרים לנו שאתם בוחנים, זה רק לדחות.

משה גפני: למה אין החלטת ממשלה?

<עידו סופר: אני אסביר.

<עידו סופר: אני אתייחס לכל.

משה גפני: אתם יודעים שמצב התעשייה הוא קשה.

<עידו סופר: כפי שציין גם ינון, אנחנו לא עומדים במקום, לא משרד האוצר ולא משרד הכלכלה והתעשייה.

<עידו סופר: אנחנו פועלים להפחתת הרגולציה, הגדלנו תקציבים לעסקים קטנים ובינוניים, בגז הטבעי יש חשיבה גם להגדיל את המענקים, אנחנו חושבים על מסלולים נוספים איך לעודד את התעשייה בארץ, לפתוח מסלולים נוספים, לטייב את כלי הסיוע הקיימים ואנחנו פוגשים את היצואנים ואת התעשיינים ופועלים לעשות את זה.

<עידו סופר: זה במקביל.

<עידו סופר: עם זאת וכפי שציין יושב ראש הוועדה, החלטת הממשלה באה לתת כאן איזשהו בוסט, קודם כל בוסט תקציבי לעניין ההשקעות ועניין הייצוא וגם, כמו שרובי ציין, צוות שמתעסק – אגב, זאת פעם ראשונה שהממשלה מסתכלת לטווח הבינוני והארוך לגבש איזושהי אסטרטגיה לגבי התעשייה וזה צעד חשוב – בטיפול נקודתי של סוגיות שכואבות כאן ועכשיו.

<עידו סופר: מדוע זה לא הבשיל לכדי החלטת ממשלה?

<עידו סופר: הושגו הסכמות עם משרדי הממשלה וגם עם התעשיינים, נוסחים עברו אבל יש כאן תיאום עם מספר גורמים, גם עם התאחדות התעשיינים, גם עם משרד הכלכלה והתעשייה, גם עם משרד המשפטים וגם עם משרד ראש הממשלה.

<עידו סופר: זה לוקח זמן.

<עידו סופר: אנחנו לקראת סיום כל התהליכים ובשבועות הקרובים ההחלטה הזאת תגיע לשולחן הממשלה ונוכל לברך על המוגמר.

משה גפני: בערך כמה זמן?

<עידו סופר: אני לא יודע להתחייב.

<עידו סופר: הייתי אומר שתוך חודש יפתיע אותי מאוד אם זה לא יגיע לשולחן הממשלה.

משה גפני: אתם אמרתם מה שנאמר כאן קודם שאחד העיכובים זה הנומרטור?

<עידו סופר: אחת הסיבות למציאת מקורות תקציביים, זאת לא הסיבה לעיכוב.

משה גפני: אני לא אומר את זה כדי להקניט אבל אני שואל האם זה נכון שאמרתם שאחת הסיבות היא תיאומים, כמו שאתה אומר עכשיו, אבל הסיבה הנוספת היא הנומרטור.

משה גפני: חשוב לדעת כי את הכישלון הזה אני לוקח על שכמי.

<עידו סופר: קודם כל, מדובר על מציאת מקור תקציבי.

<עידו סופר: זה משהו שגם בשנה שעברה היה צריך לראות היכן מוצאים את התקציב.

משה גפני: זה לא הנומרטור.

משה גפני: זה מציאת מקור תקציבי.

משה גפני: תגיד.

<עידו סופר: אותו דבר.

<עידו סופר: אגב, לגבי הנומרטור, אני אציין שמדובר כאן בסופו של דבר על סדרי עדיפויות.

<עידו סופר: כל מה שאנחנו עושים, אנחנו מביאים להחלטתכם האם זה יותר חשוב.

<עידו סופר: אם אתם אומרים כן, בסדר גמור.

<עידו סופר: תפקידנו לעשות את זה ואין בעיה.

משה גפני: אנחנו ביקשנו לפתור את הבעיה הזאת כי הבעיה הזאת היא קריטית.

משה גפני: הבעיה הזאת היא קריטית מכיוון שהמשמעות של העניין היא שמדינת ישראל יורדת מבחינת היכולות שלה גם בתעשייה, גם בתעסוקה ובכל הדברים האלה.

משה גפני: אנחנו ראינו את זה באופן קריטי.

משה גפני: אתה אומר שהבעיה של החלטת הממשלה היא לא סדרי עדיפויות אלא אלה תיאומים.

<עידו סופר: בעיקרם.

<עידו סופר: כן.

<שרגא ברוש: אבל התיאומים נגמרו כבר לפני חודש.

<עידו סופר: לא נגמרו לפני חודש.

<עידו סופר: לגבי התיאום עם משרד המשפטים, יש לתאם.

משה גפני: אני שאלתי לגבי הנומרטור, האם זה גם דבר שמעכב.

משה גפני: אתה יכול להגיד לא ואתה יכול להגיד כן, לא משנה.

משה גפני: אחד הטיעונים שאמרת – לא כאן אלא אמרת להם וזה מה שהם אמרו לי – שגם הנומרטור.

<עידו סופר: אחת מהסיבות היא מציאת מקור תקציבי.

<עידו סופר: זה אותו הדבר.

משה גפני: אם אתה רוצה להתחמק מהשאלה שלי, זה בסדר.

<שרגא ברוש: אדוני יושב ראש הוועדה, זה נראה לי קצת מוזר.

<שרגא ברוש: אני ישבתי עם סגנית ראש אגף תקציבים בשנה שעברה, לדעתי לפני כשבעה חודשים, והכסף נסגר אתה.

<שרגא ברוש: מהיכרותי הדלה עם אגף התקציבים יודע שכאשר סגן ראש אגף תקציבים סוגר מאה, שישים, מאתיים – הוא יודע עם מה הוא בא.

<שרגא ברוש: הוא בדרך כלל חוזר הביתה עם עודף.

<שרגא ברוש: כלומר, הוא בא למשא ומתן עם קופה עם כסף, הוא גומר יותר טוב ממה שהוא התכוון לגמור ויש לו מהיכן לשלם את זה.

<שרגא ברוש: לא הגיוני בעיני שהיום, שבעה חודשים או שמונה חודשים אחרי שסגרנו את ההסכם, מחפשים מקור תקציבי.

<שרגא ברוש: אם כן, לשם מה היא באה אלי אם אין לה כסף?

<עידו סופר: מה ברוש, כפי שאתה יודע, אנחנו בסיכומים שלנו עומדים.

<עידו סופר: החלטת הממשלה הזאת תצא לפועל בשבועות הקרובים.

<עידו סופר: יש עוד סגירות כאלה ואחרות שצריך לעשות ואכן נעשה אותן ונתקדם.

משה גפני: אבל אתה לא רוצה לענות לי לגבי הנומרטור.

משה גפני: זה חשוב כי אם כן, צריך לדבר עם הממונה על התקציבים.

משה גפני: אתה לא רוצה להגיד לי לגבי הנומרטור.

משה גפני: זה שצריך מקור תקציבי, אני יודע, תמיד צריך מקור תקציבי.

משה גפני: אני שואל האם זה קשור לנומרטור.

<עידו סופר: כל דבר שהוא תקציבי כיום, שהוא חדש, הוא קשור לנומרטור.

משה גפני: הם אמרו קודם שזה רק ל-2017 ולא ל-2016.

<עידו סופר: אני אדייק.

<עידו סופר: אנחנו מדברים כאן על תקציב שהוא נפרס, כמו שרובי אמר, הוא רב שנתי.

<רובי גינל: לא על 300.

<רובי גינל: ה-300, כולו 2016.

<רובי גינל: להפך.

<עידו סופר: תקציב הרשאה להתחייב.

<עידו סופר: המזומן שנגזר ממנו נפרס על מספר שנים.

משה גפני: ב-2016.

משה גפני: מתקציב 2016.

<שרגא ברוש: לא.

<עידו סופר: מה לא?

<עידו סופר: על מה אתה מדבר?

<שרגא ברוש: על ה-300 מיליון שקלים.

משה גפני: החלטת הממשלה מדברת על 2016.

<שרגא ברוש: חמישים מיליון למדען ראשי עוברים השנה.

<עידו סופר: הכול השנה.

משה גפני: אם אין בעיה של הנומרטור, זה בסדר.

משה גפני: אז ירד לנו סעיף ונשארו רק תיאומים.

משה גפני: שרגא שואל למה זה שבעה חודשים.

<עידו סופר: מדובר על הרשאה להתחייב שניתנת השנה.

<עידו סופר: המזומן שיצא בגינה נפרס על מספר שנים.

משה גפני: אתה מכיר את הסוגיה הזאת שעלתה כאן קודם?

<שרגא ברוש: איזה מזומן נפרס על מספר שנים?

<קריאה: אם מישהו מגיש בקשה למרכז ההשקעות, זה נפרס על פני מספר שנים.

<שרגא ברוש: את החמישים מיליון שקלים שאתה צריך לתת למרכז ההשקעות, נותנים לו.

<עידו סופר: מדובר על פרקטיקה תקציבית שיושב ראש הוועדה מכיר אותה.

<עידו סופר: הרשאה להתחייב והמזומן שנגזר ממנה נפרס על פני מספר שנים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: כל הדברים האחרים, זה 2016.

משה גפני: תקציב 2016.

<עידו סופר: נכון.

משה גפני: זה לא קשור לנומרטור.

משה גפני: כך אמרו לי.

משה גפני: אני לא יודע כבר כלום.

<שגית אפיק: בוודאי שכן.

<רובי גינל: הוא אומר שאם אין הרשאה להתחייב, זה לא יהיה.

משה גפני: לא הרשאה להתחייב.

משה גפני: ה-250 מיליון, זה לא הנומרטור.

<רובי גינל: כל מה שמזומן, זה לא הנומרטור.

<עידו סופר: כל מה שמזומן ב-2016, זה לא הנומרטור.

משה גפני: בעיה אחת ירדה.

משה גפני: נשארה רק לגבי החמישים מיליון שאתה אומר נומרטור.

<עידו סופר: למה חמישים מיליון?

משה גפני: כמה זה?

<רובי גינל: לא אמרתי חמישים.

<עידו סופר: אנחנו מדברים על שישים למרכז ההשקעות, על 150 מיליון, סדר גודל, לקרן עסקים קטנים ובינוניים, על מדען ראשי.

משה גפני: אבל זה הכול 2016.

<עידו סופר: לא, המזומן לא.

<עידו סופר: ההרשאה.

<עידו סופר: אני חושב שאנחנו סוטים מהנקודה.

משה גפני: ראשית, אני נהנה לדבר על הנומרטור.

משה גפני: אני מחפש כישלונות שלי ויש לי כמה סעיפים וזה אחד הסעיפים.

משה גפני: כישלון.

משה גפני: העברתי כאן את הנומרטור, לא מעלים את יהודי אתיופיה מכיוון שיש נומרטור.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: אבל מעבר לחלק הזה, אני מדבר על החלטת הממשלה.

משה גפני: החלטת הממשלה לכאורה מבחינתי הייתה צריכה להיות אחרי שאמרתם את זה גם כאן בוועדה.

משה גפני: היה דיון על הנושא של דעיכת התעשייה ואני הבנתי שתהיה החלטת ממשלה מהר.

משה גפני: כך הבנתי.

משה גפני: אני חושב שהדיון היה לפני חודשיים.

<שגית אפיק: ב-16 ליוני.

<שרגא ברוש: פעם שנייה לפני חודשיים.

<שגית אפיק: הדיון האחרון היה ב-16 ביוני.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה כנראה הדיון הראשון.

משה גפני: על כל פנים, היה ברור לי שהממשלה הולכת לזה.

משה גפני: אני גם הבנתי.

<עידו סופר: היא הולכת לזה.

אראל מרגלית: אבל הולכת לאט.

משה גפני: נחנו באמצע מרץ ועדיין אין החלטת ממשלה.

משה גפני: אני מנסה לפרק עכשיו את הגורמים ולראות מה הסיבה לכך.

משה גפני: סיבה אחת, אמרת, תיאומים.

משה גפני: קשה לי להבין את זה מכיוון שתיאומים, בכל אופן אנחנו מדברים על חודשים ארוכים ותיאומים בין משרדי הממשלה זה לא דבר שצריך לפרוס אותו על פני שבעה חודשים.

<עידו סופר: יש כאן גורם שהוא חוץ ממשלתי, התאחדות התעשיינים.

<רובי גינל: זה נגמר אתנו לפני ארבעה-חמישה חודשים.

<עידו סופר: כאשר התאחדות התעשיינים היא חלק מהחלטת הממשלה, התיאומים הרבה יותר מורכבים.

<שרגא ברוש: למה?

<שרגא ברוש: אנחנו הבעיה?

<שרגא ברוש: לדעתי אנחנו הפתרון.

<עידו סופר: התיאומים בין משרד האוצר, בין משרד הכלכלה והתעשייה, בין משרד ראש הממשלה, עם התאחדות התעשיינים ומשרד המשפטים, זה נושא מורכב שלקח מספר חודשים.

משה גפני: אני דיברתי עם שרגא ברוש שהוא נשיא התאחדות התעשיינים והוא אמר שאין בעיה.

מיקי רוזנטל: אבל יש לו מישהו שמאתגר אותו.

משה גפני: לא.

משה גפני: התאחדות התעשיינים לא יוצרת שום בעיה.

<שרגא ברוש: אנחנו כבר חודשים מסוכמים.

משה גפני: עכשיו נשאר משרד ראש הממשלה ושם אני מבין יש בעיות.

משה גפני: במשרד האוצר גם אני מבין שיש בעיות, אבל מה זה התאחדות התעשיינים?

משה גפני: אם יש לכם בעיה עם שרגא ברוש, אני אדבר אתו.

משה גפני: יש לי פרוטקציה אצלו.

<שרגא ברוש: כבוד רב יש לך אצלי.

משה גפני: אנחנו כולה חברי כנסת, אבל מבינים קצת.

משה גפני: התאחדות התעשיינים סגרה לפני שבעה חודשים ולכן למה צריך לתאם אתה?

משה גפני: מה צריך לתאם אתה?

משה גפני: תגיד מה ואני אתאם אתו עכשיו.

<עידו סופר: על נושאים כאלה ואחרים לגבי הצוות, מטרותיו, מה עושה, מי עושה וכולי.

משה גפני: אתה אומר שתוך חודש תהיה החלטת ממשלה.

משה גפני: רבותיי, מישהו רוצה להתייחס לעניין הזה?

אראל מרגלית: אני רק אומר שהשנה עוברת.

<עידו סופר: בינתיים אנחנו לא קופאים על השמרים.

משה גפני: תדע שעמדת חברי הוועדה, בעיקר חברי הוועדה הפעילים בנושא הזה, מאוד לא שבעת רצון מהעובדה שעד עכשיו עוד אין החלטת ממשלה.

משה גפני: מדובר על נושא שהוא קריטי.

משה גפני: אתה גם יודע, אתה רפרנט תעשייה ומסחר.

משה גפני: אתה בטח איש מקצוע בעניין הזה ואתה מכיר אותו.

משה גפני: המציאות הזאת של כל יום שעובר והשנה עומדת להסתיים, ואני כבר מריח את התקציב הבא, בסוף נישאר עם לשון בחוץ וזה יהיה דבר רע.

מיקי רוזנטל: לא יהיו תקציב דו שנתי?

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: לא יודע מה יהיה.

מיקי רוזנטל: בדקתי אם אתה יודע משהו שאני לא יודע.

משה גפני: צריך לדחוף את העניין הזה.

<עידו סופר: בסדר גמור.

משה גפני: אתם רוצים שאני גם אאיים או שאין צורך?

<עידו סופר: אין צורך.

<עידו סופר: מדובר באינטרס משותף.

משה גפני: אני לא מתכוון אחרי חודש מהיום לשתוק על הדבר הזה.

משה גפני: זה לא יכול להיות.

מיקי רוזנטל: צריך לזרז את העניינים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: לגבי הנומרטור, אם אתה בכל אופן יכול לבדוק ולהגיד לי.

משה גפני: תודה.