ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 211, 2016-03-22 09:30

איתן כבל: בוקר טוב, אני פותח את הדיון.

איתן כבל: אני מקווה שהדיון יהיה קצר וענייני.

איתן כבל: חבר הכנסת פריג' ביקש ממני להעלות את הבקשה לדיון מחדש בנושא - - -

<לאה ורון: קודם כול על סעיף 3 - - -

איתן כבל: אסף פה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: והחשב של התאגיד פה?

<אלדד קובלנץ: הוא יגיע עוד 20 דקות בערך, אבל הבנתי, אסף, שהוא סגר איתך.

איתן כבל: זה מה שאני רוצה לברר.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהבקשה לדיון מחדש של חבר הכנסת פריג' נגעה לפער בין המספרים שהוצגו בוועדה.

איתן כבל: סמנכ"ל הכספים של התאגיד החדש העלה טענה על כך שהחישוב מייצר פגיעה בחשבון של מה שהתאגיד אמור לקבל, וסיכמנו שהאוצר יישב אל מול התאגיד והם יביאו לנו נוסח מוסכם.

איתן כבל: אני קודם כול מעלה להצבעה את הבקשה לדיון מחדש.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור הבקשה לדיון מחדש – פה אחד הבקשה לדיון מחדש אושרה.

<לאה ורון: הבקשה אושרה.

איתן כבל: אנחנו עוברים לאיזה סעיף?

<אתי בנדלר: סעיף 3 להצעת החוק, המתקן את סעיף 80(א) לחוק השידור הציבורי הישראלי.

איתן כבל: בבקשה, אסף.

<אסף וסרצוג: אני אסביר ואז חגית תקריא את הנוסח.

<אסף וסרצוג: בחוק המקורי הוגדרו בשנתיים הראשונות תוספת של 15 מיליון שקלים מעבר לתקציב של ה-650 מיליון בשנה.

<אסף וסרצוג: המטרה של התקציב הזה היא לאפשר בשנתיים הראשונות של שנות ההקמה איזושהי גמישות ואולי גם יותר תקציב להפקות וכן הלאה.

<אסף וסרצוג: מכיוון שב-2016 התקציב הוא בחלקיות שנה, צריך איכשהו לגשר להם על העובדה שה-15 מיליון האלה לא ייפגעו, ולכן עשינו איזשהו תחשיב שמשנה את זה ושומר לתאגיד על הכסף הזה.

איתן כבל: זה בהבנה עם התאגיד?

<אסף וסרצוג: כן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אז אפשר להצביע על זה, נכון?

<אתי בנדלר: אם אין הערות כמובן.

איתן כבל: על מה בעצם אני מצביע?

איתן כבל: על ההבהרה?

<אתי בנדלר: לא, על הנוסח החדש.

איתן כבל: אבל זה לא נוסח חדש.

<חגית ברוק: מאז הנוסח של אתמול יש כבר עדכון לסכום אחר - - -

<לאה ורון: תקריאו את הנוסח.

<לאה ורון: תקריאו את סעיף 3 בבקשה.

איתן כבל: שנייה, בואו נעשה סדר.

איתן כבל: חגית, העלינו להצבעה את הבקשה לדיון מחדש, הבקשה אושרה, קיבלנו הסבר מאסף על הפער שלגביו הוא בא בדברים עם התאגיד, ראינו שהדברים מוסכמים ביניהם, ועכשיו חגית מבקשת להקריא את הנוסח המדויק.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<חגית ברוק: יש לכם את הנוסח שעלה אתמול בערב לאתר?

<חגית ברוק: אני מקריאה את מה שמחוק ומשנה את הסכומים.

<חגית ברוק: זה יהיה כך: "בסעיף 80(א) לחוק העיקרי, בהגדרה "הסכום הכולל", בפסקה (1), במקום "665 מיליון שקלים חדשים", יבוא "634 מיליון שקלים חדשים".

<חגית ברוק: ".

<חגית ברוק: המשמעות של זה היא - - -

<לאה ורון: זה במקום "636 מיליון".

<אתי בנדלר: ו-250,000 שקלים חדשים - - -

<דנה נויפלד: רגע, רגע, תקשיבו שנייה.

<דנה נויפלד: אתמול העברנו סכום שנמסר לנו על ידי האוצר והיום בבוקר הם עדכנו את הסכום.

<דנה נויפלד: ולכן מה ששלחנו אתמול לא רלוונטי, ומה שחגית מקריאה עכשיו – זה התיקון.

<דנה נויפלד: המשמעות של התיקון היא שבשנים 2016 ו-2017 הסכום יהיה 634 מיליון שקלים.

<דנה נויפלד: מה ששלחנו לכם אתמול היה פיצול בין הסכומים של 2016 ו-2017, אבל זה לא נכון, ואסף עדכן את זה היום בבוקר כך שגם בשנים 2016 וגם ב-2017, במקום הסכום - - -

יעקב פרי: סעיפים קטנים (1) ו-(2).

יעקב פרי: ב-2016 – 634, וב-2017 – 634.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: אבל אנחנו נכתוב את זה אחרת: במקום לכתוב פעמיים, אנחנו נכתוב "בשנים 2016 ו-2017 הסכם יהיה 634 מיליון".

יוסי יונה: ו-(3) נעלם?

<דנה נויפלד: המשמעות היא שמ-2018 הסכום יהיה 650 מיליון שקל.

יוסי יונה: אז הוא נשאר, כן?

<דנה נויפלד: כן.

איתן כבל: אפשר להעלות את זה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד התיקון כפי שהוא הוקרא?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור התיקון – פה אחד תיקון סעיף 80(א) לחוק העיקרי אושר.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: <הצעת חוק השידור הציבורי (תיקון מס' 4), התשע"ו-2016>

איתן כבל: מה עוד?

<דנה נויפלד: יש עוד בקשות, ואשאל את אתי מה היא מעדיפה.

<דנה נויפלד: כשעשינו את התיקון הקודם המילה "ישראלי" נוספה לכותרת החוק, ובמקום "חוק השידור הציבורי" זה נהיה "חוק השידור הציבורי הישראלי".

<דנה נויפלד: תיקנו את כל החוק כך שבכל מקום שכתוב "ציבורי" החלפנו ל"ישראלי", אלא ש - - -

<לאה ורון: חברי הכנסת, היא מדברת על סעיף 8 לתיקון.

יוסי יונה: אנחנו זוכרים את אורן חזן.

<אתי בנדלר: זה לא אורן חזן, זה השר אקוניס.

איתן כבל: חוק אקוניס.

<דנה נויפלד: זה תיקון טכני, אין פה מהות.

<אתי בנדלר: לא, אל תגידי את זה.

<דנה נויפלד: אני מתכוונת שעכשיו התיקון הוא טכני.

איתן כבל: המקור היה "היום הרת עולם", על זה עמד וקם החוק...

יוסי יונה: מהותי, משמעותי, קרדינלי, מכריע...

איתן כבל: אני אגיש הצעה לשנות את כל החוקה בישראל – לוודא בכל מקום שזה באמת נוגע לישראל, שלא מישהו יתבלבל.

איתן כבל: דנה, בבקשה.

<דנה נויפלד: מה שקרה זה שבתיקונים העקיפים לא הוספנו את המילה "ישראלי", אז אנחנו מנצלים את התיקון הזה לתקן את זה גם בתיקונים עקיפים.

<דנה נויפלד: עכשיו, אתי, יש שתי אפשרויות: או להקריא את התיקונים, או שהוועדה תסמיך אותנו לתקן את כל התיקונים.

<אתי בנדלר: תקראי את התיקונים, זה מהיר מאוד.

<אתי בנדלר: אחרי סעיף 8 לחוק, שמתקן את 122 לחוק העיקרי, מוצעים עוד שלושה תיקונים בחוק העיקרי – בסעיפים 129, 130 ו-131(1) – שבהם במקום "תאגיד השידור הציבורי" יבוא "תאגיד השידור הישראלי".

<דנה נויפלד: לא, במקום "חוק השידור הציבורי" יבוא "חוק השידור הציבורי הישראלי".

איתן כבל: יש הסתייגות לסעיף?

<אתי בנדלר: רגע, עכשיו - - -

<דנה נויפלד: 135 זה רביזיה, ואחרי זה יש את התיקון הזה ב-137, 138 - - -

<אתי בנדלר: כנ"ל בסעיפים 137, 138, 141(1), 143, 144, 145, 147.

<אתי בנדלר: בכל המקומות האלה, במקום "תאגיד שידור ציבורי" יבוא "תאגיד שידור ישראלי", בין אם זה חוק ובין אם זה הקשר אחר.

<לאה ורון: "הציבורי הישראלי", לא "הישראלי" - - -

<קריאות: - - -

<דנה נויפלד: רגע, תקשיבו שנייה, "חוק השידור הציבורי הישראלי" במקום "חוק השידור הציבורי".

<דנה נויפלד: אבל תאגיד השידור הוא "תאגיד השידור הישראלי".

<אתי בנדלר: נכון, תודה על התיקון.

איתן כבל: תודה, אנחנו נרגענו, דעתנו נחה.

איתן כבל: מי בעד התיקונים האלה?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור התיקונים – רוב התיקונים לסעיפים 129, 130, 131, 137, 138, 141, 143, 144, 145 ו-147 לחוק העיקרי אושרו.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<דנה נויפלד: עכשיו צריך לעשות רביזיה לסעיף 135 - - -

יעקב פרי: זה אותו דבר, לא?

<דנה נויפלד: זה אותו דבר, אבל זה כבר הוצבע, אז צריך לפתוח את הסעיף שוב.

<לאה ורון: לא, גברתי מדובר בתיקון טכני בלבד ולכן אין שום צורך.

<אתי בנדלר: זה תוספת פסקה ולכן אין צורך.

<אתי בנדלר: אז נא להצביע גם על 135.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור התיקון – פה אחד.

איתן כבל: תיקון סעיף 135 לחוק העיקרי אושר.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<דנה נויפלד: הגענו לסעיף 149, שזה הסעיף היחיד שעוד לא הוצבע.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

<אביגדור דנן: אני אביגדור דנן, היועץ המשפטי של תאגיד השידור הישראלי.

<אביגדור דנן: אני שואל מה לגבי הסעיף שבו דיברנו על מינימום גיוס עובדים עד ליום התחילה.

איתן כבל: זה בדיוק מה שבאתי להעלות.

איתן כבל: אסף, אני רוצה לנסות להגיע להבנה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני מזכיר, כל הזמן דיברו על ה-400 ועל ה-450, שהם שני סעיפים שונים לחלוטין.

איתן כבל: אני רוצה לדבר על סעיף ה-400, שמדבר על כך שלתאגיד יתאפשר עד יום התחילה לגייס 400 עובדים.

איתן כבל: יש בקשה – שאני חושב שמנהל התאגיד לא יתנגד לה – להגדיל את המכסה מ-400 ללפחות 600.

איתן כבל: איפה אסף?

יעקב פרי: הוא היה כאן.

יעקב פרי: כנראה הוא חושב שהוא גמר את תפקידו.

איתן כבל: אני לא חושב שצריכה להיות התנגדות, ולדעתי גם בשיח שקיימנו עם האוצר בחדר לא הייתה צריכה להיות בעיה.

איתן כבל: גם משיחותיי עם התאגיד אני סבור – ותקנו אותי אם אני טועה – שהעניין של התוספת הזאת הוא מאוד משמעותי מבחינת היכולת להתארגן.

איתן כבל: ולכן, אם לא תהיה בעיה יוצאת דופן או מיוחדת, אני מבקש - - -

<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר על זה, כי בפעם שעברה היה בלגן להסביר מה ההבדלים.

<דנה נויפלד: באופן עקרוני, התיקון שאתם הכנסתם יכול להקל במובן הבא.

<דנה נויפלד: אין מניעה לקלוט עובדים גם לפני יום התחילה, אפילו 9,000 עובדים, בסדר?

<דנה נויפלד: ההגבלה שהייתה, שהיא גם הקלה, היא שניתן לתאגיד לגייס עובדים שמחליט עליהם אלדד, המנכ"ל הזמני, באופן מקוצר.

יעקב פרי: מה זה "באופן מקוצר"?

<דנה נויפלד: דרך המלך היא שיש מועצה, היא קובעת שיא כוח אדם, ואז הגוף מגייס עובדים.

יעקב פרי: בהנחה שיש מועצה.

<דנה נויפלד: יפה.

<דנה נויפלד: אבל כיוון שאין מועצה ומכיוון שהיה רצון לקלוט כמה שיותר מהר את העובדים, בתיקון הקודם ניתנה הקלה: שהמנכ"ל הזמני של התאגיד יכול לגייס עובדים עוד בטרם התכנסה המועצה וקבעה את שיא כוח האדם.

<דנה נויפלד: ניתנה לו הקלה שהוא יכול לגייס כבר 400 עובדים.

<דנה נויפלד: אם המועצה מתכנסת, כפי שאתם מסייעים לה להתכנס לפי ההצעה הזאת, יכולה המועצה להתכנס ולאשר את שיא כוח האדם, ואז ניתן לקבל יותר עובדים כבר מהרגע שהמועצה מאשרת את שיא כוח האדם.

יעקב פרי: אני רוצה להבין, ברגע שהמועצה מתכנסת ומחליטה שיהיו 680 עובדים, הוא כבר יכול לקלוט?

<דנה נויפלד: הוא יכול לקלוט.

<דנה נויפלד: התאגיד קולט כפי שהוא יכול לקלוט, שזה סעיף אחד, של קבלת עובדים לתאגיד.

<דנה נויפלד: הסעיף שאתם כרגע דנים בפתיחתו, בהעלאת מספר העובדים מ-400 ל-600 הוא כדי להקל על הקליטה כדי שתהיה מהירה יותר, ולא בדרך המלך, כמו שכל תאגיד ציבורי אחר עושה.

<דנה נויפלד: עכשיו, אפשר להסביר למה כן ולמה לא, אבל קודם שתבינו מה המשמעות של זה: לתת הקלה נוספת - - -

יעקב פרי: אם המועצה לא מתכנסת?

<דנה נויפלד: אם המועצה לא מתכנסת ולא נקבע שיא כוח האדם והתאגיד לא מתחיל לפעול באופן רגיל, אז אם תגדילו את האופציה, הוא יוכל לקלוט יותר עובדים.

עיסאווי פריג': מה הסיכום של ניסנקורן עם איתן?

עיסאווי פריג': איך זה בא לידי ביטוי בסעיף?

איתן כבל: עיסאווי, יש שתי נקודות שצריך להתייחס אליהן ולהבין אותן.

איתן כבל: יש את האפשרות לקלוט 400 עד מועד התחילה, ויש את ה-450 עם ההסכם של ההסתדרות, כשיכול להיות שה-400 כבר יהיו חלק מה...

<דנה נויפלד: המגבלה לא תהיה של 400 עד יום התחילה.

איתן כבל: ברור.

<דנה נויפלד: המגבלה היא לא יום התחילה - - -

איתן כבל: דנה, אני עונה לו על שאלה אחרת.

איתן כבל: זה לא מספרים באוויר, תאורטית יכול להיות שכל ה-400 יהיה מתוך עובדי רשות השידור.

איתן כבל: זה יכול להיות 400 פלוס 450.

איתן כבל: כלומר, זה לא בא על חשבון.

יוסי יונה: דנה, שאלה אלייך או לכל מי שיכול להשיב על השאלה.

יוסי יונה: אני אתמול דיברתי עם אלדד והוא השיב לי בצורה שהיא קצת בעייתית וגם לשיטתו הוא אמר שהיא קצת בעייתית.

יוסי יונה: האם יכול להיות מצב שאנחנו מדברים על 1 בנובמבר כש-450 מעובדי רשות השידור הוותיקה לא בפנים?

<משה שגב: לא, אין מצב, כי זה הסיכום עם יושב-ראש ההסתדרות.

עיסאווי פריג': אבל לא על פי חוק.

איתן כבל: משה, סליחה, אני לא יודע מה אמר המנכ"ל - - -

יוסי יונה: לא, זה מה שאני שואל - - -

איתן כבל: יוסי, אתה מוכן בבקשה?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, זה לא ששלחנו למאדים טיל מאויש או בלתי מאויש, בסך הכול אמרנו את הדבר הבא: יש כאן שתי נקודות שלא סותרות זו את זו אלא משלימות זו את זו.

איתן כבל: כמו שאמרה דנה קודם, מכיוון שעדיין לא היה ברור אם יש מועצה או לא, ניתן סעיף הקלה שיאפשר קליטת 400 עד היום הקובע.

איתן כבל: ה-400 האלה יכולים להיות כולם, גם עובדי רשות השידור, ואז יישאר לו לקלוט רק 50 נוספים, אבל גם 400 אחרים, ואז הוא יצטרך לקלוט עוד 450 מעובדי התאגיד.

איתן כבל: 450 עובדי הרשות אמורים להיקלט עד מועד הקמת התאגיד, כלומר ב-2 בחודש הם אמורים להישפך פנימה.

איתן כבל: זה הסיכום, זה מה שאמרתי, זה מה שהבנתי - - -

יוסי יונה: האם זה בלשון החוק?

איתן כבל: כן, זה בדיוק מה שאנחנו מדברים - - -

עיסאווי פריג': איך זה מקבל את ביטויו בלשון החוק?

איתן כבל: דנה, איך זה בא לידי ביטוי?

<דנה נויפלד: רגע, אני עוד לא מבינה מה המטרה.

<דנה נויפלד: אני אנסה לתרגם.

<דנה נויפלד: כל הקליטה של ה-450 עובדים, או 51%, צריכה להיות עד יום התחילה, כשיום התחילה הוא סוף ספטמבר 2016.

<דנה נויפלד: עד היום הזה המנכ"ל צריך להציע ל-450 עובדים מתוך עובדי רשות השידור להצטרף לתאגיד השידור.

<דנה נויפלד: זה הסעיף ההוא.

<דנה נויפלד: חוץ מזה, יש לו את האפשרות לקלוט 400 עובדים בתהליכים מקוצרים.

<דנה נויפלד: אלה שני סעיפים שחיים זה לצד זה.

<דנה נויפלד: אם מנסים להגדיל את מספר העובדים, אפשר לעשות את זה, אבל אני רציתי להסביר מה המשמעות מבחינת הליך הקליטה, שהוא, כאמור, הליך מקוצר.

<דנה נויפלד: אלדד, אני לא הצלחתי להבין אם יש קושי בזה שזה מוגבל ל-400 עובדים.

<דנה נויפלד: לא הצלחתי להבין איפה הקושי.

<אלדד קובלנץ: הקושי שלהם הוא שלא בא בלשון החוק שכל 450 עובדי רשות השידור נקלטים ביום הראשון של הפעלת התאגיד.

<דנה נויפלד: למה?

<דנה נויפלד: הרי כתוב "עד יום התחילה יציע".

איתן כבל: חברים, זה כתוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: "יציע" זה לא אומר שיקבל.

<אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאני הערתי - - -

<משה שגב: חבר'ה, יש הבדל בין "יציע" לבין "יקבל".

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, סליחה, היה סיכום.

איתן כבל: אם אני עכשיו צריך להתחיל להסביר כל משפט, אני אומר לך אלדד, אני אומר לך אדוני המנכ"ל, אני אומר לכולם – אני סוגר את הדיון וכולם ילכו הביתה.

איתן כבל: יש דברים שעבדנו קשה בשבילם ואני לא מתכוון עכשיו שכל אחד יבוא להיות לי פַלָּס, אנחנו לא בחיל ההנדסה שכל אחד בודק לי מה הכוונה.

איתן כבל: אני יודע, הייתי שם, הייתי שותף לזה, הייתי חלק מזה, ולכן זה שכל הזמן מנסים שאני אסביר... תמיד אני אומר, למה יש 70 פנים לתורה?

איתן כבל: כי לא היה את מי לשאול.

איתן כבל: אבל אני פה.

איתן כבל: הייתי חלק מזה.

איתן כבל: ואני אומר פה בצורה הכי ברורה שהסיכום הוא שכדי לא תיפול פה שגגה, ואם זה לא יצא אל הפועל – חבל על הזמן.

איתן כבל: כי אם אני לא יודע שאני יוצא לדרך כשהמילה שלנו היא מילה כלפי העובדים, כלפי אלדד, של האוצר, של כל אחד מאתנו בחלקו – אז תודה רבה.

יוסי יונה: אבל אלדד אומר חד-משמעית ש"יציע" זה לא מחייב.

יוסי יונה: הוא אומר.

איתן כבל: תסלח לי, יש כאן את הייעוץ המשפטי.

איתן כבל: ..

איתן כבל: דרך אגב, זה הסיכום של ההסתדרות איתם.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: "יציע" נועד למקרה שאדם לא ירצה.

<דנה נויפלד: נניח המנכ"ל בא לעובד, העובד אומר שהתנאים לא נראים לו, אז אין פה חיוב בחוק להסכים.

שלמה פילבר: שלא תהיה סיטואציה שעד שאחרון ה-450 נקלט לא - - -

איתן כבל: זאת הכוונה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין, מה סוכם עם העובדים?

<אתי בנדלר: האם עד יום התחילה הם ייקלטו בעבודה, או שתהיה רק הצעה ואפשר יהיה - - -

איתן כבל: ייקלטו.

<אלדד קובלנץ: אבל איתן, יכולה להיות סיטואציה - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, תקשיבו שנייה, אני חוזר ואומר – כיוון שאנחנו חיים בתוך עולם של משא ומתן ודין ודברים, אני חוזר ואומר, הם אמורים להיקלט עד ה-2 באוקטובר, נניח - - -

<דנה נויפלד: התאגיד צריך לעבוד.

איתן כבל: חברים יקרים, התאגיד צריך לצאת לדרך, הוא לא ייצא עם 20 איש או 30 איש.

איתן כבל: וכשבא יושב-ראש ההסתדרות, עם מנכ"ל התאגיד, ואומר שלא ייווצר בחוק פער...

איתן כבל: אם אתם יודעים לנסח לי משהו שיודע לסגור את הפער, אז בבקשה, תציעו הצעה.

<אתי בנדלר: אדוני, קודם כול הסעיף הזה כבר אושר, וברגע זה אני מבקשת ממנהל הוועדה להוציא בשמך בקשה לדיון מחדש, כך שבשעה 10:00 אפשר יהיה לקיים - - -

<דנה נויפלד: אבל על מה?

<אורי אפלבום: אבל אני רוצה להתייחס קודם - - -

<אתי בנדלר: רגע.

<אתי בנדלר: נוסחו של סעיף 96 הוא: עד ליום התחילה יציע המנהל הזמני לעובדים של רשות השידור.

<אתי בנדלר: ..

<אתי בנדלר: 450 עובדים, במקום מה שהיה כתוב, 25%.

<אתי בנדלר: שאלתי ונעניתי שהכוונה היא שלא רק שהוא יציע וניתן יהיה לקלוט אותם במועד מאוחר יותר, אלא שהם ייקלטו בתאריך הזה.

<אלדד קובלנץ: אבל זה לא נסגר לגמרי.

<אורי אפלבום: אני רוצה להתייחס לזה - - -

איתן כבל: רגע, תנו לה לסיים.

<אתי בנדלר: אבל אין בקשה לדיון מחדש, ולכן כרגע כל הדיון בנושא הזה הוא בעייתי.

<אתי בנדלר: לכן אני מציעה שתצא בשמך בקשה לדיון מחדש, ובינתיים נעבור לסעיף אחר, ואחר כך נחזור לסעיף הזה.

איתן כבל: אין בעיה.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': אתמול בלילה, אחרי הדיון, ישבתי על החוק ואמרתי "איפה טעיתי", כי היו חילוקי דעות האם ההישג שהביאו בסיכום עם ניסנקורן, ניתן להבין אותו מלשון החוק.

עיסאווי פריג': וכמה שהתאמצתי וקראתי וחזרתי וקראתי – זה לא עונה.

<דנה נויפלד: למה?

עיסאווי פריג': לא עונה.

<קריאה: יש פער בין "יציע" לבין הקליטה.

עיסאווי פריג': אני אומר שלא צריך להקשות עלינו ולא על העובדים ולא על אף אחד.

עיסאווי פריג': אנחנו חייבים להעלות את רף העובדים הכולל ללפחות 600 - - -

איתן כבל: לא, זה משהו אחר, עיסאווי.

עיסאווי פריג': תן לי להגיד את הרעיון.

איתן כבל: לא, שנייה, אתה בכלל לא... תן לי לעזור לך.

איתן כבל: יש שני דברים שונים - - -

עיסאווי פריג': אתה לא יכול להפריד ביניהם.

איתן כבל: אתה כן יכול, ואתה גם צריך.

שלמה פילבר: מה יקרה אם המועצה לא מאשרת - - - כוח האדם?

<קריאות: לא, לא.

איתן כבל: לא, לא, שלמה, למה אתה תמיד פותח לי נתיבים?

איתן כבל: עיסאווי, אלה שני דברים שונים.

איתן כבל: יכול להיות שיהיו 400 איש שאף אחד מהם לא קשור לרשות השידור הישנה.

איתן כבל: ואז יהיו 400, פלוס 450 - - -

עיסאווי פריג': ומה אם השיא הוא 800?

איתן כבל: זה לא קשור לשיא.

עיסאווי פריג': זה כן קשור.

עיסאווי פריג': הרי יש לך שיא כוח אדם בחוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למי אנחנו רוצים לדאוג?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לחדשים או ל - - - ?

<קריאה: לכן מדובר במינימום 450 - - -

איתן כבל: חברים, אפשר שקודם כול נבין?

<קריאות: - - -

איתן כבל: אפשר שקט?

איתן כבל: חברים, אין פה שום פער.

איתן כבל: אין כאן שום פער.

איתן כבל: אמרנו שזה לא יקטן מ-450.

איתן כבל: ה-450 חייבים להיות חלק מהתאגיד החדש.

עיסאווי פריג': או 51%, לפי הגבוה מביניהם.

איתן כבל: נכון.

יוסי יונה: זה נותן מענה.

איתן כבל: זה נותן.

איתן כבל: חברים יקרים, עשינו פה תפירה מכל כיוון ואין כאן מצב שאני נותן.

איתן כבל: .. לכן אמרנו 51%, לכן אמרנו 450, והאמינו לי, חשבתי גם על יותר מזה – שאם שיא כוח האדם יהיה 800 או 700 - - -

עיסאווי פריג': ואם יהיה 800?

איתן כבל: אז יהיו 450 מתוך ה-800.

עיסאווי פריג': אבל מה אם כבר קלטתי 400 בהתחלה?

<אורי אפלבום: כל עוד זה פחות מ-884, זה פחות מ-450.

עיסאווי פריג': אבל מה אם קלטתי כבר 400 חיצוניים ביום התחילה?

איתן כבל: עיסאווי, אני רוצה להסביר.

איתן כבל: אם נניח הם קולטים 800 והם קולטים יותר עובדים מבחוץ, אז מישהו פה עושה עבירה על החוק.

<אלדד קובלנץ: לכן שיא כוח האדם חייב להיות מאושר.

איתן כבל: אלדד, תקשיב שנייה.

איתן כבל: אין לי בעיה, אני האחרון ששיא כוח האדם צריך...

איתן כבל: אני רק אומר לך, אני יודע את הדבר הבא: אני, יש לי 450, וזה כתוב וזה מובהר.

איתן כבל: אני חושב שלא כדאי שיהיה שיא כוח אדם, אלא אם כן המשפטנים יגידו לי.

איתן כבל: כי אם מחר תגיע למסקנה שאתה רוצה 1,000 עובדים - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: אם אתה כותב את זה – קלטת.

איתן כבל: לכן אני אומר שגם אם יש קליטה, ה-51% תמיד נשמרים.

איתן כבל: חברים, נו, באמת, עשינו פה עבודה מאוד מדודה, זה לא סתם הישג שכל אחד בא ומדבר איתי באוויר.

איתן כבל: לכן אני אומר שהדאגות שלך.

איתן כבל: ..

איתן כבל: זו איננה בעיה.

איתן כבל: אני הבנתי מאיפה זה בא, מהערבוב הזה של 400 ו... זה לא בא בסתירה.

עיסאווי פריג': אני לא מבין - - -

איתן כבל: בוא תסביר לי מה אתה לא מבין.

עיסאווי פריג': אני לא השתכנעתי.

איתן כבל: זה לא קשור ל-להשתכנע.

<אתי בנדלר: מה השאלה?

עיסאווי פריג': הכוונות של איתן מצוינות, אבל אני רוצה לראות שכל מה שאיתן דיבר אכן כתוב.

עיסאווי פריג': זה לא כתוב.

<אורי אפלבום: אפשר להתייחס לזה?

<אורי אפלבום: אני אורי אפלבום, מהלשכה המשפטית של הממונה על השכר.

<אורי אפלבום: ניהלנו ארוכות את הדיון הזה גם בפעם הקודמת, לפני שנתיים, כשרשמנו "יציע להיקלט".

<אורי אפלבום: אני לא יודע לכתוב בחוק שעובד חייב להיקלט או לעבוד, כי אני לא יכול בחוק להכריח בן אדם לעבוד במקום שהוא לא רוצה.

<אורי אפלבום: בנוסף, אני גם לא רוצה לשים את אלדד במצב שאם העובדים מסרבים לו הוא פתאום במצב שהוא עובר על החוק.

<אורי אפלבום: עכשיו - - -

איתן כבל: אם זו הכוונה שלך, אני רוצה לענות לך - - -

<אורי אפלבום: רק לסיים את המשפט - - -

איתן כבל: לא, לא, לא, אני אפסיק אותך על מה שאמרת לי עכשיו.

איתן כבל: תקשיב טוב-טוב מה אני אומר לך: אני יכול להביא לך יותר מ-450 עובדים שיעבדו לך בתאגיד החדש, אז אל תספר לי את זה.

<קריאה: תוך חמש דקות.

<אורי אפלבום: נכון, ובגלל זה רצינו - - -

איתן כבל: אדוני יקשיב לי עכשיו.

איתן כבל: פה אדוני יקשיב לי.

איתן כבל: אנחנו נבהיר את הדברים ככה: יכולת להתחיל עם הסעיף השני, כי הרישה לא מעניינת אותי, זה לא מה שהדאיג אותי בסוגייה של "ייקלט" או "יציע".

איתן כבל: אני בסך הכול הבנתי שבמשא ומתן שבני אדם באים ועובדים בידיים - - -

דב חנין: - - -

איתן כבל: דב, תן לי, אני לא רוצה שנתחיל לשאול שאלות עוד לפני שהבנו.

דב חנין: פשוט יש לי הצעה לפתרון.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: אני מנסה לומר שמנקודת המבט שלי השאלה היא לא אם יהיו 450 כי מישהו אולי יגיד לא, אלא כל אשר אמרתי הוא שעלול להיות מצב שטכנית.

איתן כבל: ..

איתן כבל: הרי השיח שהיה בין יושב-ראש ההסתדרות והנציגים לבין התאגיד החדש לא היה סביב השאלה של ה-450 - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני לא יכול ככה.

איתן כבל: דנה, היו לכם 48 שעות לסיים את הכול; אני לפחות השתדלתי לעשות משהו בעניינים האלה.

איתן כבל: בנקודה שאומרת שכיוון שלא ייווצר.

איתן כבל: ..

איתן כבל: כי אתה כותב את זה בחוק, ואנחנו לא רוצים שיישאר האחרון הזה, שמסיבות טכניות נניח, לא יכול להיקלט, ואז כאילו יש כאן עבירה על החוק.

איתן כבל: אני רוצה תשובה שיודעת לומר לי שיש חובת קליטה, ואם צריך את הזמן הזה של עניינים טכניים, למשל החשב נסע, סמנכ"ל כוח אדם קפץ לקופת חולים לקחת כדורים - - -

<קריאה: אבל יש חובת קליטה.

איתן כבל: אני רוצה שהמשפטנים יאשרו לי את זה.

<אורי אפלבום: בהמשך של הסעיף כתוב שהעובד ישיב להצעה בתוך 21 ימים, ואז המנכ"ל מחויב לקלוט אותו, זה ברור.

<קריאות: כן, אבל יש הבדל ברור - - -

<אורי אפלבום: ככה בנינו את כל הסעיף הזה בפעם שעבר וככה גם הגענו להבנות עם ההסתדרות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו מתווכחים על זה אז זה לא כל כך ברור.

איתן כבל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

<דנה נויפלד: אף אחד, אפילו לא מההסתדרות, לא העלה את הטענה שיציעו ואחר כך יזרקו את ההצעה לפח.

<אורי אפלבום: אין כוונה לברוח מהדבר הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם כל הוויכוח הזה קיים פה זה אומר שזה לא כל כך ברור.

איתן כבל: חאג' יחיא, אני אתן לך אחר כך.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: גברתי היועצת המשפטית - - -

<דנה נויפלד: אני לא מבינה - - -

איתן כבל: דנה, בלי לחץ.

<דנה נויפלד: לא, אני לא מבינה - - -

איתן כבל: אבל בגלל זה הם ח"כים.

איתן כבל: הם נבחרו, מותר להם לדבר שטויות.

<אתי בנדלר: מה את לא מבינה, דנה?

דב חנין: אני אנסה להיות מאוד פשוט.

דב חנין: יושב-ראש הוועדה אמר, והדברים מקובלים על דעת כולנו פה, שהמטרה שלנו היא להבטיח קליטה של לפחות 450 עובדי רשות השידור הנוכחית בתאגיד החדש.

דב חנין: זו המטרה, ולכן זה מה שצריך להיות כתוב.

דב חנין: עכשיו, מר פילבר העלה שאלה לגיטימית: מה יקרה אם כבר יש לי 450 ובן אדם אחד אומר לא.

דב חנין: ולשאלה הזאת צריך לתת תשובה נקודתית.

דב חנין: העיקרון צריך להיות קליטה של 450, אולם אם יימצא שנעשו כל המאמצים של הקליטה וכמה אנשים סירבו, לא ייראה התאגיד כמי שמפר את החוק.

<משה שגב: אבל יש פה בעיה, אדוני היושב-ראש.

<משה שגב: אנחנו היינו בדיונים מקדימים עוד לפני ועדת הכלכלה, ואדוני גם היה שותף בהם.

<משה שגב: הכוונה לקליטת 450 משרות היא: קליטה.

<משה שגב: זה לא שיציעו 450 משרות ל-450 עובדים, ומתוכם 50 לא רוצים כי לא בא להם, ואז כביכול זה יאפשר לתאגיד לקלוט רק 400, כי 50 סירבו.

<משה שגב: הכוונה היא שיש 1,100 עובדים ומתוכם ייקלטו 450.

איתן כבל: כמה אמרת?

<משה שגב: יש 1,100 עובדים ברשות השידור היום - - -

איתן כבל: אדוני טועה.

איתן כבל: משה, אתה עכשיו מקלקל לעצמך.

איתן כבל: חברים יקרים, היחיד פה כמעט שמדבר לעניין זה אני.

איתן כבל: היחיד שמבין מה קורה פה.

איתן כבל: קודם כול, אדוני טועה.

איתן כבל: זה או 450, שזה אומר שיא כוח אדם של 900, בעוד שאם זה 1,000 אז משפרים ל-51% מ-1,000.

איתן כבל: אתי בנדלר היא האורים והתומים שלי, ואם לא שכנעתם אותה זה אומר שיימצא העורך דין שיבין את זה אחרת.

איתן כבל: על ה-450 אין ויכוח: מדובר על 450 שאמורים להיקלט עד המועד הקובע, וזה לא שאם 50 אמרו שהם לא רוצים אז קולטים רק 400, אלא בכל מקרה קולטים 450.

<משה שגב: יפה, תודה.

<אסף וסרצוג: זה גם מופיע בהסכם.

<אסף וסרצוג: זה בחוק.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, הוועדה הזאת עושה כל מאמץ למנוע עבודה מעורכי דין.

איתן כבל: כלומר, שיהיה מינימום של דין ודברים סביב נושא הפרשנות.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית אתי בנדלר, אני מבקש ממך להציג - - -

עיסאווי פריג': תתרגמי את דבריו ללשון החוק.

איתן כבל: האם זה בא לידי ביטוי בחוק?

<אתי בנדלר: אם אני קוראת ביחד את סעיפים קטנים (א) ו-(ד) לסעיף 96, אני מבינה דבר מאוד פשוט: המנכ"ל צריך להציע ל-450 או ל-51%, לפי הגבוה ביניהם, מבין עובדי רשות השידור להיקלט בתאגיד.

<אתי בנדלר: אם הוא הציע, כנדרש, ל-450 ועשרה עובדים אמרו לא, עדיין הוא יצא ידי חובתו.

<אתי בנדלר: כי החובה היא להציע, ובסעיף קטן (ד) נאמר ש"לא השיב העובד להצעה בתוך הזמן האמור, יראו אותו כמי שסירב להצעה".

<אתי בנדלר: אין כאן שום אמירה שהוא צריך להציע למספר עובדים נוסף, עד שייקלטו 450 עובדים.

<אלדד קובלנץ: אבל גם בחקיקה הבסיסית זה מה שהיה.

<אתי בנדלר: נכון.

<אלדד קובלנץ: ולא סוכם שום דבר אחר עם יו"ר ההסתדרות.

<אתי בנדלר: רגע, אלדד, מה שנאמר כאן, בחדר הזה, בישיבה הקודמת והיום, שאותו אני רוצה לוודא, זה האם יש חובה להציע ל-450, כשאתה קולט את כל מי שלא סירב מבין 450 העובדים.

<אתי בנדלר: כלומר, האם במקרה שחלק השיבו בשלילה, בזה מסתיימת החובה שלך להציע ולקלוט, או שמא החובה היא להציע ל-450 מספיק זמן מראש כדי שאם מאן דהוא יסרב אתה תוכל להציע למישהו אחר במקומו.

<אתי בנדלר: זאת השאלה שעומדת כרגע לדיון בוועדה.

<אתי בנדלר: ואם החובה היא לקלוט לפחות 450 עובדים, זה לא בא לידי ביטוי בנוסח כפי שאני מבינה אותו.

איתן כבל: המנכ"ל, בבקשה.

שלמה פילבר: הסיטואציה שאת מציירת לא עלתה בכלל בדיונים, הסיפור הוא אחר לגמרי.

שלמה פילבר: אנחנו אמרנו שהתאגיד מציע לכלל עובדי רשות השידור.

שלמה פילבר: היום יש 1,100 עובדים, וסביר להניח שמי שלא פורש ירצה להמשיך לעבוד.

שלמה פילבר: תאורטית הוא יכול להגיע למצב שמחר הוא מקבל לאימייל שלו 700 בקשות עם קורות חיים, ואז הוא צריך להתחיל למיין אותן, לסווג אותן, ולקחת את מי שהוא חושב שהוא מתאים וראוי מבחינה מקצועית וגם מסכים, והוא צריך להיעצר ברגע שהוא מילא את התכולה של ה-450.

שלמה פילבר: כלומר, זה לא הולך ככה שהוא מציע רק ל-450 ואז - - -

<קריאה: סליחה, הוא לא צריך להיעצר.

<דנה נויפלד: הוא לא מוגבל.

<דנה נויפלד: יש לו חובה ל-450, אבל הוא יכול - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, חברים, אני לא מבין על מה הוויכוח - - -

שלמה פילבר: זאת הסיטואציה - - -

איתן כבל: חברים, למה לנו לייצר סיטואציות.

איתן כבל: .. סליחה, הסיפור הוא 450.

איתן כבל: אם הוא פנה לכל ה-1,000 ומתוכם 600 הודיעו לו שהם לא רוצים, אז... לא זאת הכוונה.

איתן כבל: חברים יקרים, אל תיקחו אותי לפינות בחקיקה שכאילו השמיים נפלו ועכשיו "וואו, מה עושים, 450 עובדים לא רוצים להיקלט בעבודה".

איתן כבל: חברים, זה לא המצב.

<אורי אפלבום: אבל אנחנו מסכימים אתך, ובגלל זה ניסחנו את מסמכי העקרונות עם ההסתדרות - - -

איתן כבל: לא, אבל אני אגיד לך מה מפריע לי - - -

<אורי אפלבום: אני רק רוצה להגיד לך על ההסתדרות.

<אורי אפלבום: הרי איך הם הבינו את זה?

<אורי אפלבום: אנחנו באנו - - -

איתן כבל: לא, תן לי - - -

<אורי אפלבום: רק את המשפט הזה - - -

איתן כבל: לא, לא, לא, אני מתנצל, אני כבר אחרי זה.

איתן כבל: הבעיה שלי היא שאנחנו פה לא בפעם הראשונה, וכל פעם מנסים להסביר לעצמנו מה התכוונו בפעם הקודמת.

איתן כבל: אני לא רוצה יותר להתעסק בשאלה למה התכוונו בפעם הקודמת, אני רוצה שהדברים יהיו ברורים וחלוטים – זה טוב לתאגיד, זה טוב לכם, זה טוב לכולנו.

איתן כבל: אני רוצה לדעת בצורה פשוטה וברורה האם מתוך כוח האדם הקיים היום ברשות הנוכחית ייקלטו 450 עובדים לפחות.

<אורי אפלבום: כן.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: בצורה הכי ברורה, בלי סיפורים.

איתן כבל: אני קורא את זה ומבחינתי זה בסדר, אז דנה, מה הבעיה?

<אורי אפלבום: אבל לכולם זה ברור, ולכן אנחנו לא רוצים ש - - -

איתן כבל: אבל עובדה שלא לכולם.

<אורי אפלבום: לנו, בממונה על השכר - - -

איתן כבל: סליחה, אדוני מתכוון להתקדם בתפקידו?

<דנה נויפלד: מה זאת השאלה הזאת?

<דנה נויפלד: זה לא יפה.

איתן כבל: דנה, אני חס וחלילה לא התכוונתי לאיים.

איתן כבל: השאלה שלך לא לגיטימית ואפילו מעליבה.

איתן כבל: אני התכוונתי לומר שאם הייתי יודע שאדוני מנהל איתי את המשא ומתן והוא לא עוזב את הכול אלא שנינו ממשיכים עם העובדים, דיינו.

איתן כבל: אלא שיכול להיווצר המצב שמחר הוא מקבל קידום, ואז מה?

איתן כבל: הרי איך זה עובד אצל הממונה?

איתן כבל: שאז מגיע מישהו ו-"אני לא יודע מה סיכמתם".

<דנה נויפלד: לא, לא - - -

<קריאות: - - -

<אסף וסרצוג: לא, יש הסכם עקרונות חתום - - -

איתן כבל: אסף, אני פה כבר הרבה שנים ואני אומר לך את הדבר הבא: ראיתי איך מסכמים פה דברים ואחר כך כל אחד מפרש את זה איך שהוא רוצה.

איתן כבל: אני מבין מה אדוני אומר, אני יודע מה סוכם עם ההסתדרות, אבל בסופו של דבר הריבון הוא הכנסת.

איתן כבל: ויושבים כאן אנשים שחושבים כמוך אבל לא רואים את זה בצורה שבאה לידי ביטוי.

איתן כבל: ולכן במקום כל יום הלימודים הארוך הזה של כולנו, בואו נמצא את הניסוח שיודע לתת את התשובה הברורה ולגשר על הדברים שכולנו מסכימים עליהם.

איתן כבל: יוסי, בבקשה.

יוסי יונה: הנקודה היא מאוד פשוטה.

יוסי יונה: יש פה פיל בחדר שאנחנו לא מדברים עליו, והוא שישנו איזשהו חשש מהאופן שבו מנוסח החוק, שיכול להיות מצב שבו יש איזשהו היעדר תום לב באופן שבו יתנהל הגיוס של האנשים.

יוסי יונה: ואז יכול להיות מצב שמציעים לאדם הצעה כזאת או אחרת שהיא לא סבירה בעיניו, שאולי יש בה הרעת תנאים, שאולי מדובר בתפקיד נחות ממה שהיא לו בעבר, ואז הוא יגיד לא, ואז המעסיק יאמר "הצעתי לו אבל הוא סירב".

יוסי יונה: זה הפיל שבחדר, בואו נדבר עליו - - -

שלמה פילבר: לא, הפיל שבחדר הוא הפוך.

שלמה פילבר: היה חוק מקורי שאמר שייתנו בלעדיות למנהל התאגיד לבחור את האנשים שלו, ואז באנו להסתדרות והם שמו לנו אקדח על השולחן - -

איתן כבל: המצב השתנה לטובה.

שלמה פילבר: - - אמרו לנו "תקלטו או לא תקלטו" - - -

איתן כבל: אתה צודק, שלמה.

יוסי יונה: שלמה, אני מסכים עם מה שאתה אומר, היה שינוי לטובה.

יוסי יונה: אבל עדיין הפיל שבחדר נשאר - - -

איתן כבל: אוקיי, אבל זה עדיין לא - - -

יוסי יונה: רגע, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: לכן אני אומר שהיה וננסח את הסעיף שאומר "ייקלטו", הרי ברור לכם שגם אם זה ייכתב בחוק אבל יהיה מצב שבו זה באמת בלתי אפשרי משום שחלק מהעובדים אמרו לא, אף אחד לא יבוא לכנסת ויעשה מהומות עולם על כך שהופר החוק למרות שהבטיחו ש-450 אנשים ייקלטו.

יוסי יונה: לכן אני חושב שאם אנחנו נכתוב "ייקלטו" ולא "יציע" זה יהיה יותר סביר - - -

איתן כבל: תודה, יוסי.

איתן כבל: עיסאווי, רצית להגיד משהו?

עיסאווי פריג': אתי, אני לא רוצה לחזור על הדברים, אבל אני שואל אותך שאלה ברורה ואני רוצה ממך תשובה: האם החסם של קליטת 400 עובדים ביום התחילה לא מהווה חסם לסיכום שאיתן הציג, לגבי ההתחייבות של תאגיד השידור הישראלי החדש לקליטת 450?

עיסאווי פריג': אני רוצה ממך תשובה משפטית – האם זה לא חסם?

<אתי בנדלר: החסם של 400, כפי שנאמר קודם על ידי היועצת המשפטית של משרד התקשורת, קיים כל עוד המועצה לא קבעה שיא כוח אדם.

<אתי בנדלר: ברגע שהמועצה תקבע את שיא כוח האדם – והיא רשאית לעשות את זה גם לפני מועד התחילה – אז אין חסם בכלל.

<אתי בנדלר: דבר שני, אם הדברים ייאמרו במפורש לגבי קליטת עובדי רשות השידור בסעיף 96, אז בכלל לא יהיה כאן עניין של פרשנות או שאלות, כי תהיה הוראה מפורשת לגבי קליטת אותם עובדים בחוק.

עיסאווי פריג': זה לא יתנגש משפטית עם ה-400?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: להבנתי זה מותנה בשתיים: או שהמועצה תקבע את שיא כוח האדם לפני מועד התחילה, ואז ודאי שזה לא מתנגש; אבל גם אם לא נקבע שיא כוח האדם, אם בסעיף 96 יובהר שקיימת חובת קליטה של עובדים ולא רק הצעה לעובדים, אז ברור שזה לא מתנגש.

<אתי בנדלר: לכן להבנתי סעיף 96 טעון תיקון, ובשעה 10:40 ניתן יהיה להצביע על הבקשה לדיון מחדש - - -

עיסאווי פריג': האם לא צריך להגביל את ה-400 למינימום של 600, כדי ש - - -

<אתי בנדלר: לא, לא צריכים להגדיר, אפשר לנסח את הסעיף הזה כך שזה יוצע למספר עובדים כך שבתאריך הקליטה ייקלטו 450 עובדים.

עיסאווי פריג': אני רוצה שתתני תרגום בלשון החוק למה שאיתן הסביר.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של לקלוט או להציע ברור, אבל אני יושב פה ומבין מדבריו של המקים של הרשות החדשה, והוא גם אמר בגלוי, שכופים עליו ושהוא לא רוצה שיירשם "לקלוט".

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזאת נקודה שאפשר להסיק ממנה שאם הכוונה היא להציע, זה יכול להיות גם הצעה בהרעת תנאים, וגם, להציע לָאנשים – שזו זכותו – הבכירים שלו, כדי לבנות את מה שהוא רוצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש כאן שני הצדדים: אם לקלוט, אז לקלוט, ושזה יהיה ברור כך שלא יהיה ויכוח על לקלוט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם לא, בואו נעשה את הרביזיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שאנחנו נסכים מראש שזה להציע, ואז הוא יכול להציע גם עם הרעת תנאים, כשגם הצד השני יבקש, כי חלק מהם הרבה שנים לא קודמו בדרגה והם יבקשו לקבל את הקידום שמציעים להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כך שגם מהצד הזה וגם מהצד השני צריך לראות לאן אנחנו הולכים, וצריך שיהיה ברור שלהציע זה לא אומר לקלוט, אבל אם אנחנו כן מתכוונים לקלוט אז לרשום "לקלוט".

איתן כבל: לפעמים מגיעים עם נוסח ומתחפרים בו.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אם שני הצדדים מבינים אחד את השני - - -

רועי פולקמן: אני רוצה להזכיר שבאוגוסט, כשהתנהלה כאן הוועדה המיוחדת, עשינו סטופ על העניין של הפיטורים בחוק, כי רצינו לראות שיותר עובדים מהרשות ייקלטו.

רועי פולקמן: לכן עשינו לזה סטופ ואמרנו שיגיעו להסכמות.

רועי פולקמן: אבל אני רוצה לדייק את הפיל בחדר.

רועי פולקמן: הרי למה כל זה התעכב בחודשים האחרונים?

רועי פולקמן: כי הדיון הוא לא רק אם ייקלטו או לא, אלא גם באילו תנאים ייקלטו.

רועי פולקמן: אמרו: אנחנו לא עושים קופי-פייסט של הרשות - - -

איתן כבל: אבל על זה יש הסכמה.

רועי פולקמן: יפה, אבל מה יקרה בפועל?

רועי פולקמן: יגידו "אוקיי, אנחנו רוצים לקלוט 450" – אבל מה?

רועי פולקמן: – "חבר'ה, אנחנו פותחים חוזים של התאגיד".

רועי פולקמן: כלומר, לא עושים קופי-פייסט של החוזים - - -

<אלדד קובלנץ: יכול להיווצר מצב שבאמת לא יהיו 450.

רועי פולקמן: איתן, אני אדייק את הנקודה שיוסי אמר.

רועי פולקמן: ואז מה יקרה?

רועי פולקמן: אני בעד שנמצא פתרון יצירתי, אבל.

רועי פולקמן: .. הרי מה ייכתב בחוק?

רועי פולקמן: ייכתב "ייקלטו", ואז ייפתח ההסכם, יבוא ועד העובדים ויגיד: חברים, ייקלטו בתנאים שהיו לנו - - -

<משה שגב: לא, לא, ממש לא - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה - - -

רועי פולקמן: רגע, איתן, תן לי משפט.

רועי פולקמן: ולכן, אם כותבים "ייקלטו" זה צריך להיות ברור שזה בכפוף להסכם.

רועי פולקמן: אחרת - - -

איתן כבל: פולקמן, באת לברך ו... אני לא רוצה להוסיף.

רועי פולקמן: רגע, איתן, משפט אחרון.

רועי פולקמן: אני אגיד לך למה - -

איתן כבל: אתה לא עוזר לא להם, לא לאלה ולא לאלה.

רועי פולקמן: - - כי הדבר הכי גרוע שקורה כרגע זה שנמשיך להיגרר ולא יוקם התאגיד והעובדים ייגררו.

איתן כבל: פולקמן, עשה לי טובה, מה פתאום - - -

רועי פולקמן: אז איך תכתוב "ייקלטו"?

איתן כבל: י', י', ק', ל', ט', ו'.

רועי פולקמן: אז יגידו שהייתה הרעת תנאים, "לא נקלטנו - - -

שלמה פילבר: אנחנו כבר אחרי זה.

שלמה פילבר: זה נסגר כבר בדיונים - - -

רועי פולקמן: אתה בעד "ייקלטו"?

רועי פולקמן: איך זה אפשרי טכנית?

רועי פולקמן: תביאו פתרון יצירתי - - -

איתן כבל: פולקמן, מי שלא בא לכל הדיונים ולא שומע את כל ה - - -

רועי פולקמן: רק דיון אחד לא הייתי כאן.

עיסאווי פריג': הם לא ביקשו את ההגנה שלך.

איתן כבל: פולקמן, אתה פתחת לי פה עכשיו - - -

רועי פולקמן: לא, כי המילה "ייקלטו" - - -

איתן כבל: לא, אתה פתחת לי עכשיו.

איתן כבל: ..

איתן כבל: כתוב "סייג ל...

איתן כבל: אני לא רוצה להגיד הכול.

רועי פולקמן: אם אתה מוצא פתרון לזה – בבקשה.

<דנה נויפלד: אפשר להציע משהו?

<דנה נויפלד: אני מבינה את הרצון של חברי כנסת לנעול את הכול בחקיקה, אבל יש קושי לנעול את הכול בחקיקה, כי לשני הכיוונים יכול להיגרם נזק.

<דנה נויפלד: אז אולי אנחנו נציע משהו אחר:

<דנה נויפלד: אני אזכיר לכם איך זה אמור לעבוד.

<דנה נויפלד: אמרנו בפעם הקודמת שאנחנו לא כופים יחסי עבודה בחוק, אנחנו לא אומרים "יקבל" או "יעסיק".

<דנה נויפלד: אבל, יש את ההסכם שנחתם עם ההסתדרות, ואף אחד פה לא חוזר מההסכמה; ואנחנו צריכים שהחוק יאפשר את זה ויקנה את הכלים להגשים את ההסכמה שכבר הוסכמה.

<דנה נויפלד: ולכן אולי נציע משהו אחר: סעיף (ד) הוא הסעיף המשלים לסעיף (א), שאומר "יציע".

<דנה נויפלד: לעובד יש 21 יום להשיב, ופה אנחנו יכולים לומר שמי שהציעו לו והוא הסכים תוך 21 יום, ייקלט לעבודה.

<דנה נויפלד: בסדר?

<דנה נויפלד: כי זה נראה לנו כל כך ברור שאם מציעים ומסכימים, אז - - -

יוסי יונה: אבל זה לא פותר את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל "מציעים" יכול להיות בתנאים גרועים - - -

<דנה נויפלד: אבל על זה יש הסכמה - - -

<אלדד קובלנץ: זה בדיוק העניין ולכן אי אפשר להתחייב לקלוט.

<משה שגב: רבותיי, אין בעיה עם התנאים.

<משה שגב: הרי שנייה אחרי שיצביעו פה הולך להיות משא ומתן מואץ על הסכם קיבוצי חדש, אז מה הסיפור?

<משה שגב: הכול סגור.

איתן כבל: סליחה, עכשיו אף אחד לא מדבר פה.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת וגם לי: עם כל הכבוד, אתם כבר הורגים את העובדים, הם כבר לא רוצים את מה שאתם רוצים מהם.

איתן כבל: כבר יש להם סיכום, ההסתדרות ישבה איתם, סיכמה איתם, וכל פרימה פוגעת עכשיו בהם.

איתן כבל: אני מקבל את האס-אם-אסים עכשיו, גם מההסתדרות וגם מהעובדים; חברים יקרים, אל תחנקו אותם למוות מרוב שאתם רוצים את טובתם.

איתן כבל: יש הסכם עם ההסתדרות - - -

יוסי יונה: הם פה, הם יכולים להגיד את דברם.

איתן כבל: נכון, הם אמרו.

<אבי חיים: אבל אנחנו בעד שיהיה "ייקלטו" בהסכם.

<אלדד קובלנץ: אי אפשר "ייקלטו".

<אבי חיים: אדוני היושב-ראש, חייב להיות "ייקלטו".

<אבי חיים: אם אין בעיה שייקלטו ואומרים שהם רוצים, אז שיקלטו.

<אבי חיים: די, הרגתם את העובדים כבר.

איתן כבל: סלח לי, יש הסכמה - - -

שלמה פילבר: אם העובדים פותחים את ההסכם אז בואו נצא עכשיו החוצה ונבטל את כל הסיכום עם ההסתדרות ונפתח את ההסכם.

<אבי חיים: שלמה, אתה לא מאיים עלינו.

איתן כבל: חברים, די.

שלמה פילבר: אף אחד לא פותח הסכמים.

איתן כבל: די, די, די.

<אבי חיים: אנחנו לא פותחים.

<אבי חיים: אבל אתה מבטיח שאתה קולט 450 עובדים.

<אבי חיים: אתה מבטיח?

<אבי חיים: תקלוט.

איתן כבל: לא, די, די, עזוב אותי.

איתן כבל: חברים, אפשר להרגיע?

<אבי חיים: בטח להרגיע, אף אחד מכם לא במצב - - -

איתן כבל: שלמה, אתה כל הזמן מסתובב פה עם חגורת נפץ.

<אבי חיים: אף אחד לא במצב של העובדים, שלא יודעים מה קורה איתם מחר.

עיסאווי פריג': איתן, תביא את הניסוח ונצביע עליו.

איתן כבל: חברים, מרגע זה כל מי שמפריע לי יוצא החוצה ללא התרעה.

איתן כבל: אני רוצה להגיד את הדבר הבא: אנחנו נעבור לסעיף אחר, בינתיים אני אבוא בדברים עם יושב-ראש ההסתדרות, שקיים את המשא ומתן ואני אמון על הבקשות שלו.

איתן כבל: אם חברי הכנסת יחליטו לפעול למרות הכול ולהחליט שהסיכום הזה איננו מקובל עליהם, זו זכותם ואני לא יכול למנוע את זה מהם.

איתן כבל: אבל בכל זאת, הגוף היציג, ההסתדרות, ניהל משא ומתן תקופה ארוכה, ואני הייתי שותף בכיר לכל מילה שם, ואני לא מציע לנו...

איתן כבל: יש הבנות, יש הבהרות סביב "ייקלט", ואני לא רוצה שדבר שכבר נסגר וסוכם, אנחנו עכשיו נפתח את זה כי יש למישהו משהו שהוא לא בדיוק הבין אותו.

עיסאווי פריג': אתה מציג לנו נוסח, כן?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להביע דעה קצרה מאוד.

ישראל אייכלר: אני חושב שאין ברחוב כל כך הרבה אנשים מקצועיים, שצריך לחפש מבחוץ; ו-450 עובדים מתוך הקיימים בוודאי יוכלו לעשות את עבודתם נאמנה ואני תומך בעניין הזה.

ישראל אייכלר: אבל כולם מדברים על הפיל, ואני רוצה לדבר על הכבשה שבחדר.

ישראל אייכלר: לפני כשבועיים הייתה כתבה ב"קול ישראל", שהוא כלי התקשורת כמעט הכי מקצועי שיש מבחינת ההבדל בין האג'נדה לדעה, על בית שמש.

ישראל אייכלר: וחשבתי שאני שומע את רדיו פלסטין על כיבוש אל-קודס.

ישראל אייכלר: איך בית שמש נכבשה, הביאו שם איש פוליטי שנכשל שם, והכתבים כולם, בסדרה של סיורים ברחובות, הביאו אנשים חד-צדדית, איך בית שמש נכבשה על ידי כובשים זרים שנקראים חרדים.

ישראל אייכלר: ואני אומר, אדוני המנכ"ל ואדוני היושב-ראש, שאם זה "קול ישראל" החדש, מה ההבדל בין זה לבין הישן.

איתן כבל: חבר הכנסת אייכלר, אני רוצה לקטוע אותך - - -

ישראל אייכלר: אני מסיים.

ישראל אייכלר: אני רק רוצה לבקש הסתייגות דיבור בכנסת, כדי להביא את העניין של התכנים שיהיו ב"קול ישראל" ולא רק את העניין של העובדים.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: אל תדאג, כשהם צריכים אותנו אנחנו משרתים את הרצונות שלהם, וכשהם לא אז אנחנו הסדין האדום.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, ברשותך.

<תמנה עורב: זה נקרא דמוקרטיה.

יצחק וקנין: איזו דמוקרטיה, או-הו...

איתן כבל: חברים, די, נו באמת - - -

ישראל אייכלר: מי מדבר על דמוקרטיה?

ישראל אייכלר: אנטישמים שמדברים על כך שבית שמש נכבשה על ידי חרדים?

ישראל אייכלר: הרי הפלסטינים טוענים את זה על ירושלים והם צודקים.

איתן כבל: חבר הכנסת אייכלר - - -

ישראל אייכלר: מי שרוצה לעשות כתבות כאלה, אסור לתת לו פרוטה אחת מכספי הציבור.

ישראל אייכלר: אני חושב שרוב העובדים לא מסכימים עם זה.

איתן כבל: אני רוצה לעבור לסעיף 149 - - -

<אלדד קובלנץ: רגע, יש משהו קטן שנשכח לגבי הסעיף של ה-51%.

<אלדד קובלנץ: כפי שאמרתי בישיבה הקודמת, להבנתי ב-51% הללו צריכים להיקלט עובדי הטלוויזיה החינוכית.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, אני יכול לדבר?

איתן כבל: אלדד, קולך נשמע, נרשם בפרוטוקול, תודה רבה, אנחנו ממשיכים.

איתן כבל: יאיר, משפט.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שאולי שווה להוסיף איזושהי דקלרציה לגבי העובדים שייקלטו: שהתנאים שיציעו להם לא יהיו נמוכים מהנהוג בענף העיתונות.

<אבי חיים: אבל כבר יש לנו - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, כל אחד אומר פה מה שהוא רוצה, זה המקום הזה.

איתן כבל: יאיר, שמענו, יש הסכם קיבוצי מטופל, ההסתדרות מטפלת בזה, ואני משאיר את זה להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היושב-ראש, גם העניין של קליטה של עובדים ערבים צריך להיות לפי החוק וההקצבה של האחוז של הערבים.

איתן כבל: זה בכל מקרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לשמוע שזה גם מעוגן שם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כדאי להתחיל בזה שאת הקולות הקוראים יתרגמו לערבית.

איתן כבל: תודה רבה, תהילה.

איתן כבל: עשיתי פה קודם דיון שבו חייבתי את כולם בארבע שפות על כל דבר, אבל לא על זה הדיון עכשיו.

איתן כבל: עם כל הכבוד, זאת הפעם האחרונה.

איתן כבל: עשית לי את זה אתמול בקטנה, לא תעשי פעם שנייה, לא לי.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<ישעיהו קומורניק: אני רוצה לומר שמעבר למה שכתוב בחוק, "ייקלטו" או "יציעו", מבחינה אנושית עובדי רשות השידור עוברים עינוי דין של למעלה משנתיים.

איתן כבל: נכון, אמרנו את זה.

<ישעיהו קומורניק: אז הבקשה שלי, לפנים משורת הדין, היא שאנשי התאגיד החדש יטפלו קודם כול בקליטת העובדים - - -

איתן כבל: התכוונתי להתייחס לזה בסיכום דבריי, תודה.

רועי פולקמן: איתן, אני רוצה חצי משפט לפני שאתה עובר לנושא הבא.

איתן כבל: אתה בטוח שאתה רוצה להגיד?

איתן כבל: אתה רוצה לשים פה עוד איזה חבית - - -

רועי פולקמן: די, לא חבית.

<משה שגב: דרך אגב, בעניין העינוי שעוברים עובדי רשות השידור, הולכת להיות מוגשת תביעה נגד המדינה על פגיעה - - -

איתן כבל: משה, אני אוציא אותך.

<משה שגב: המדינה תשלם על זה הרבה כסף.

רועי פולקמן: איתן, חצי משפט, ואל תדאג, לא חבית ולא כלום.

רועי פולקמן: בעניין הקליטה אנחנו גם צריכים לסגור את החוזה של הקמת התאגיד בירושלים - -

איתן כבל: אמרתי את זה.

רועי פולקמן: - - תהיה לזה השפעה קריטית על הקליטה.

איתן כבל: אמרתי את זה כשאתה לא היית, לא היום, אלא אתמול, ובדברי הסיכום שלי בכוונתי לחזור גם על זה.

איתן כבל: אני עובר לסעיף 149.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שסוכם על ידִי ועל ידי חברי הכנסת על הסכמה סביב הוצאת מיקור החוץ מהחדשות.

איתן כבל: הדבר היחיד שנותר לנו לעסוק בו זה השאלה מהי אקטואליה.

איתן כבל: וכאן אני רוצה להגיד את הדבר הבא, ואני אומר את זה גם לנו, חברי הכנסת:

איתן כבל: אנחנו כל הזמן טוענים להוצאת הפוליטיקה מתוך הרשות, אבל אני גם לא רוצה שאנחנו פה נגזים בהתנהלות שלנו לצד השני.

איתן כבל: יש פה תאגיד חדש ואנחנו רוצים לתת לו לפעול.

איתן כבל: את החדשות, שזה מאסט, הוצאנו בצורה שאיננה משתמעת לשתי פנים, אבל אני אבקש מחבריי חברי הכנסת למצוא את נקודת האיזון הנכונה האפשרית.

איתן כבל: כי אי אפשר לחשוב שכל מי שהוא מחוץ למערכת, צריך לפסול אותו.

איתן כבל: אני אציע הצעה, אבל קודם אבקש ממנהל התאגיד, אלדד, לומר את דברו.

איתן כבל: בבקשה.

<אלדד קובלנץ: לפני שאנחנו נכנסים למהות העניין, אני רוצה לומר שאנחנו בתהליך מתמשך של בניית אמון ודיונים ארוכים, ויש פה משהו שהוא לא תקין בעיניי: היה סיכום בהסתדרות, ביחד עם נציגי ההסתדרות וועד העיתונאים, שסוכם בו שבמסגרת הסכם כולל, לצד זה שבמאמץ משותף העלינו את חובת הקליטה מ-25% ל-51%, היה גם סעיף שבשנתיים הראשונות ניתן אישור למיקור חוץ גם לחדשות וגם לאקטואליה.

<אלדד קובלנץ: זה מה שהיה שם.

<אלדד קובלנץ: זה מה שהיה שם.

<אלדד קובלנץ: אני הייתי שם, זה מה שהיה - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, מדבר מנכ"ל התאגיד, לא אתם.

<אלדד קובלנץ: אני מדבר עכשיו רק על ההתנהלות והצורה.

<אלדד קובלנץ: לפתוח למשא ומתן דברים אחרי שהם נסגרו – זה לא תקין.

<אלדד קובלנץ: אמרתי את זה, זה נרשם בפרוטוקול, ואני מצפה מכל הנוכחים בחדר שזה לא יקרה יותר.

<אלדד קובלנץ: למרות שסוכמו הדברים החלטנו להוציא את עניין החדשות מהסיפור הזה ולהשאיר תכניות בענייני היום למשך שנתיים.

<אלדד קובלנץ: כל הרעיון בדבר הזה הוא בסך הכול הלוואת גישור כדי שיהיה לתאגיד מספיק חומר לשדר עד שהוא יתבסס מבחינת המערכות שלו וקליטה של כל כוח האדם, גם מתוך עובדי רשות השידור וגם כאלה שאינם עובדי רשות השידור.

<אלדד קובלנץ: וחלק מהסיבות לכך שהעלינו את מספר הנקלטים זה שנוכל לקלוט יותר אנשים מהטלוויזיה וכנגזרת מזה גם אנשים ממערכת החדשות של הטלוויזיה, שבהליך מדורג הם אלה שייכנסו לעשייה של תכניות בענייני היום.

<אלדד קובלנץ: אבל שוב, זה לא שולל גם את זה שיהיו תכניות בענייני היום שיופקו מחוץ לתאגיד.

<אלדד קובלנץ: ושוב, אין פה שום כוונה לקחת מהתאגיד את השליטה על קודש הקודשים של שידורי ה-news באשר הם, על כל פריים שמשודר, גם בתכניות חדשות, גם בתכניות אקטואליה וגם בסוגה עילית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': אלדד, איתן והאוצר, יש לי שתי שאלות.

עיסאווי פריג': איתן, אני שומע כאן דבר והיפוכו.

עיסאווי פריג': אלדד אומר שהגיע לסיכום שבשנתיים הוא רוצה הלוואת גישור – לקבל מיקור חוץ של חדשות ואקטואליה; מיקור חוץ כדי שיהיה לו עם מה לצאת.

עיסאווי פריג': ובישיבה הקודמת אני שאלתי את האוצר את השאלה הכי ברורה: כמה כסף הוצאתם על רכישת תכנים להכנה?

עיסאווי פריג': אסף ענה לי ש-90 מיליון.

עיסאווי פריג': אחרי שבדקתי עם מי שמעורה בדברים, עם אנשי ההפקות, הסתבר שה-90 מיליון יצאו מתוך ה-350 מיליון שהאוצר הקציב לצורך הקמת התאגיד, וזאת בניגוד מוחלט למה שסיכמנו על פי החקיקה.

עיסאווי פריג': וכאן הנקודה: בחוק – אסף והאוצר – כתוב 200 מיליון שקל תקציב לרכישת תוכן אקטואליה, סוגה עילית וכל התכניות.

עיסאווי פריג': אם אני מדבר על מיקור חוץ ואני מדבר על מלאי כדי להריץ את הטלוויזיה ואני לא מוציא כסף מהיום לרכישה הזו, אז איך אני אעמוד בדברים שאלדד ציין?

עיסאווי פריג': אני מבקש שהדברים יהיו ברורים.

עיסאווי פריג': איתן, אתה הלכת כברת דרך, עם שני הישגים כבירים – 51% עובדים וכינוס המועצה בעשרה חברים – ואני רוצה שתוסיף הישג שלישי למהלך: על פי החוק הקודם, את ה-200 מיליון צריכים להתחיל לשחרר ביום התחילה.

עיסאווי פריג': אלא שאם לא נחייב את האוצר בחקיקה להוציא את כספי התוכן לפני יום התחילה כדי להתחיל לייצר מיקור חוץ, להתחיל לייצר תוכן – אז לא עשינו כלום.

עיסאווי פריג': כי על פי החוק, ואני זוכר את זה טוב, את ה-200 מיליון של התוכן יתחילו לשחרר ביום התחילה, ואם יום התחילה לא יגיע אז אני לא שחררתי.

עיסאווי פריג': ו-90 המיליון ששחרר השר, בדקתי, הם לא מהתקציב, אלא הם מהתקרה של ה-350 המיליון שהאוצר שם לצורך הקמת התאגיד.

עיסאווי פריג': כלומר, הוא לקח כסף מהטכנולוגיה ומהבניין, בשביל התכנים, שזה בניגוד מוחלט למה שסוכם.

עיסאווי פריג': דבר נוסף, אדוני.

עיסאווי פריג': ברגע שאני עובר למיקור חוץ ונותן לחדשות ואקטואליה מיקור חוץ, יש כאן הפליה של עובדי החדשות והעיתונאים.

עיסאווי פריג': "אני לא צריך אתכם, יש לי את זה במיקור חוץ, ולכן מתוך ה-450 אני אעדיף לקלוט אנשים - - -

איתן כבל: לא, אתה לא יכול.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': והדבר השלישי, לגבי הערוץ בערבית, ערוץ 33.

עיסאווי פריג': על פי הצעת החוק הקודמת סוכם על 20 מיליון שקל תוכן, ואתה אמור להתחיל ביום ההתחלה, 1 באוקטובר 2016.

עיסאווי פריג': אבל יש לך משהו?

עיסאווי פריג': מה, אתה תמשיך עם "עמוד האש" ו"תקומה"?

עיסאווי פריג': אם לא תתחילו לשחרר כסף, אלדד, אם לא תתחילו לייצר מלאי מעכשיו, איך תביא - - -

<אלדד קובלנץ: דווקא בעניין הזה אין שום הפליה - - -

איתן כבל: רגע, בואו נעשה סדר.

איתן כבל: תקשיב, עיסאווי, יש כאן שתי שאלות שונות לגמרי.

איתן כבל: יש כאן שאלה שצריך לתת עליה מענה לפרוטוקול בנוגע להפקות החיצוניות, שאנחנו כל הזמן מדברים על כך שאנחנו חייבים לייצר מלאי כדי שביום הקובע יהיה מה לשדר.

איתן כבל: זה עניין אחד, ויש גם עניין אחר – החדשות.

איתן כבל: אני לא רוצה שנדבר כאן יותר על עניין החדשות.

איתן כבל: מהדורות החדשות נשארות בחוץ, הן מחוץ לסיפור המיקור.

איתן כבל: מהדורות, כולל מבזקים וכולל כל הדברים.

<אתי בנדלר: לגבי מבזקים אני לא יודעת.

איתן כבל: אני אמרתי.

עיסאווי פריג': אז תכניסי לחוק.

<דנה נויפלד: אתי, מה?

<דנה נויפלד: יהיה מבזק אחד?

<דנה נויפלד: ואז מה?

איתן כבל: חברים יקרים, למה כל דבר שאני אומר.

איתן כבל: .. סליחה, כל מה שקשור לחדשות, כפי שגם אמרתי בדיון הקודם.

איתן כבל: .. דנה, הרי לא הגיוני שיהיו חדשות אבל בחצי יהיה מיקור חוץ.

איתן כבל: לכן - - -

<דנה נויפלד: "מהדורת חדשות", ולא משנה איזו מהדורה.

איתן כבל: נכון.

עיסאווי פריג': כל שידור מיוחד הוא גם חדשות.

<אתי בנדלר: סליחה, אבל זה לא כל מהדורה אחרת - - -

איתן כבל: חברים, אני לא רוצה להתווכח, אני אמרתי והבהרתי, נקודה.

<אתי בנדלר: אדוני, סליחה שאני אומרת לך את זה: אתה יכול להבהיר כמה שאתה רוצה, אבל אחרי שהחוק נכתב ההבהרות שלך לא יועילו לאף אחד.

איתן כבל: לא שוות כלום.

<אתי בנדלר: לא, הן שוות הרבה, אבל אנחנו לא הפרשנים של החוק אחרי שהוא נכתב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יש את הדבר השני, ועליו אנחנו רוצים לתת את הדעת.

איתן כבל: העניין הוא להגדיר את כל מה שנוגע לדרך שבה יתבצע מיקור חוץ במה שאנחנו קוראים לו "אקטואליה".

עיסאווי פריג': וגם הנושא הכספי.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: זו שאלה אחת, ותכף אסף יתייחס אליה.

איתן כבל: זו שאלה כבדה שעולה פה לאורך כל הדרך, גם על ידינו וגם על ידי נציגי המפיקים.

איתן כבל: והשאלה השנייה נוגעת לסיפור של המיקור חוץ, כן או לא, ואיך הוא יתקיים בתוך האקטואליה.

איתן כבל: יאיר, בבקשה.

<יאיר טרצ'יצקי: הייתי בטוח עד עכשיו שהשאלה המרכזית שהולכים לדון בה היא מה זה "חדשות" ומה זה "אקטואליה".

<יאיר טרצ'יצקי: עכשיו, ראיתי שהתפרסם באתר של התאגיד וגם בטוויטר של נתי טוקר, אני לא יודע איפה קודם, לגבי מכרזים שיצאו כבר עכשיו, עוד לפני שמשנים את החוק.

<אלדד קובלנץ: אין שם תכניות אקטואליה.

<קריאה: יש של דוקו.

<אלדד קובלנץ: דוקו זה לא אקטואליה.

<אלדד קובלנץ: הקול הקורא זה לא תכניות בענייני היום - - -

איתן כבל: חברים, תנו לו לדבר.

איתן כבל: כל אחד מייצג פה את.

איתן כבל: .. עזבו.

איתן כבל: יאיר, בבקשה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מסתכל על סעיף ו', "תכנית תחקירים דוקומנטרית", אני מסתכל על סעיף י"א, "מגזין צרכני" – לדעתי זה לכל הפחות מעורר את השאלה.

<יאיר טרצ'יצקי: לדעתי אני גם יודע מה התשובה, אבל - - -

שלמה פילבר: כי זה לא קיים היום בערוץ 10 ובערוץ 2 בכלל.

<יאיר טרצ'יצקי: לא הבנתי.

איתן כבל: שלמה, עזוב, זה לא קשור.

<יאיר טרצ'יצקי: לא הבנתי את ההערה הזאת.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שזאת הערה מהותית, הרי אנחנו מייצרים שידור ציבורי, לא שידור מסחרי.

איתן כבל: יאיר, תמשיך בבקשה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני לא נכנס לשאלה אם זה מנוגד לחוק או לא, אבל אני חושב שיש פה כנראה איזושהי שאלה מהותית על מה זה באמת "אקטואליה" - - -

איתן כבל: תסלח לי.

איתן כבל: סיכמנו על חדשות.

איתן כבל: אתה יודע מה זה חדשות?

איתן כבל: "קול ישראל מירושלים, השעה היא..." - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אבל עלתה למשל הצעה להגביל את זה בזמן שידור ודברים כאלה - - -

איתן כבל: אדוני, אתה כבר נותן לנו מה הוצע.

איתן כבל: אני קודם כול אומר לך שסיכמנו את עניין החדשות, ואם יש לאדוני משהו לומר על עניין החדשות, שיאמר.

<יאיר טרצ'יצקי: בעניין החדשות אני מברך על כך שזה לא יהיה במיקור חוץ, אבל השאלה היא - - -

איתן כבל: אבל אני עדיין לא עברתי לשאלה השנייה, אני אומר לך שבסך הכול סיימנו את החלק הזה.

איתן כבל: תהילה, בבקשה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני רוצה להעיר לגבי הנוסח ששמו עכשיו.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בחוק עצמו מדובר על חדשות וענייני היום, ובנוסח שיש כאן כתוב "רשאית חטיבת החדשות להקצות סכומים לרכישה של תכניות בענייני היום" ואז מחריגים את החדשות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אז אם ממילא היא רשאית להקצות סכומים לרכישה של תכניות בענייני היום, ממילא זה לא כולל חדשות, אז למה צריך להוציא את זה?

איתן כבל: תודה, תהילה.

איתן כבל: זה עניין ניסוחי, ברור לנו שחדשות הן לא חלק מהעניין.

איתן כבל: אסף, אני מבקש תשובה.

<אסף וסרצוג: עיסאווי, לשאלתך, הלוואת הגישור שהוא דיבר עליה נוגעת לנושא של אקטואליה וענייני היום, בגלל היכולת והצורך לגייס אנשים.

<אסף וסרצוג: בקשר לזמן המסך של הפקות, ב-2015 יצא קול קורא של 100 מיליון שקל, והסכום הזה מומן כבר על ידי משרד האוצר - - -

<אסנת טרבלסי: על מה אתה מדבר?

<אסנת טרבלסי: על איזה 100 מיליון?

<אסף וסרצוג: אני אגיד שוב - - -

איתן כבל: חברים, יש לי הצעה - - -

<אסנת טרבלסי: אסף, בוא נדייק - - -

איתן כבל: גברתי, דיוק היא שאלה של המקום שאתה עומד בו.

איתן כבל: תודה.

<קריאה: לא, דיוק חשבונאי - - -

איתן כבל: מי שקובע פה מה מדויק או לא הוא אני, אנחנו.

איתן כבל: וכדי שנבין מי מדייק או לא, אנחנו קודם כול צריכים להבין מה זה מדייק.

איתן כבל: לכן אסף יאמר את הדברים שלו, לאחר מכן אתם תוכלו לומר "מה פתאום" וכולי, ואלדד כמובן יצטרך... אסף, בבקשה.

<אסף וסרצוג: אז מתוך הסכום הזה מומנו כל ה-100 מיליון שקל האלה, כשחלק מזה הוא אכן מתוך ה-350.

<אסף וסרצוג: אני מזכיר שה-350 הוא תקציב המדינה.

<אסף וסרצוג: בנוסף לזה, יש גם עוד התחייבויות שנלקחו, למשל ארכיון רשות השידור.

<אסף וסרצוג: היו הרבה דברים שהיינו מאוד גמישים עם התאגיד, אבל אין מה לעשות, חלק מה-350 זה בסופו של דבר תקציב מדינה, שמיועד בין היתר לטובת הפקות, וזה יועד לטובת הפקות.

<אסף וסרצוג: לגבי 2016 ייצא קול קורא.

<אסף וסרצוג: יש מספר תקציבים בעניין הזה.

<אסף וסרצוג: במסגרת התקופה שעד יום התחילה יש את התקציב שברובו יוצא מתוך תקציב ההקמה של התאגיד, שזה סדר גודל של 90 מיליון שקל, שיהיו לטובת הפקות.

<אסף וסרצוג: אני גם מזכיר שמיום התחילה לתאגיד יהיה תקציב.

<אסף וסרצוג: אז נכון שזה לא תקציב מלא, אבל הוא מקבל חלקיות שנה בעניין הזה.

<אסף וסרצוג: בלי כל קשר, חשוב לי להבהיר שהנושא של ההפקות הוא נושא שחשוב גם לנו, אנחנו מבינים את החשיבות שלו בשידור הציבורי, ולא לחינם נחקק החוק בצורה שהוא נחקק.

<אסף וסרצוג: הנושא הזה גם חשוב ספציפית לשר האוצר, והיוצרים, המפיקים וכל הארגונים ישבו איתו בעניין הזה.

<אסף וסרצוג: ככל שאנחנו נדע לייצר יותר מקורות לאלדד במהלך השנה, אנחנו נשמח לעשות את זה.

<אסף וסרצוג: אבל את המינימום לצורך העניין, ה-90 מיליון שקל לסוגה עילית, יצאו השנה.

<אסף וסרצוג: וככל שנוכל יותר, נעשה יותר.

עיסאווי פריג': אסף, רק שאלה פשוטה.

עיסאווי פריג': אתה חרגת כבר מה-350 שהיו מיועדים להקמה ולקחת חלק ממנו להפקה, כי אתה הרי בעל הבית, אתה עושה מה שאתה רוצה ואנחנו רק אומרים דברים וזה נרשם בפרוטוקול.

עיסאווי פריג': אבל אני שואל שאלה מוגדרת: ה-200 מיליון שחוקקנו, שאישרנו, שמיועדים להפקות – האם ניתן להוציא אותם לפני יום התחילה?

<אסף וסרצוג: כפי שאמרתי, מתוך ה-200 מיליון ייצא סדר גודל של 90 מיליון של הסוגה עילית, ומעבר לכך, כל מה שנוכל לסייע לתאגיד להוציא - - -

<אלדד קובלנץ: לא, אסף, זה לא מתוך ה-200 מיליון.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

איתן כבל: שנייה, אני רוצה להגיד נקודה לא פחות חשובה שרציתי לומר בסיכום אבל אקדים ואומר כאן:

איתן כבל: כפי שאמרתי לאסף ולאלדד בצורה ברורה, בכל ענייני הסיכומים הכספיים – אני אומר את זה לך, אדוני מנהל המשרד – עד שאני לא אראה הסכמות ברורות על הכסף אני לא אביא את זה להצבעה.

איתן כבל: אנחנו לא נלך למהלכים כאשר אנחנו לא מבינים דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: לי כבר נמאס לשמוע על ענייני הכספים.

איתן כבל: ענייני הכספים, מר פילבר, היו אמורים להיות הדברים הכי חלוטים והכי ברורים, שאין ויכוח עליהם - - -

דב חנין: לא במקרה הם לא.

שלמה פילבר: נמאס מהאשמות שווא.

עיסאווי פריג': פילבר, אתה לא צד.

איתן כבל: עיסאווי, דיברתי בצורה ברורה.

שלמה פילבר: זה שר האוצר בלבד, חבר הכנסת חנין.

איתן כבל: אדוני צודק.

איתן כבל: יש לי גיבוי מלא ממנכ"ל משרד התקשורת בכל העניינים האלה, חד-משמעית.

דב חנין: שר התקשורת הוא ראש הממשלה, הוא לא מסוגל לפתור בעיה כזאת קטנה?

דב חנין: למה אני ספקן?

איתן כבל: חבר הכנסת יונה, בבקשה.

יוסי יונה: שתי נקודות.

יוסי יונה: אחת טכנית: בשם המחנה הציוני אני רוצה הסתייגות במליאה לסעיף 96 ולסעיף 149 - - -

<אתי בנדלר: על סעיף 96 יש בקשה לדיון מחדש, ואולי הצעתך תתקבל, כך שאין כרגע מה להציע הסתייגות.

<אתי בנדלר: ולגבי 149 – תאמר בדיוק מה אתה מציע, תהיה על זה הצבעה, ואם ההצעה שלך לא תתקבל אני אהפוך אותה להסתייגות.

יוסי יונה: אני רוצה לשאול לגבי סעיף 149, העניין של החדשות, האם אנחנו יכולים לעגן בחקיקה שהתאגיד החדש לא יוכל להתחיל בפעילותו מבלי שתהיה מהדורת חדשות?

<אלדד קובלנץ: ממש לא.

<אלדד קובלנץ: זאת כבר התערבות בשיקולי עריכה.

איתן כבל: אני מתנגד לזה, יוסי.

יוסי יונה: אבל יכול להיות מצב שאנחנו - - -

איתן כבל: חברים, אם רוצים לפטר את אלדד...

איתן כבל: חברים יקרים, אנחנו באמת יוצאים מגדרנו; למשל, המועצה לא מוקמת, אז נתנו לה טיפול חסר תקדים בחקיקה, באמת חסר תקדים.

איתן כבל: כלומר, אנחנו באמת מנסים למצוא את הדרך להוציא את הדבר הזה מן הכוח אל הפועל, ואי אפשר שזה יהיה צעד אחד לפנים, שניים לאחור, אנחנו צריכים להתקדם בתהליך הזה ואנחנו לא יכולים להיות אלה שמכתיבים למנהל את הכול, זה לא לעניין.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<אסנת טרבלסי: קודם כול, אנחנו באמת מודים לשר האוצר שהתערב ופתר את הסוגיה שאנחנו נלחמים עליה, כולל זה שאנחנו ביקשנו להיכנס להוראת שעה.

<אסנת טרבלסי: אז גם אם אנחנו לא נכנסים להוראת שעה אבל יש הבטחה ל-90 מיליון שקל להפקות מקור שייצאו כבר השנה הזאת, אנחנו מברכים על כך.

<אסנת טרבלסי: עם זאת, היה אי-דיוק במה שנאמר, וזה כן ממקום אובייקטיבי לחלוטין, כי יש מספרים ויש נתונים.

<אסנת טרבלסי: שום קול קורא לא יצא ב-2015.

<אסנת טרבלסי: יצא קול קורא ב-2014, שחוזים רק בתחום ה-דוקו נחתמו עליו ב-2015 וכל הזמן היינו צריכים לרדוף אחרי הכסף שישולם – וזה, אני מקווה, לא יקרה.

<אסנת טרבלסי: אני מקווה שה-90 מיליון האלה צבועים וברורים וקיימים, ולא צריך שהיוצרים, בכל שלב שהם צריכים לקבל את הכסף שלהם, יצטרכו לרדוף אחריו.

איתן כבל: תודה.

<אסנת טרבלסי: רק עוד דבר אחד.

<אסנת טרבלסי: ב-2015 לא יצא הכסף, ויש 60 מיליון עכשיו ששוחררו לדרמות, ואני מקווה שה-90 מיליון האלה הם און-טופ על ה-60 מיליון שיצאו לדרמה.

איתן כבל: כן, הם און-טופ, כך הבנתי.

<אסנת טרבלסי: ותודה לשר, באמת.

איתן כבל: בכל מקרה, על מנת שלא תיפול שגגה, אני מציע לכם לבוא בדברים עם אסף, כדי לוודא שאתם מדברים על אותו דבר.

איתן כבל: אני שמח על הסיכומים ועל הדברים שנאמרים פה.

<אסנת טרבלסי: אני רק אגיד עוד דבר אחד קטן.

<אסנת טרבלסי: אני מקווה שזה ייפתר בשיחות בינינו לבין התאגיד, אבל הקולות הקוראים הם בעייתיים מאוד.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אלדד, יש משהו מסוים שאתה רוצה להתייחס אליו?

<אלדד קובלנץ: בקשר לתקציב, חבר הכנסת עיסאווי צודק לגמרי, לא הועבר לתאגיד שום תקציב ייעודי לתוכן, אלא הכול נעשה...

<אלדד קובלנץ: ופה אני וכל הנהלת התאגיד מצאנו את עצמנו בדילמה מאוד קשה, כי הכסף הזה נועד לטכנולוגיה, ללוגיסטיקה, לתשתיות, לדברים שאמורים לשרת את התאגיד ל-50 השנים הקרובות, אבל בגלל שלא הוקצה לזה כסף ייעודי מצאנו את עצמנו בסיטואציה שאנחנו חוסכים בדברים אחרים כדי לאפשר - - -

איתן כבל: חברים, אני נתתי הצהרה לפרוטוקול לגבי העניין הזה, אז די, נסגור את הדברים התקציביים לאחר מכן.

דב חנין: לפני שאתה סוגר, אדוני - - -

איתן כבל: משפט אחד, כי אני חייב להתקדם.

<ליאור תמאם: אבל זה לא עניין תקציבי - - -

איתן כבל: אדוני, אתם כבר בירכתם את שר האוצר, אז מה, אתם רוצים לקלל עכשיו?

<ליאור תמאם: חלילה - - -

איתן כבל: אדוני, נתתי לכם את האפשרות, אמרתם אותה, אמרתי לכם שאנחנו נבוא בדין ודברים כדי לטפל בתהליך הזה, אבל די, זה לא חלק מהחוק וזה מעכב לי את ההתקדמות בחוק.

עיסאווי פריג': אמרת הצהרה שלא תקדם את החוק כל עוד הדברים הכספיים לא ברורים.

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: אני כבר אומרת שבכל מקרה המועד המוקדם ביותר שאני אוכל להניח את החוק יהיה יום שני הבא, ולכן עד אז יסוימו הדברים.

<אתי בנדלר: בכל מקרה, לא אניח בלי תיאום עם היושב-ראש.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חאג' יחיא, משפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה להתייחס למצב הקיים היום, שאני לא רוצה לראות אותו גם ברשות הבאה - - -

איתן כבל: לא, לא, לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תן לי להשלים משפט אחד.

איתן כבל: אתה מנצל יותר מדי את טוב לבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו 20% מהאזרחים פה, וכל הסטטיסטיקה מדברת על פחות מ-2% הופעות שלנו וראיונות של האוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לשמוע גם - - -

איתן כבל: זה גם רדיו "א-שמס".

<אסנת טרבלסי: גם התקציבים להפקות מקור שלכם הם חצי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בערוץ "א-שמס" אני לא עליתי בשנה האחרונה, כך שלא זה הסיפור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הסיפור הוא שאנחנו מופיעים בתקשורת העברית בפחות מ-2%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, יש את ערוץ 33, שהוא בערבית, וצריך להפנות אליו גם תקציבים וגם תוכן, אחרת הוא מיותר.

איתן כבל: תודה.

<אסנת טרבלסי: אני רק אגיד שמשום מה הפקות בערבית מתוקצבות חצי מהפקות בעברית.

איתן כבל: הגברת טרבלסי, מרגע זה עניינך הסתיים וחבל על כל מילה.

איתן כבל: יש לנו מערכת יחסים ארוכה וטובה, אז תודה, גברתי.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את העניין האחרון של סעיף 149, ואחר כך אעשה הפסקה קצרה, כי אני רוצה לבוא בדברים עם יושב-ראש ה - - -

<אתי בנדלר: אדוני, יש לי הצעה לגבי הסעיף ההוא שהעברתי אותה תוך כדי הדיון בדברים אחרים, והיא מקובלת גם על ההסתדרות והאוצר.

עיסאווי פריג': בקשר לעובדים?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני תמיד בעד הסכמות.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני.

דב חנין: שלושה מברקים.

דב חנין: מברק ראשון, בעניין שידורים בערבית.

דב חנין: אני רואה בכספים 20 מיליון שקל לשידורים בערבית.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, זה סכום מגוחך.

דב חנין: מגוחך לגמרי.

דב חנין: 20 מיליון שקל?

דב חנין: שום בן אדם רציני לא יכול להפיק שום דבר בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו בדיוק ההתייחסות לאוכלוסייה הערבית.

דב חנין: 20 מיליון שקל זה לעג לרש, אדוני, ואם אתה מטפל בענייני תקציב, אנא טפל גם בנושא הזה.

דב חנין: נושא שני, בעניין הכסף.

דב חנין: מה שקורה בעניין הכסף זה לא מקרה.

דב חנין: אני שומע את התשובות שהכול בעיה של שר האוצר.

דב חנין: בעצם שר התקשורת, שהוא במקרה ראש הממשלה, יש לו את כל הרצון ויש לו גם מנכ"ל מאוד נמרץ שנמצא איתנו, והם כולם רוצים לפתור את הבעיה, רק מה לעשות, יש שר אוצר שלא מקדם עניינים.

איתן כבל: ומה הדבר השלישי?

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כל המהלך הזה נועד לחסל את השידור הציבורי.

דב חנין: אני אמרתי את זה בדיון בחוק הקודם, והיו חברים שתמכו אז במהלך ההוא ואמרו לי שבדיעבד צדקתי; ואני אומר את זה גם עכשיו: אתם רוצים לחסל את השידור הציבורי, ואתם תמצאו את התירוצים – יש כסף, אין כסף - - -

רועי פולקמן: שר האוצר לא - - -

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו דב צדק.

איתן כבל: עיסאווי, אני לא מקבל את זה.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: משתמע כאילו הוא אומר לפרוטוקול ששר האוצר רוצה לחסל את זה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: משפט אחרון, דב.

דב חנין: כל המהלך של מיקור החוץ של חדשות הוא מהלך סופר בעייתי.

דב חנין: אנחנו מכניסים גורמים פרטיים - - -

איתן כבל: אבל אנחנו כבר לא שם.

דב חנין: אנחנו כן שם.

איתן כבל: לא, אנחנו לא שם.

דב חנין: לא בחדשות אלא באקטואליה רכה.

דב חנין: הרי אקטואליה וחדשות זה הכול היום ערבוביה אחת גדולה.

דב חנין: אסור לאפשר מיקור חוץ, לא באקטואליה ולא בחדשות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, עם כל הכבוד – ואני אומר את זה בלי לעשות חשבון לאף אחד כאן – אין מישהו סביב השולחן הזה שנלחם על השידור הציבורי יותר ממני.

איתן כבל: ואני רוצה להזכיר לאדוני ולחברים: יש הצהרות לפרוטוקול ויש מעשים.

איתן כבל: הרי הקואליציה יכלה להעביר את הדיון הזה לוועדה מיוחדת בראשותו של צחי הנגבי.

איתן כבל: אז לי נמאס שייכתבו הסיפורים של "מה היה צריך שייעשה אם...".

איתן כבל: נמאס לי מהתהליך הזה של הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

דב חנין: אולי הכלבים ינבחו וינבחו - - -

איתן כבל: לא, לא, תסלח לי, הכלבים זה אנחנו.

איתן כבל: דב, חברי – שאני מאוד אוהב, מעריך ורואה בך כאחד הח"כים המצוינים לדורותיהם בכנסת, ואלה לא מילים מן הפה אל החוץ – אני חלוק עליך בתפיסה לגמרי.

דב חנין: מותר לך, זה לגיטימי.

איתן כבל: אני לא מאמין בלהראות לכולם כמה רע וכמה צדקתי, אני לא במקום הזה, הגישה שלי היא גישה תוספתית, אני נגד המצוין, מי שמביא לי מצוין אני מתנגד לו.

איתן כבל: אני בן אדם שרוצה לראות איך אתה בונה שלב-שלב.

איתן כבל: לכן, חברים, בכל החקיקה שאני מעביר פה בוועדה – זו דרכי, כי בסופו של דבר אנחנו לא משרתים את תומכינו, אנחנו אמורים לשרת את כל אזרחי מדינת ישראל ולהוציא את הכי טוב מתחת ידינו.

איתן כבל: פרי, תחליף אותי לדקה ותתחיל את הסעיף הזה.

<אתי בנדלר: אני מציעה לקרוא מחדש את 149

יעקב פרי: רבותיי, אני מבקש להאזין בקשב.

יעקב פרי: אתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: קוראת: 149.

<אתי בנדלר: הוראת שעה לעניין רכישת תכניות בענייני היום:

<מרב תורג'מן: קוראת: "149(א) על אף האמור בסעיף 3 לתוספת, בתקופה שמיום התחילה עד תום שנתיים מהיום האמור, רשאית חטיבת החדשות להקצות סכומים לרכישה של תכניות בענייני היום, באופן ובתנאים שעליהם יחליט מנהל חטיבת החדשות; על שידורים שרכשה חטיבת החדשות בהתאם לסעיף קטן זה יחול האמור בסעיף 47(ג).

<מרב תורג'מן: "

יעקב פרי: יש הערות?

יעקב פרי: בבקשה, גברתי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני עדיין חוזרת ואומרת, ההגדרה של "ענייני היום" לא ברורה כאן.

<תהילה שוורץ אלטשולר: החוק הראשי מגדיר מהן "חדשות" והוא קובע ש"חדשות" כוללת גם משדרי חדשות, אבל הוא לא מגדיר מהם "ענייני היום".

יעקב פרי: מה את מציעה לכתוב?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני רוצה לשאול האם תחקירים הם חלק מענייני היום, האם תכניות צרכנות הן חלק מעניינים היום.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זו שאלה שצריך לשאול אותה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: וכמו שאמר קודם יאיר טרצ'יצקי, הוצאו קולות קוראים גם לדברים שאפשר היה לראות בהם כ"ענייני היום" ולאו דווקא חלקים מההיבטים היותר דרמטיים, מהפקה עילית, שהתאגיד צריך לטפל בהם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בטווח הארוך, התקציב של התאגיד מחולק לפי התקציב שהוא צריך לשים על חדשות והתקציב שהוא צריך לשים על דברים אחרים, ולכן כדאי להבהיר את הדבר הזה.

יעקב פרי: אני קראתי את כל חוות הדעת שלך - - -

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל זאת הייתה חוות הדעת הקודמת-קודמת-קודמת.

יעקב פרי: מי רוצה לענות?

יעקב פרי: אלדד?

<אלדד קובלנץ: ד"ר תהילה, אפילו אם הולכים לשיטתכם, כשנכנסים לתוך הקול קורא, תכנית תחקירים ותכנית צרכנות הן בשום פנים ואופן לא תכניות חדשות, נכון?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו מדברים על ענייני היום, את החדשות שמנו בצד.

יעקב פרי: אני לא פותח את זה לדיון.

<אלדד קובלנץ: אז כל עוד אנחנו בטריטוריה של תכניות בענייני היום, יש לתאגיד זכות לפי מה שמוגדר, ויש פה איסור מאוד ברור מה אסור בחדשות.

<אלדד קובלנץ: אפשר לפתוח פה סימפוזיון שיימשך 15 שעות או 15 חודשים בשאלה מה זה מה, אבל עדיין צריכה להישמר גמישות בדבר הזה.

<אלדד קובלנץ: ושוב, אין פה שום כוונה לא לשדר חדשות בתאגיד השידור הישראלי - - -

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו מדברים על ענייני היום.

יעקב פרי: גברת אלטשולר, אני מצטער אבל - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אבל עד היום היה אסור לכם לעשות מיקור חוץ של - - -

יעקב פרי: אדוני, צריך לקבל פה את רשות הדיבור.

יעקב פרי: אדוני, בבקשה.

<אביגדור דנן: אני רוצה לדייק: בינתיים פרסמנו קול קורא אחד, אתמול, והוא מתייחס לתכניות שיש לנו זכות לפטור אותן ממכרז לפי תקנות חובת המכרזים.

<אביגדור דנן: לגבי תכניות בענייני היום יפורסם מכרז, כי שם האלמנט של התרבות והאומנות הוא פחות רלוונטי ויש לנו מוצרים יותר מובהקים.

<אביגדור דנן: כך שאם יש חשש מצד כל מיני גורמים סביב השולחן שהקול קורא הזה יאפשר כניסה של מה שאסור לו להיכנס, אז אני מסיר את זה, אנחנו כמובן לא נעבור על החוק.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אני חושב שהביטוי "ענייני היום" הוא רחב מדי, הוא כולל את הכול.

דב חנין: היום, בעולם התקשורת המודרנית - - -

יעקב פרי: חבר הכנסת חנין, מה לדעתך היינו צריכים לכתוב במקום "ענייני היום"?

דב חנין: אני אומר מיד.

דב חנין: היום בעולם התקשורת המודרני התחום שבין חדשות לבין פרשנות ופובליציסטיקה מסביב לחדשות הוא הרבה יותר מעומעם.

דב חנין: אפשר להסתכל בעיתונים אפילו, כדי לראות שהדעות והעמדות והחדשות – עד כמה הכול מעורבב ביחד.

דב חנין: ולכן "ענייני היום" זו הגדרה שאסור לפתוח את הפתח הזה.

דב חנין: אבל כדי כן ללכת לקראת התאגיד אני מציע לאפשר להם להקצות סכומים לרכישה של תכניות בענייני צרכנות, שזו הגדרה שאני מבין אותה.

יעקב פרי: אבל "צרכנות" מצמצם מאוד את העניין הזה, הרי זה לא רק צרכנות.

דב חנין: נכון, אני בהחלט חושב שצריך לצמצמם.

דב חנין: "ענייני היום" זה סכנת נפשות, כי זה אומר שכל החדשות נכנסות פנימה, חוץ ממהדורות החדשות.

יעקב פרי: ההערה ברורה, תודה.

יעקב פרי: חבר הכנסת חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לדבר על שני דברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחד, ענייני היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה להבין, כשעושים ב"יומן" תחקיר מסוים, למשל תאונות בעבודה בבניין – האם זה ייכלל כחדשות או שזה במסגרת ענייני היום וזה יכול להיות בחוץ?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה דברים שצריכים להיות ברורים.

יעקב פרי: השאלה אם באמת אפשר להפריד הפרדה כל כך ברורה.

יעקב פרי: כי תאונת עבודה שקרתה היא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא תאונה, אלא אני מדבר על כך שעושים תחקיר על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא חדשות של היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דרך אגב, אני לא נגד שזה יהיה מבחוץ, אין לי בעיה עם זה ואני גם לא רוצה לכבול את הידיים של אלה שמקימים את התאגיד החדש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, אני רוצה להוסיף בסעיף הזה מילה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשמדברים על התקופה שמיום התחילה, אני רוצה להוסיף אחרי "תחילה" את המילה "בפועל", כי אני לא בטוח שהתאריך שנקבע יהיה התאריך האמתי.

<אתי בנדלר: אין משמעות ל"בפועל".

<אתי בנדלר: יש משמעות משפטית אחת ליום התחילה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יום התחילה שנקבע בחוק.

<אתי בנדלר: ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה אם לא יתחילו באותו תאריך?

<אתי בנדלר: אז הם מפירים את החוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה אם יבואו ויבקשו הארכה?

<אתי בנדלר: אז זה ישונה בחוק.

יעקב פרי: אדוני, בבקשה.

<זיקי יעקבי: אני זיקי יעקבי, מוועד עיתונות הפקה בערוץ 1.

<זיקי יעקבי: אני גם עובד בחדשות, ודנו בזה ביום ראשון, ואני רוצה להבהיר את עמדתנו.

<זיקי יעקבי: כך זה צריך להיות לפי העמדה העיתונאית המקובלת: התכנית "יומן" ביום שישי לא צריכה להיות כמובן כלולה במיקור חוץ, חד וחלק, כי זה חדשות.

יעקב פרי: אין ויכוח.

<זיקי יעקבי: בסדר, אבל צריך להבהיר את זה.

יעקב פרי: זיקי, אם היית נותן לנו כמה דוגמאות, הדברים היו הרבה יותר ברורים.

<זיקי יעקבי: יש למשל תכניות אולפן שהן חדשותיות, כמו "המוסף" למשל, שזה אירועי היום, זה חדשות, זה עכשיו חלק אינטגרלי ממערכת החדשות.

<זיקי יעקבי: גם בשעה 18:00 יש תכנית חדשות של חצי שעה, וגם היא חדשות.

איתן כבל: מי אמר שזה יישאר במתכונת הזאת?

<זיקי יעקבי: לא יודע, אבל זה לא צריך להיות במיקור חוץ, צריך מאוד להקפיד שהדברים האלה לא יעברו ל"ענייני היום" וייצאו החוצה.

<רותם אברוצקי: איתן, אני רוצה לחדד ולחזק את הדברים שנאמרו כאן.

<רותם אברוצקי: אני אומר כמה דברים וזה יעזור לאנשים לעשות סדר בראש.

<רותם אברוצקי: דבר ראשון, צריכה לקום כמה שיותר מהר חטיבת החדשות.

<רותם אברוצקי: איתן העלה את הדברים בתחילת הדיון והבלבולים במספרים זרקו אותנו הצדה.

<רותם אברוצקי: הוא דיבר על האפשרות שאפשר יהיה לגייס עד 600 עובדים לתאגיד לפני יום התחילה.

<רותם אברוצקי: הדבר הזה הוא מאוד משמעותי, כי הוא יאפשר לאלדד את החופש הדרוש לו כדי להקים חטיבת חדשות רצינית, עם כוח אדם.

<רותם אברוצקי: הוא יכול לעשות את זה, אבל צריך לתת לו את הכלים.

<רותם אברוצקי: אם אתם תיתנו לו את הכלים, הוא יוכל לעשות את זה.

<רותם אברוצקי: ומרגע שתהיה לו חטיבת חדשות רצינית הוא יוכל לעשות כמה שיותר דברים בתוך הבית פנימה, כפי שראינו גם בערוץ 10, ששם חברת החדשות של הערוץ מפיקה כמעט 60% מהערוץ.

<רותם אברוצקי: כלומר, ברגע שיש את האנשים, הם יעשו את העבודה.

<רותם אברוצקי: מעבר לזה, עד שזה יקרה, כדי למתן את החששות, אפשר, תוך הגבלה של הזמנים, להגדיר "אקטואליה רכה".

<רותם אברוצקי: אפשר להגדיר את זה, לתחום את זה בשעות, ועל זה יהיה כאן דיון.

<רותם אברוצקי: אני חושב שאפשר להגיע להבנות סביב הדבר הזה, וזה יכול להיות מוסכם גם על אלדד וגם על חברי הכנסת.

<אלדד קובלנץ: לא מוסכם, לא.

<אלדד קובלנץ: זו התערבות בשיקולי עריכה, והמחוקק לא צריך להיכנס לשם.

<רותם אברוצקי: תפרט בדיוק למה.

<אלדד קובלנץ: אתה בתור עיתונאי לא יכול לכפות על העורך בעריכה ראשית מתי ישובצו תכניות.

<אלדד קובלנץ: זה לא יקרה.

<רותם אברוצקי: זאת אפשרות, הצעתי אותה, ואני לא... אבל אני חושב שאפשר לדבר על אקטואליה רכה יותר, שאין בה חדשות במובן העמוק של המילה, שמתייחסת למה שקורה, עם דיווחים וכתבים.

<רותם אברוצקי: וממילא, גם אם יהיה מיקור חוץ של תכנית אקטואליה כזאת או אחרת, בסוף, כשידבר שם כתב, מאיפה יביאו אותו?

<רותם אברוצקי: מהירח?

<רותם אברוצקי: מערוץ 10?

<רותם אברוצקי: הרי ברור שהוא יהיה מהתאגיד.

<רותם אברוצקי: ולכן אנחנו משחקים כאן באיזשהו משחק שייפתר ברגע שנוודא כאן בחדר הזה שתהיה חטיבת חדשות חזקה ועצמאית בתוך התאגיד לפני יום התחילה.

איתן כבל: חברים, תראו איזה דיון, על מה?

איתן כבל: אני כבר לא מדבר על זה שאני מקווה שהטלוויזיה שתהיה אצלכם תהיה אחרת, טובה יותר ממה שיש היום, ולא משמימה כמו שיש היום ברוב הערוצים.

איתן כבל: צריך לעשות הבחנה ברורה: כשמדברים על תכניות במהלך היום, אלה תכניות שאנשים באים לאולפן, נכנסים, יוצאים, הולכים, באים – זאת הכוונה, נכון, אלדד?

איתן כבל: אלא אם כן הוא ייתן לנו איזו תכנית חדשה עם סלאלום ובורג באמצע.

איתן כבל: חברים יקרים, אני לא מדבר על חדשות.

איתן כבל: יש מערכות שעוסקות במרחב הכללי, שזה לא "אני מזמין לאולפן את מי שעוסק במשבר הפוליטי".

איתן כבל: גם זה יכול להיות, דרך אגב.

איתן כבל: צריך לעשות מיקור חוץ, ומישהו שבא ומנהל שיח כמו עם גאולה אבן-סער – שהיא אחת המראיינות הכי טובות שיש לטעמי בתקשורת הישראלית.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני לא מבין על מה אנחנו כל הזמן... איזה תכניות?

איתן כבל: מה יכול להיות מובא?

איתן כבל: מה החשש שלנו?

איתן כבל: שלכם?

איתן כבל: אני אומר את הדבר הבא: בשנתיים האלה...

איתן כבל: אלדד, אתה יודע שאני רוצה מינימום התערבות, כי יש גבול שאנחנו הפוליטיקאים נכתיב לך איך תיראה עבודתך, זאת לא הכוונה.

איתן כבל: אני חושב שהדבר היחיד שקצת צריך לתת עליו את הדעת נוגע לענייני תחקירים, זאת אומרת, החשש הכבד הוא סביב העניינים האלה - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אבל תכנית כמו "פופוליטיקה" או משהו בסגנון הזה, זה הכי...

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שההבחנה לא צריכה להיות הבחנה של ז'אנר אלא הבחנה של פרופסיה.

<יאיר טרצ'יצקי: בדיונים שהיו ב-2014 הדיבור היה שלא יהיה מיקור חוץ בתכנים עיתונאיים.

<יאיר טרצ'יצקי: אז זה לא משנה אם התכנית היא - - -

איתן כבל: כולנו יודעים, תודה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני אומר, בלי להיכנס ל - - -

איתן כבל: יאיר, ברור, הבנתי.

<יאיר טרצ'יצקי: רגע, משפט אחרון.

<יאיר טרצ'יצקי: בלי להיכנס לשאלה של מיקור חוץ או לא, אני חושב שאם צריך לשנות משהו בחוק, זה את ההגדרה הזאת של מה יהיה אחרי השנתיים, וההפרדה לא צריכה להיות אקטואליה-חדשות-ענייני השעה, אלא עיתונות או לא עיתונות.

איתן כבל: בתום השנתיים אין מיקור חוץ, זה בכלל לא עומד על סדר היום.

<יאיר טרצ'יצקי: אבל השאלה היא במה לא יהיה מיקור חוץ, ואני חושב שהתשובה צריכה להיות: בתכנים עיתונאיים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עוד מישהו מבקש להתייחס?

איתן כבל: איפה פרי?

איתן כבל: תהילה, בבקשה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני נאלצת פה לחלוק על דברי יאיר, כי אני לא חושבת שבאמת צריך להיכנס פה להגדרות, זה חלק מהחופש העריכתי שצריך להיות למנכ"ל של התאגיד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל אני כן חושבת שצריך לשאול שאלות של היקפים, ואלה השאלות שאולי אתה יכול לתת עליהן מענה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: למשל, לכמה רצועות במיקור חוץ אתה זקוק בכל יום?

<תהילה שוורץ אלטשולר: באיזה תקציב אתה חושב שאתה צריך להוציא - - -

<אלדד קובלנץ: אין לי שום יכולת לענות על זה בשלב הזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני מדברת פה על ניסיון לייצר מגבלות שהן סבירות.

<אלדד קובלנץ: המגבלה היא שזה לשנתיים.

<אלדד קובלנץ: זהו, זאת המגבלה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לא, זה לא מספיק, מפני שבשנתיים האלה ייבנה האתוס של הגוף שאתה מקים, ולכן מבחינתי זה דבר שהוא מעורר חשש.

<תהילה שוורץ אלטשולר: עכשיו, אני כן מציעה לכם להגדיר מה זה "ענייני היום", אחרת אתם תיתקעו עם זה בעוד שנתיים, כשתצטרכו - - -

<אתי בנדלר: יש לך הצעה?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני שלחתי לחבר הכנסת איזושהי הגדרה, אבל צריך לחשוב על זה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: מעבר לזה, עוד הערה אחת, לגבי השאלה למי אפשר יהיה להוציא את זה למיקור חוץ, שזו גם שאלה שעוד צריכה - - -

<דנה נויפלד: זה הסעיף הבא.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אז אני מזכירה לכם שאפשר להוסיף למועצה סמכות פיקוח על הדבר הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חושב שבכל הנוגע לאקטואליה צריך פה ללכת יותר לקראת המנכ"ל, אבל גם צריך להגדיר את זה, כי כמו שאמרתי לאלדד, אני לא מוכן לתת את זה כצ'ק פתוח שאולי יבוא בהתנגשות אל מול החדשות.

איתן כבל: אני דיברתי על כך שאני רוצה לייצר איזושהי מגבלה, ואני חושב שיכולה להיות מגבלה של שעות שתתחם את העניין הזה.

איתן כבל: ואלדד, כמו שאתה אומר לנו כל הזמן שזה לשנתיים, גם אני אומר לך שזה לשנתיים.

איתן כבל: השנתיים נשארות שנתיים, הן לצד שלך והן לצד שלנו.

<אלדד קובלנץ: אני לא מקבל את זה, כבוד היושב-ראש.

איתן כבל: אז מה ההצעה שלך?

<אלדד קובלנץ: קודם כול אני מזכיר לכולם שכבר היה הסכם חלוט ושלם, כולל חדשות.

<אלדד קובלנץ: תניחו לתאגיד לנפשו ותסמכו על שיקולי העריכה שלו בקבלת ההחלטה לגבי השעות וכמה זה ישודר.

איתן כבל: סליחה, אני אמרתי לך דבר שאני מאמין בו.

איתן כבל: אתה יודע, אני תומך בך בכל לבי ואפילו כבר יש בינינו היום מערכת יחסים חברית.

איתן כבל: אני מאוד אוהב ומעריך אותך ומאמין בך שתדע להביא את התאגיד הזה למקומות מאוד גבוהים, אבל אני לא יודע מה יהיה איתך, מה יהיה איתי ומה יהיה איתנו.

איתן כבל: ובלחצים המתקיימים יכול להיות שיום אחד אתה תחליט שאתה שובר כלים ואז יבוא מישהו אחר, שעמדותיו ודעותיו - - -

<אלדד קובלנץ: זה הולך ומתקרב.

איתן כבל: נו, אז שכנעת אותי עוד יותר.

<אתי בנדלר: וואו, צריך לכתוב בפרוטוקול "וואו".

איתן כבל: אני אומר את זה גם כדי להגן.

איתן כבל: אני לא רוצה להתערב לך, אני לא אומר לך מה תעשה שם, את מי תזמין וכולי.

איתן כבל: אני לא אמרתי לך, אני לא רוצה, ואני גם אתנגד התנגדות נחרצת לכך.

איתן כבל: אבל אני כן חושב שצריך לייצר, קצת, איזה סימן, כדי שלא תהיה פה התנגשות.

רועי פולקמן: איתן, יש לי הצעה בעניין.

רועי פולקמן: אני אמרתי לך בתחילת הדרך שאני מאוד לא אוהב את עניין מיקור החוץ אבל מצד שני אנחנו מאוד רוצים שאלדד יצליח והתאגיד יקום.

רועי פולקמן: אני חושב שחייב להיות קשר ברור בין המועצה לבין קיום של מיקור חוץ.

רועי פולקמן: כי הגוף שבאמת יכול לעשות רגולציה על הדברים האלה זה המועצה הציבורית.

רועי פולקמן: דיברו על כן שעות, לא שעות, הגדרה כזאת, הגדרה אחרת – אני חי עם זה, אבל בעיניי התנאי לדבר הזה הוא קיומה של המועצה.

רועי פולקמן: וזה יכול לקרות מחר בבוקר.

רועי פולקמן: יש מיקור חוץ?

רועי פולקמן: יש מועצה מפקחת.

רועי פולקמן: אין מועצה – אין מיקור חוץ.

איתן כבל: אני מקבל באופן חלקי את מה שאתה אומר, ואני אסביר.

איתן כבל: בשנתיים האלה חדשות הן מחוץ לתחום - - -

רועי פולקמן: חדשות הן בכלל מחוץ לתחום.

איתן כבל: נכון.

רועי פולקמן: מה שהוגדר הוגדר, ואני לא פותח את הסיכומים, אני רק רוצה לאלץ את הקמת המועצה מחר בבוקר ושתעשה רגולציה על הנושא של מיקור חוץ.

איתן כבל: אני רוצה ללכת על ההצעה שלך.

איתן כבל: אני מדבר על כך...

איתן כבל: אם אנחנו לא סומכים על כלום, אז בואו נתקפל ונלך.

איתן כבל: אני רוצה להציע ככה: חדשות מחוץ לתחום, ואקטואליה באישור המועצה.

<אתי בנדלר: לגבי מה היא תחליט?

איתן כבל: איזה תכניות, מתי - - -

<תהילה שוורץ אלטשולר: ומאיזה גורם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: בסעיף 33א לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו יש כבר נוסח כזה, ואפשר לקחת אותו כמו שהוא.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כתוב שבנוסף על האמור אפשר יהיה - - -

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: אלדד אומר שאם לא תהיה מועצה, לא יהיה.

רועי פולקמן: .. אני אומר יותר מזה.

רועי פולקמן: אמר כאן המנכ"ל היקר של משרד התקשורת, בדיונים שהיו כאן באוגוסט - - -

איתן כבל: עזוב את זה, כבר סיכמנו.

איתן כבל: פולקמן נשמה, היית בדיליי.

איתן כבל: כבר נכנסנו - - -

שלמה פילבר: האחריות שלי - - -

איתן כבל: מומו, עזוב אותי עכשיו מזה.

איתן כבל: פולקמן, כבר הכנסנו סעיף שאם בתאריך 15 באפריל, נדמה לי...

איתן כבל: אנחנו נאפשר שהמועצה תתכנס גם עם העשרה הקיימים היום.

איתן כבל: כך שהסיפור הזה כבר סוכם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל כן צריך להוסיף שהאחריות של המועצה צריכה להיות כאן כפולה: גם בשאלה של ההיקפים וגם בשאלה ממי אפשר לרכוש.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זאת בעוד שבהצעה שהובאה בהצעת החוק יש רשימה של כל מיני גופים שאי אפשר לרכוש מהם.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני מציעה, ברוח של סעיף 63א לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, להוסיף שאפשר יהיה לרכוש משדרים בענייני היום רק מגורם שאישרה המועצה, שעיסוקו הבלעדי הוא הפקת חדשות, או שהעיסוקים האחרים שלו או של בעל עניין בו אינם פוגמים לדעת המועצה בתפקודו העצמאי והבלתי תלוי בהפקת המשדרים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה הכול - - -

<אסנת טרבלסי: למה רק בעניין של הפקת חדשות?

<תהילה שוורץ אלטשולר: לא, זה לא חדשות, כי חדשות אין.

<קריאה: אין מפיקים כאלה.

איתן כבל: סליחה, פרנסה צריך לתת לכולם, וההגבלות צריכות להיות לפי כללי היושר והצדק, כלומר, שזה נעשה בתום לב ובצורה מכובדת ולא משיקולים זרים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אני לא רוצה לסגור פה, הדבר היחיד שאני כן רוצה לסגור אותו.

איתן כבל: .. אתי, אני רוצה אותך בהאזנה, כי אני חושב שאנחנו התקרבנו לסיום ואני רוצה להציע הצעה ולהעלות אותה להצבעה.

איתן כבל: הנקודה שנכון לרגע זה אפשר לקנות גם מגופים שהזה שלהם הוא כבלים ולוויין - - -

<קריאות: לא, לא, אי אפשר.

שלמה פילבר: אני רוצה לומר מילה בעניין, כי כולם מותקפים - - -

איתן כבל: לא, לא לזה התכוונתי.

איתן כבל: אני מתנצל, לא כבלים ולוויין, אדוני צודק, ערוץ 20 לא יספק סחורה.

איתן כבל: אני מדבר על גופים - - -

שלמה פילבר: בעלי רישיון לשדר.

איתן כבל: תן לי רק להגדיר, ותתקן אותי אחר כך.

שלמה פילבר: אני רק רוצה לספר את סיפור המעשה שהיה פה.

איתן כבל: אני אתן לאדוני אחר כך.

איתן כבל: אני מתכוון לזה שלמשל אפשר מחר לרכוש מ-ynet או מ"וואלה" - - -

שלמה פילבר: כבר לא, לפי התיקון שעשינו פה עכשיו.

שלמה פילבר: וגם קודם לא.

שלמה פילבר: אני רוצה להסביר, במיוחד שיושב פה איזה עורך דין שמייצג איזו אגודת עיתונאים שקראה את החוק ולא הצליחה להבין אותו.

שלמה פילבר: אני אסביר בשבילם את העניין הזה.

שלמה פילבר: כשבאו אנשי התאגיד לפני שבועיים-שלושה, כשהכנו את הצעת החוק הזאת, ואמרו שהם רוצים להיכנס למיקור חוץ – כלומר, זאת הייתה יוזמה שלהם – אז אני, בפרנויה שלי, כדי להרגיע כל מיני חברי כנסת ספקנים וכולי, הנחיתי את היועצים המשפטיים שיכניסו שם מראש הסתייגות שכל מי שהוא גוף מורשה לשידורים, כלומר, מי שרשאי לשדר לפי חוק הרשות השנייה, לא יהיה רשאי להשתתף, וגם לא מי שיש לו רישיון לשידורים או מפיק חדשות, כלומר, כל מי שמשדר בכבלים ובלוויין.

שלמה פילבר: ואחרי זה עוד המשיכו להגיד שלשם הכוונה.

שלמה פילבר: אתמול בערב אני, מיוזמתי, באתי ליועצות המשפטיות וביקשתי להוסיף עוד הסתייגות, שאומרת שגם מי שאסור לו לשדר לפי חוק בעלויות צולבות, כלומר שהוא בעל עיתון – גם הוא יסויג מהחוק.

שלמה פילבר: ביוזמתי.

שלמה פילבר: ואחרי זה אני אבקש שהיועצת המשפטית תסביר לחברי הכנסת שלא רוצים להבין את זה למי הכוונה ומי לא יוכל לשדר, כדי שנוריד את זה אחת ולתמיד.

<רותם אברוצקי: פילבר, כל הכבוד, אני אשלח לך פרחים.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: בכל הנוגע לסעיף האקטואליה - - -

<אתי בנדלר: אני רק מבקשת לומר לאדוני שעד כה הוקרא רק סעיף קטן (א) והתבקשו הערות בקשר לסעיף קטן (א) בלבד, וסעיף קטן (ב) עדיין לא הוקרא.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: המנכ"ל התייחס כבר לסעיף (ב) ולכן רציתי - - -

<אתי בנדלר: אוקיי.

איתן כבל: אז בואו נקריא את (ב) ואז נעשה סיכום על (א) ולאחר מכן על (ב).

<קריאות: - - -

<לאה ורון: עורכת הדין ברוק, תקריאי בבקשה את 149(ב) ו-(ג) - - -

<קריאות: - - -

<לאה ורון: תתחילי להקריא ברגע זה.

<חגית ברוק: קוראת: (ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על – (1) רכישה של מהדורות החדשות בטלוויזיה, ברדיו ובאינטרנט, ובכלל זה מהדורת החדשות המרכזית בטלוויזיה; 2) רכישת שידורים כאמור מאת מורשה לשידורים כהגדרתו בסעיף 1 לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990, או מאת בעל רישיון לשידורים או מפיק חדשות עצמאי כהגדרתם בסעיפים 1 ו-6כ2 לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (בסעיף זה – חוק התקשורת) או מעיתון כהגדרתו בסעיף 6ח4 לחוק התקשורת, וכן מאת מי שהוא בעל שליטה או בעל עניין בגוף כאמור, מאת מי שגוף כאמור הוא בעל שליטה או בעל עניין בו או מאת מי שאדם מסוים הוא בעל שליטה או בעל עניין בו, וכן בעל שליטה או בעל עניין בגוף כאמור.

<חגית ברוק: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאית המועצה להורות למנהל חטיבת החדשות לקיים תכניות בענייני היום, כולן או חלקן, באופן עצמאי, לפני תום התקופה האמורה באותו סעיף קטן, אם נוכחה שחטיבת החדשות ערוכה לכך.

איתן כבל: יפה מאוד.

עיסאווי פריג': איתן, אם זה אסור וזה אסור, מי נשאר?

איתן כבל: שנייה, אני רוצה להבהיר את זה.

<אתי בנדלר: אדוני אולי ירשה לי להציע תיקון קטן מאוד לנוסח?

<אתי בנדלר: בסעיף (ב)(1), במקום "רכישה של מהדורות חדשות בטלוויזיה" אני מציעה שזה יהיה "רכישה של שידורי חדשות בטלוויזיה", כי כפי שהזכירה קודם עורכת הדין תהילה אלטשולר, המונח "שידורי חדשות" מוגדר בחוק כשידורי מהדורות חדשות ויומני חדשות.

<אתי בנדלר: דבר שני, אני מציעה לשקול להוסיף "ובכלל זה מהדורת החדשות המרכזית בטלוויזיה ומבזקי חדשות", כדי שיהיה ברור שגם מבזקי חדשות כלולים בעניין.

<אתי בנדלר: תהילה, ככל שיהיה צורך, אנחנו נבהיר שהפסקה הזאת היא למען הסר ספק.

<אתי בנדלר: אבל רק ככל שיהיה צורך, אני עדיין לא יודעת.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר שלגבי ענייני אקטואליה אני משאיר את זה כמו שזה, ורק מוסיף לזה את הסייג שזה יהיה באישור המועצה - - -

<דנה נויפלד: מה המועצה מאשרת?

איתן כבל: את כל נושא מיקור החוץ - - -

<אתי בנדלר: את ההתקשרויות - - -

<דנה נויפלד: רגע, מצאנו פתרון לזה כבר עכשיו.

<דנה נויפלד: כבר היום בתוך התפקידים של המועצה, המועצה היא זאת שמאשרת את לוח השידורים, היא מאשרת את היקף השידורים, ויש לה כבר היום סמכויות - - -

רועי פולקמן: לא, אנחנו יודעים שיש לה סמכויות, אבל אנחנו רוצים שלא - - -

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם ככה אז לא צריך את סעיף קטן (ג).

<תהילה שוורץ אלטשולר: אבל כן יש כאן חידוד ש - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: תהילה, דנה.

איתן כבל: פולקמן, כפרה עליך, הייתי צריך להגיד שלא תבוא.

רועי פולקמן: הזמנת אותי באופן מיוחד.

איתן כבל: אבל אני רוצה שיהיה ניסוח.

<אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, מה אתה מציע?

<אתי בנדלר: שהשידורים בענייני היום יהיה טעונים אישור המועצה, אבל מה?

<אתי בנדלר: שכל שידור יבוא לאישור?

איתן כבל: לא, לא כל שידור, אלא המיקור, ההתקשרויות.

<אתי בנדלר: התקשרויות לצורך רכישה.

איתן כבל: נכון.

<דנה נויפלד: רגע, אבל - - -

איתן כבל: דנה, דנה - - -

<דנה נויפלד: אבל אתם סתם - - -

איתן כבל: אני רוצה סתם.

<דנה נויפלד: אבל אני יכולה לשכנע אותך?

<דנה נויפלד: או שאתה נעול?

איתן כבל: אני נעול.

איתן כבל: אני מעלה את זה להצבעה - - -

<דנה נויפלד: אני לא הבנתי על מה.

<אלדד קובלנץ: אפשר את הנוסח השלם?

איתן כבל: דנה, זה לא בא בסתירה, עשי לי טובה.

<דנה נויפלד: אבל אני לא מבינה מה היא מאשרת.

<דנה נויפלד: אני יכול לנסות לשכנע אותך?

<אלדד קובלנץ: אני רוצה לשמוע את הנוסח.

איתן כבל: היא תקריא את זה ואנחנו נסביר.

איתן כבל: דנה, את נהיית חסרת סבלנות ככל ש...

<אתי בנדלר: תתווסף הוראה שתאמר שההתקשרויות לשם רכישת תכניות בענייני היום טעונות אישור המועצה.

איתן כבל: זה הכול, תודה רבה.

איתן כבל: מי בעד הנוסח הזה?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור התיקון – פה אחד התיקון לסעיף 149 לחוק העיקרי אושר, בכפוף לשינויים והבהרות שנאמרו לפרוטוקול.

איתן כבל: הנוסח אושר פה אחד.

איתן כבל: אני רוצה לחזור לשתי נקודות, ואסף, אני צריך את ההקשבה שלך.

איתן כבל: אני רוצה לדבר על הגדלה מ-400 ל-600; אני רוצה לקבל סביב השולחן את ההסכמה בעניין הזה.

איתן כבל: דבר שני, אני רוצה לסכם את עניין "הוצע" ו"נקלט".

איתן כבל: איפה אורי, ה"בלתי מקודם"?

<זיקי יעקבי: אל תדאג להם, הם מסודרים טוב, נערי האוצר מסודרים מצוין.

<תמנה עורב: הם יוצאים אחר כך לעידן עופר ולתשובה, הם מסודרים.

איתן כבל: קודם כול – בקשה לדיון מחדש בסעיף 96.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור הבקשה – פה אחד הבקשה לדיון מיוחד אושרה.

איתן כבל: הבקשה אושרה.

איתן כבל: אני רוצה לומר את הדבר הבא, ואם היועצת המשפטית תיתן לנו ניסוח מוסכם, אין לי שום בעיה.

איתן כבל: אני שוחחתי עם יושב-ראש ההסתדרות ומבחינתו הוא יכול להסתפק בהקראה של ההתחייבויות של האוצר ושל אגף הממונה על השכר לפרוטוקול לגבי קליטתם של 450 עובדים.

איתן כבל: אני גם רוצה להזכיר שהוא מלווה באופן אישי את המשא ומתן לאורך כל הדרך.

עיסאווי פריג': העובדים הסכימו?

<אופיר טל: אני אופיר טל.

<אופיר טל: מטעם אגודת העיתונאים בירושלים, שזה הארגון היציג של העיתונאים ברשות השידור, שגם נמצא במשא ומתן, אני רוצה לומר שיש לנו בעיה עם ההצהרה הדקלרטיבית הזאת, כי אנחנו למודי ניסיון עם הצהרות שהיו פה בוועדות - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, מה את רוצה להוסיף?

<אתי בנדלר: אני רוצה להציע תיקונים לסעיף 96.

<אתי בנדלר: היום הנוסח הוא "עד ליום התחילה יציע המנהל הכללי הזמני" ואז באים הנוסחים שדובר עליהם קודם, שהוא "יציע לעובדים של רשות השידור משרות בתאגיד בהיקף של 450 משרות מלאות או למספר העובדים השווה ל-51% משיא כוח האדם של תאגיד השידור הציבורי, בהתאם לאישור של המועצה לפי סעיף 11(5), לפי הגבוה מביניהם, להתקבל כעובדים בתאגיד השידור הישראלי, ולא תחול על קבלת עובדים לפי סעיף קטן זה חובת המכרז".

<אתי בנדלר: אני מציעה שהמילים "עד ליום התחילה יציע המנהל הכללי..." ישונו כך שזה יהיה "המנהל הכללי יציע", כלומר, בסעיף הזה אנחנו לא מדברים על השאלה מתי הוא יציע.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ד), בנוסחו כפי שאושר בוועדה – וצריך כמובן להצביע על הכול מחדש, כי הסעיף כולו נפתח לדיון מחדש – נאמר "עובד רשות השידור שהמנהל הכללי הציע לו להתקבל לעבודה בתאגיד השידור הישראלי לפי הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) ישיב להצעה בתוך 21 ימים מיום קבלתה; לא השיב העובד להצעה בתוך הזמן האמור – יראו אותו כמי שסירב להצעה".

<אתי בנדלר: אני מציעה להוסיף כאן עוד פסקה, שתאמר כך: "הצעת המנהל הכללי כאמור בסעיף קטן (א) תהיה לפני יום התחילה, כך שתתאפשר קליטה של עובדים במספר או בשיעור כאמור באותו סעיף קטן עד יום התחילה".

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה מבהיר זאת כך שתתאפשר קליטה של המספר.

איתן כבל: מצוין.

עיסאווי פריג': העובדים מסכימים?

<אתי בנדלר: זה משפר את מצב העובדים, זה נותן להם איזושהי התחייבות - - -

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: תיקון: בכל מקום שאמרתי "המנהל הכללי" הכוונה היא ל"המנהל הכללי הזמני".

איתן כבל: אורי, מקובל עליכם?

<אורי אפלבום: כן.

<אלדד קובלנץ: מבחינה משפטית, אם הם לא מסכימים אז אין עם זה בעיה, נכון?

איתן כבל: כן, כפי שנאמר.

איתן כבל: חברים, זה בסדר גמור ואני מעלה את זה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור התיקון – פה אחד תיקון סעיף 96 לחוק העיקרי אושר, בכפוף לתיקונים והבהרות שנאמרו לפרוטוקול.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<קרן הראל-הררי: אני קרן, ראש המטה של מנכ"ל התאגיד.

<קרן הראל-הררי: אני רוצה להתייחס לסעיף של אישור ענייני היום על ידי המועצה.

<קרן הראל-הררי: במידה שייקח בכל זאת מספר ימים, שבועות או יותר עד שהמועצה תתכנס ועד שהם יחליטו על כל הקריטריונים ודברים שלפיהם צריך לפעול, האם ניתן, כמו בכל חוק, שתמיד רשום "מועצה, ובהיעדר המועצה – מישהו אחר - - -

איתן כבל: קרן, לא הפרעתי לך כי זה הדיבור הראשון שלך לפרוטוקול, אבל יש לוחות זמנים בחוק להקמת המועצה.

איתן כבל: המועצה חייבת להיות מוקמת, זה כתוב בחוק.

איילת נחמיאס ורבין: היא הייתה צריכה להיות כבר.

איתן כבל: עזבי את זה, איילת, את לא היית כאן.

איתן כבל: קרן, אנחנו עשינו תיקון דרמטי, הנושא של המועצה נגמר, אנחנו לא שיחקנו עם העניין הזה, ולכן אני לא רוצה "אם ואם ואם".

איתן כבל: אם יהיה משהו, נתמודד עם זה.

<אתי בנדלר: יש עוד סעיף אחד שאני מבקשת שהוועדה תאשר, והוא סעיף התחילה.

<אתי בנדלר: אנחנו רוצים שהתחילה של החוק הזה תהיה ב-31 במרץ.

<אתי בנדלר: מכיוון שאני לא יודעת באיזה יום המליאה תקבל את זה ואם יספיקו לפרסם את זה ברשומות, אני מבקשת להוסיף סעיף תחילה: תחילתו של חוק זה ב-31 במרץ 2016.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: הצבעה בעד אישור הסעיף – פה אחד סעיף התחילה אושר.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: אני רוצה להעלות שתי נקודות.

איתן כבל: קודם כול, ההצהרה של אורי לפרוטוקול.

איתן כבל: בבקשה.

<אורי אפלבום: אנחנו מודיעים שעד ליום התחילה אנחנו מבינים את סעיף 96 כך שבכוונת המנכ"ל הזמני לקלוט לתאגיד 450 עובדים מרשות השידור, או כמות עובדים השווה ל-51% משיא כוח האדם בתאגיד, לפי הגבוה ביניהם, והכול בהתאם למתווה שקבוע בחוק.

איתן כבל: תודה, זה נרשם בפרוטוקול.

עיסאווי פריג': איתן, למה הצהרה ולא חקיקה?

עיסאווי פריג': סתם אני שואל.

איתן כבל: אני אסביר לך אחר כך.

<אתי בנדלר: זה השלמה לתיקון של סעיף 96.

איתן כבל: דבר שני שאני רוצה לסכם אותו כאן זה מתן האפשרות למנכ"ל הזמני לקלוט במקום 400 עד 600.

איתן כבל: האם יש לכם בעיה או התנגדות לזה?

<אסף וסרצוג: לא.

איתן כבל: בואו נראה איפה זה, כדי לשנות.

עיסאווי פריג': 95(ח)(1).

<אתי בנדלר: אדוני מעלה להצבעה תיקון לסעיף 95(ח)(1), כך שבמקום "עד 400 עובדים" יבוא "עד 600".

<אלידור בליטנר: אני רק רוצה להבהיר שלפי סעיף 52, שהוא דרך המלך להעסקת העובדים, ברגע שתמונה מועצה - - -

איתן כבל: גברתי, מה אכפת לך?

איתן כבל: מצדי שאחר כך יעלו את זה ל-1,000.

איתן כבל: תודה, העניין ברור.

<אלידור בליטנר: זה בעצם מסלול מקוצר - - -

איתן כבל: חברים יקרים, הבנו.

איתן כבל: מרוב שאתן רוצות עוד משפטיזציה אתן רק מקלקלות לי.

איתן כבל: מי בעד סעיף 95(ח)(1), בעד השינוי מ-400 ל-עד 600?

איתן כבל: הצבעה בעד התיקון – פה אחד תיקון סעיף 95(ח)(1) לחוק העיקרי אושר.

איתן כבל: אושר פה אחד.

<דנה נויפלד: חשוב לי להבהיר משהו.

<דנה נויפלד: מה שהוועדה אישרה זה שההתקשרות לעניין מיקור החוץ תהיה טעונה אישור, ובשביל לגשר על הזמן עד המינוי של המועצה.

<דנה נויפלד: ..

<דנה נויפלד: ההתקשרות צריכה להיות מאושרת כמו שאדוני הציע, ואולם, הם יכולים לצאת להליך של מכרז עוד לפני זה - - -

<אביגדור דנן: יצאנו כבר.

<קריאה: אביגדור, אל תגיד את זה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: זה יצריך אישור בדיעבד.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לסכם כמה דברים.

איתן כבל: אני רוצה להגיד תודה מכל הלב.

איתן כבל: אני אומר את זה בנימה מאוד אישית, אפילו בהתרגשות רבה.

איתן כבל: בשבילי זה לא רק עוד חוק ועוד עניין.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך, אדוני המנכ"ל, ואני אומר את זה גם לכל העוסקים במלאכה, אסף ואחרים: תראו, אנחנו מושמצים כולנו, כל אחד בחלק שלו – כל אחד מהסיבות שלו, כל אחד מהאינטרסים שלו.

איתן כבל: לכן זה מחייב אותנו, אדוני המנכ"ל ונציגי האוצר ונציגי משרד התקשורת, שבעצם מהרגע הזה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: מרגע שהיצור הזה עלה לקריאה שנייה וקריאה שלישית הוא כבר לא בידיכם ולא בידינו, הוא כבר יצא לדרך, עם כל המשתמע מכך.

איתן כבל: אסף ואנשי החשב הכללי, הוא מונח בראש ובראשונה לפתחכם.

איתן כבל: ואני אומר את זה כאן בהצהרה לפרוטוקול: אל תהיו אלה שבסוף יגרמו חס וחלילה לפירוקו של המהלך הגדול הזה.

איתן כבל: זה כבר לא "ראש הממשלה התערב, אמר, לא אמר, כן אמר, שתו לי, אכלו לי", זה כבר לא כל מיני קונספירציות ועוד כל מיני דברים שחוויתי בימים האחרונים.

איתן כבל: אני אומר את זה כאן כי באמת השתדלנו ועשינו כל מאמץ, כולנו.

איתן כבל: ואני רוצה לומר, אדוני: בקולות האופוזיציה.

איתן כבל: חשוב לי שהדברים האלה ייאמרו.

איתן כבל: ואם כבר מביאים מהקואליציה אז הם מפריעים לי...

רועי פולקמן: מה?

רועי פולקמן: אני היחיד שבא לעזור לך פה בעסק.

רועי פולקמן: איפה הליכוד?

רועי פולקמן: איפה הליכוד?

עיסאווי פריג': אבל למה זה ככה?

איתן כבל: כי לנו זה חשוב.

שלמה פילבר: זה עוזר לנו להוכיח שיש תאגיד שידור ציבורי עצמאי.

איתן כבל: חברים, אני מתכוון ללוות את העניין הזה.

איתן כבל: במהלך שבוע הבא זה יובא לקריאה שנייה ושלישית, ואני אומר לך, אסף, ומצדי תגיד את זה גם לשר האוצר: אני לא אאשר להעלאה לקריאה שנייה ושלישית עד שאני לא אראה שבכל העניינים הכספיים יש לי את כל סיפור הדרך, דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: אנחנו רוצים לראות – אני מדבר בשם כל החבורה שיושבת כאן – שמהרגע שאנחנו מסיימים את ההצבעה בקריאה שנייה ושלישית, זה יוצא לדרך.

איתן כבל: וזה לא רק מה שנאמר כאן, אני רוצה להזכיר גם את עניין הארכיון, שזה סיפור ענק שהוועדה מלווה אותו, ואני רוצה גם להזכיר את עניין היוצרים.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים האלה יהיו ברורים.

איתן כבל: ועשו לי טובה, אחת הנקודות המרכזיות שמאוד הדאיגה אותנו ואותי עוד בדיונים הקודמים זה עניין הכסף.

איתן כבל: הכסף עלול להיות גורם משפיע לא רק בצד המקצועי, אלא גם על יכולת השליטה בתוך כל התאגיד הזה.

איתן כבל: אנחנו לא נקבל את זה שלא יהיה תקציב צבוע, ברור, שנתון לפתחו של מנהל התאגיד ולמועצה שתוקם, שהיא זאת שמנהלת אותו, ולא שמישהו מאיים עליה ומשתמש - - -

רועי פולקמן: איתן, משפט על כך שאם החוזה לא ייסגר על המשרדים בירושלים - - -

איתן כבל: תן לי, תן לי.

רועי פולקמן: הם ילכו למודיעין.

רועי פולקמן: זה צריך להיסגר השבוע.

<אסף וסרצוג: - - - זה אפילו לא עניין כספי.

רועי פולקמן: לא אכפת לי מה, אבל אפשר לסגור את זה השבוע.

רועי פולקמן: השבוע.

איתן כבל: חברים, גם מה שברור מאליו, מוטב שייאמר.

איתן כבל: בנושא הדיור הממשלתי אני פונה מכאן לנציגי החשב הכללי: אנשים פה קרעו את התחת כדי שהעסק הזה ייצא לדרך, ואנחנו לא נפיל את זה על גחמות בירוקרטיות.

איתן כבל: זאת לא רגולציה, זאת בירוקרטיה.

איתן כבל: ואני אומר את זה לך, אסף, ואני אומר את זה לשר, ואם צריך את היועץ המשפטי לממשלה, אני אלך אליו אישית כדי שהדברים האלה יסתיימו.

איתן כבל: אני תובע שהדבר הזה יסתיים בשבוע הקרוב .

איתן כבל: אין יותר סיפורי "אכלו לי, שתו לי", אנחנו כבר חודשים עוסקים בעניין הזה.

איתן כבל: סיימתי את כל המחויבויות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם, חברים יקרים – תודה רבה לכם, מעומק הלב.

איתן כבל: וכולנו עכשיו מתגייסים כדי שהעסק יעבוד.

איתן כבל: תודה רבה ובהצלחה.

עיסאווי פריג': אלדד רוצה להגיד משהו.

איתן כבל: אלדד, בבקשה.

<אלדד קובלנץ: תודה לכולכם, תודה איתן, תודה מומו, תודה דנה.

<אלדד קובלנץ: אנחנו נמשיך להיות בקשר, כי העברנו עוד כמה שינויי חקיקה שהם קריטיים לתאגיד ונצטרך לעשות אותם בהמשך.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.