ועדת המשנה לעניין מעמד האזרח הוותיק, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2015-12-22 12:00

טלי פלוסקוב: צהרים טובים.

טלי פלוסקוב: אני שמחה וגאה לפתוח ישיבה ראשונה של הוועדה.

טלי פלוסקוב: שם הוועדה היא ועדה למען מעמד הקשיש.

טלי פלוסקוב: מדינת ישראל מתקדמת בטכנולוגיות, ברפואה, באיכות הסביבה וכתוצאה מכל התהליכים החיוביים שקורים במדינה שלנו, תוחלת החיים בישראל עולה ומספר הקשישים עולה גם הוא ואנחנו שמחים על כך.

טלי פלוסקוב: גידול זה צפוי להימשך בשנים הבאות ואף להתעצם במידה ניכרת.

טלי פלוסקוב: ההשלכות הדמוגרפיות, החברתיות, הכלכליות משפיעות לא רק על רווחת הקשישים עצמם אלא גם על הכלכלה והחברה בישראל בכלל.

טלי פלוסקוב: ממשלת ישראל עד היום טרם פיתחה תכנית אב לאומית בתחום הזקנה.

טלי פלוסקוב: ברצוני להודיע כי העניין הדחוף ביותר מבחינתי כיושבת ראש הוועדה הוא בניית תכנית אב לאומית ארוכת טווח לקידום רווחת אוכלוסיית הקשישים במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: אבל יש לנו הרבה עבודה כאן.

טלי פלוסקוב: אנחנו נטפל בניצולי שואה, אנחנו נטפל בקשישים נזקקים, אנחנו נטפל בדיור, אנחנו נטפל בנושאים שקשורים לניצולים שמקבלים קצבאות מביטוח לאומי.

טלי פלוסקוב: אני בחרתי את הישיבה הראשונה היום להקדיש לנושא של ניצולי שואה ואומר לכם למה.

טלי פלוסקוב: ראשית, אני מדברת על כך שמספר ניצולי השואה יורד יום יום ולא באחד ולא בשניים.

<קריאה: בארבעים.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: שנית, אנחנו דאגנו בתקציב 2015 ו-2016 להגדיל קצבאות לקשישים נזקקים, אלה שמקבלים מהביטוח הלאומי קצבת זקנה והשלמת הכנסה אבל זה לא נגע בשום אופן ובשום דרך בניצולי השואה ולכן הנושא שאנחנו נדבר עליו היום זה הנושא של ניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה כמובן לברך את האנשים שהגיעו לדיון ואני רוצה לברך את גברת עפרה רוס שעומדת בראש הרשות לזכויות ניצולי שואה במשרד האוצר, את חברי הכנסת שהגיעו לדיון – רוברט אילטוב, סופה לנדבר, איציק שמולי ואני מקווה מאוד שיצטרפו עוד – את מנהלת הוועדה ענת, את נציגי הביטוח הלאומי שנמצאים כאן, את חברי עמותת כן לזקן, את חברי עמותת חזית הכבוד ואת הניצולים שקמו הבוקר והחליטו להגיע לכאן כדי לשמוע את קולנו.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שמה שאנחנו צריכים להביא מכאן היום, זאת בשורה לניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: אני בדקתי מה עשו ב-2014 עת הקימו את הרשות לניצולי שואה ומה הייתה המטרה של החקיקה האחרונה.

טלי פלוסקוב: דיברתי גם עם שר האוצר לשעבר חבר הכנסת יאיר לפיד ודיברתי עם סגן שר האוצר לשעבר חבר הכנסת מיקי לוי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת נגוסה, אני מאוד שמחה לראות אותך כאן.

טלי פלוסקוב: דיברתי אתם ורציתי להבין מה הייתה המטרה של החוק.

טלי פלוסקוב: אחרי אין ספור שיחות גם עם עפרה הבנו שהמטרה הייתה בעצם לשני דברים.

טלי פלוסקוב: האחד, הנושא עליו נדבר עליו והוא שניצולי שואה שהגיעו למדינת ישראל לפני 1953 היו מקבלים ממדינת ישראל מינימום 2,200 שקלים בחודש.

טלי פלוסקוב: זה היה ההסכם בין מדינת ישראל לגרמניה וזה היה מצוין.

טלי פלוסקוב: אלה שהגיעו למדינה אחרי שנת 1953, לא היה ברור מה קרה בתחום הזה, חלקם היום מקבלים מגרמניה בסביבות 300 יורו בחודש, חלקם מקבלים דברים אחרים, ובשנת 2014 החליטו שנשווה.

טלי פלוסקוב: נשווה את התנאים של ניצולי שואה שהגיעו לפני שנת 1953 לאלה שהגיעו אחרי שנת 1953 וניתן לכולם.

טלי פלוסקוב: המדינה לקחה על עצמה להשלים לאלה שמקבלים רק 300 יורו עד אותם 2,200 שקלים מינימום כדי שכולם יהיו באותם תנאים.

טלי פלוסקוב: עד כאן זה נכון?

<עפרה רוס: צריך רק להדגיש שמדובר ביוצאי מחנות וגטאות.

טלי פלוסקוב: בוודאי.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: אני מדגישה שאנחנו מדברים רק על אלה שעברו את המחנות והגטאות.

טלי פלוסקוב: לא מדברים היום על פליטי שואה, להם נתתם בברכה את כל מה שמגיע להם, הנחות וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אנחנו כעת מדברים אך ורק על ניצולי שואה שעברו גטאות ומחנות.

טלי פלוסקוב: מה קרה בפועל.

טלי פלוסקוב: בפועל העבירו את כל האנשים האלה למשרד האוצר כאשר מביטוח לאומי הם ממשיכים לקבל את קצבת הזקנה שלהם ומשרד האוצר אמר שהוא ישלם – הם קראו לזה – קצבה משולבת כאשר בתוך הקצבה הזאת היה אמור להיות גם הפער בין הבטחת הכנסה ואת הפער הזה עד 2,200 שקלים שהאנשים צריכים לקבל.

טלי פלוסקוב: אלא מה, וכאן אני מבקשת להעלות את השקף, מה שאנחנו רואים נכון להיום שלא כך הם פני הדברים.

טלי פלוסקוב: אם אני מדברת על המשפחה הממוצעת, אני לוקחת בין שבעים לשמונים, רבותיי, האנשים לא שקיבלו יותר אלא להפך, במצב כזה הם הפסידו.

טלי פלוסקוב: תסתכל על השקף.

טלי פלוסקוב: בצד ימין, לפני השינוי, היו מקבלים קצבת זקנה בסך 2,300 שקלים.

טלי פלוסקוב: בכוונה אני מראה את זה כי אני לא רוצה כאן אמוציות אלא אני רוצה שאנחנו נדבר בשפת המספרים ונוכיח את מה שאנחנו אומרים כאן.

טלי פלוסקוב: קצבת זקנה בסך 2,301 שקלים, הבטחת הכנסה בסכום של 1,983 שקלים ורנטה מגרמניה עליה דיברנו בסך 300 יורו.

טלי פלוסקוב: סך הכול 5,544 שקלים.

טלי פלוסקוב: אחרי השינוי, מה שבעצם עשו זה שקצבת זקנה נשארה כתשלום, ביטלו את הבטחת ההכנסה, משרד האוצר משלם תגמול משולב בסך 2,444 שקלים ויחד עם הרנטה מגרמניה הסכום מגיע ל-6,005 שקלים בסך הכול.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שתסתכלו דווקא בטבלה שנמצאת למטה.

טלי פלוסקוב: בעיני זה מה שהתכוון המשורר בשנת 2014 עת העלה את הנושא של שיפור התנאים של ניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: מה הוא אמר?

טלי פלוסקוב: הוא שהוא רוצה שהם יקבלו קצבת זקנה בסך 2,301 שקלים, הבטחת הכנסה בסך 1,983 שקלים ואת ה-2,200 שקלים שהמדינה אמרה שאנחנו נשלם כדי להשוות את התנאים לאלה שהגיעו לפני 1953.

טלי פלוסקוב: אני בכוונה פיצלתי את זה לשניים כי בתוך 2,200 יש 300 יורו לצורך העניין, שזה 1,260 שקלים לפי השער של היום – ואלה חישובים אחרונים – ואת התוספת, ההשלמה עד 2,200 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה אומר שזוג ניצול שואה היה צריך לקבל 6,484 שקלים אבל מה קורה בפועל?

טלי פלוסקוב: בפועל הם מקבלים את אותם 6,005 שקלים שאתם רואים למעלה.

טלי פלוסקוב: האם זה מה שאנחנו מתכננים?

טלי פלוסקוב: האם זה מה שתכננו?

טלי פלוסקוב: המצב עכשיו עוד יותר גרוע וכאן אני מבקשת להראות לכם שקף נוסף.

טלי פלוסקוב: תסתכלו, אני העליתי 6,005 שקלים נכון להיום ואני רוצה להראות לכם מה המצב שבעיני אנחנו כמדינה צריכים להשיג לניצולי שואה, ואומר לכם על מה אני מדברת.

טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים טוב מאוד שהחל ב-1 בינואר 2016 עולות קצבאות הקשישים הנזקקים שמקבלים השלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: זוג יקבל מה-1 בינואר סכום של 4,808 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה הסכום שעכשיו הם יקבלו.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים לדאוג – וכאן אני חייבת לציין גם את רצונה של עפרה רוס והיא לגמרי מסכימה עם מה שאני אומרת כרגע – לכך שהם יחזרו לביטוח לאומי, להמשיך לקבל מביטוח לאומי את מה שמגיע להם ומגיעה להם קצבת זקנה והשלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: זה אומר סכום של 4,808 שקלים ובנוסף לכך מהאוצר הם צריכים לקבל את מה שחסר להם עד 2,200 שקלים, זאת אומרת, בעצם רנטה מגרמניה שהיא 1,260 שקלים לפי השער של היום ותוספת של 940 שקלים כדי להגיע ביחד ל-2,200 שקלים.

טלי פלוסקוב: הזוג הזה צריך לקבל היום מהמדינה 7,008 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה מה שהם צריכים לקבל.

טלי פלוסקוב: זה מה שמגיע להם וזה מה שנכון.

טלי פלוסקוב: זה מה שתכננו ב-2014, עת עשו שינוי בחוק ולא מה שמציעים לנו היום.

טלי פלוסקוב: אני שוב חוזרת ואומרת שיש עודף של עשרות מיליוני שקלים במדינת ישראל בנושא של ניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: הכסף הזה צריך לחזור לניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: אנחנו שמענו עכשיו שכל יום יש לנו פחות ארבעים אנשים.

טלי פלוסקוב: כמה אנשים נשארו כבר?

טלי פלוסקוב: החובה שלנו כחבר הפרלמנט הישראלי לדאוג להם עד סוף ימיהם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה, ברשותכם, לצטט מהדיון שהתקיים היום בחדר הזה לגבי סגירת בתי תמחוי לניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: השאלה שאני שואלת היא למה ניצולי שואה צריכים ללכת ולהשתמש בבתי תמחוי?

טלי פלוסקוב: למה?

טלי פלוסקוב: כי אנחנו לא יכולים לתת את מה שמגיע להם כדי שהם יוכלו לקנות את מה שהם זקוקים לו?

טלי פלוסקוב: הגברת שדיברה בוועדה, גברת גרייבר, ניצולת שואה, יושבת ראש עמותת יש – כרגע היא מתראיינת בחוץ אבל תכף תיכנס לדיון - אומרת שהיא חושבת שהיא ניצולת שואה יחידה בחדר – זה היה בדיון שהתקיים כאן לפני שעתיים – והיא מזועזעת ממה שקורה כאן, כולה רועדת וקשה לה לדבר.

טלי פלוסקוב: כל אחד רוצה לעשות טוב לניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: מרים, שלום לך.

טלי פלוסקוב: בדיוק עכשיו אנחנו מדברים עליך ואני מצטטת את דבריך מהדיון שהתקיים הבוקר: כל אחד רוצה לעשות טוב לניצולים אבל הגיע הזמן - אני לא יודעת מה בדיוק התכוונת כאן – הניצולים כבר בסוף חייהם, יום יום מתים לי חברים, הגיע הזמן שמשרד הרווחה, משרד ראש הממשלה, שכולם יתאחדו ויגידו אנחנו רוצים לעזור לניצולי שואה, לתת להם כבוד לשנים האחרונות שהם חיים.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אחרי משפטים כאלה, מרים, בא לי לחבק אותך כי את הבהרת במשפטים האלה את כל מה שאנחנו חשים.

טלי פלוסקוב: לפני שאני אתן זכות לכמה אנשים, אני רוצה להגיד לכם דבר אחד ושמעתי את זה עכשיו בפרוזדור מנתן לבון מעמותת כן לזקן.

טלי פלוסקוב: העמותה בדקה שנתיים של עבודת הכנסת והגיעה למסקנה שנושא של בעלי חיים, שהוא נושא חשוב בפני עצמו, עולה לדיון פי שתיים וחצי מאשר הנושא של קשישים.

טלי פלוסקוב: רבותיי, בעיני זה פשוט לא מקובל.

טלי פלוסקוב: זאת עבודה שלנו, של חברי הכנסת, לא חס וחלילה לפגוע בנושא של בעלי חיים, אנחנו מאוד דואגים ומאוד בעד, אבל הגיע הזמן להעלות נושא של קשישים על סדר היום ולדבר עליו.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שהדברים שם כואבים והרבה שינויים צריכים להיעשות במדינת ישראל בנושא הזה, אבל לשם כך אנחנו כאן.

טלי פלוסקוב: כמו שאמרתי, אנחנו נעשה את זה לא בישיבה אחת כי לא נספיק לעשות זאת בישיבה אחת.

טלי פלוסקוב: אני מזמינה את כולכם לישיבות הבאות של הוועדה שלנו כאשר בכל דיון נדון בנושא אחר.

טלי פלוסקוב: אחרי שפתחתי, אני אתן לעפרה רוס לומר כמה מלים ולאחר מכן הדיון יהיה כזה שידבר אחד מניצולי השואה וחבר כנסת אחד כדי שבזמן שיש לנו אני אספיק לשמוע כמה שיותר דברים.

טלי פלוסקוב: מי שרוצה לדבר, להרים יד או להעביר לי פתק עם השם.

<עפרה רוס: לי חשוב מאוד להגיש בפני כל ניצולי השואה שנמצאים כאן, כל הארגונים וחברי הכנסת כמובן, שהמטרה של החוק, של התכנית הלאומית מהשנה שעברה, הייתה בהחלט להיטיב עם ניצולי השואה.

<עפרה רוס: צריך להבין שזאת הייתה מטרת כל התכנית ומטרת החוק.

רוברט אילטוב: אם זה כך, איך אפשר להסביר את המספרים?

<עפרה רוס: אני רוצה לומר שאם יש מישהו אחד או רבים שהמצב לא היטיב אתם, הם יכולים לחזור אחורנית ולתת להם את מה שהם קיבלו.

סופה לנדבר: אבל זה לא פינג פונג.

סופה לנדבר: אלה בני אדם.

טלי פלוסקוב: בואו ניתן לעפרה להתייחס.

סופה לנדבר: חכי רגע.

סופה לנדבר: אנחנו שמענו את ההצגה היפה אבל אני רוצה לשמוע תכל'ס.

סופה לנדבר: רנטה מגרמניה הפכה אצל האנשים האלה להכנסה.

סופה לנדבר: איך את עושה שהרנטה תהפוך לרנטה?

סופה לנדבר: הפיצוי מגרמניה – אי אפשר לתת פיצוי, אבל רנטה מגרמניה – במשך שנים רבות הרנטה הייתה הכנסה שהם קיבלו מגרמניה והיא חייבת להיות אותה רנטה.

סופה לנדבר: איך קורה שבעצם האנשים האלה איבדו את מה שהם היו צריכים לקבל?

סופה לנדבר: איך אתם עשיתם את המינוס רנטה?

סופה לנדבר: הם היו צריכים לקבל 2,200 שקלים והם קיבלו מינוס רנטה, זאת אומרת שהתוספת יוצאת 900 שקלים.

סופה לנדבר: עוד דבר.

סופה לנדבר: היה חוק של יורי שטרן אותו העברנו ואני שואלת מי ובאיזו זכות קיבל את הסכום שהחוק של יורי שטרן נתן?

<עפרה רוס: אני אתייחס לדברים.

<עפרה רוס: מטרת החוק, כאשר אנחנו מדברים על יוצאי מחנות וגטאות שעלו אחרי 1953, כל אחד שעלה אחרי 1953, בין אם הוא הגיע לארץ בנובמבר 1953 ובין אם הוא הגיע לארץ בשנים האחרונות, כל יוצאי המחנות והגטאות, כל הקבוצה הזאת, השוו את הזכויות שלה לזכויות של כל אותה אוכלוסייה שעלתה לפני 1953.

<עפרה רוס: זאת אומרת, אם היום ניצול שואה שעלה לפני 1953 מקבל 2,200 שקלים, את אותו דבר מקבל ניצול שואה שעלה אחרי 1953.

<עפרה רוס: הוא לא יכול לקבל יותר.

<עפרה רוס: לי באופן אישי אין בעיה שייתנו יותר, אבל צריכים להגדיל לכולם.

סופה לנדבר: הכוונה הייתה לא להשוות אלא הכוונה הייתה לעזור להם לחיות בתנאים בהם הם חיים היום ובגלל יוקר המחיה המשורר, המחוקק, הוסיף להם 2,200 שקלים.

סופה לנדבר: כך זה פורסם בכל אמצעי התקשורת ולכן אני שואלת.

סופה לנדבר: כל הטריקים שנעשו, אלה טריקים כלפי ניצולי שואה.

<עפרה רוס: אני מצטערת.

<עפרה רוס: אני יכולה להגיד באופן אישי כמי שמנהלת את הרשות לזכויות ניצולי השואה, שלא היה שום טריק, אף אחד לא חשב על טריק ואני אומרת את זה באחריות מלאה.

<עפרה רוס: כל הכוונה הייתה להשוות את הזכויות כך שלא יהיה ניצול שואה שעלה אחרי 1953 שיקבל פחות מזה שניצול שואה שעלה קודם לכן.

<עפרה רוס: זאת הייתה המטרה וזאת הייתה מטרת החוק.

<עפרה רוס: אם רוצים להגדיל לכולם את התגמולים, בשמחה רבה.

<עפרה רוס: אני כמנהלת הרשות לזכויות ניצולי השואה הראשונה שמוכנה לכך.

<עפרה רוס: אין לי שום בעיה שיגדילו לכל הניצולים את הסכום.

<עפרה רוס: אין לי בעיה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתקן, ברשותך.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא רוצים להגדיל סכום.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לשלם להם את מה שמגיע להם מהביטוח הלאומי והרשות לניצולי שואה תוסיף להם עד 2,200 שקלים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים להבין איך במשרד האוצר שעוסק יום יום במספרים מגיע מצב שכאשר צריך להוסיף, מורידים את הכסף.

רוברט אילטוב: איך אפשר להגיע למצב הזה?

רוברט אילטוב: תנו לנו הסבר.

טלי פלוסקוב: לא נשאל על זה את עפרה.

אברהם נגוסה: מה הבעיה לשלם להם את ה-2,200 שקלים?

טלי פלוסקוב: להשאיר אותם בביטוח הלאומי.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: להשאיר אותם בביטוח הלאומי כך שיקבלו את מה שמגיע להם בביטוח לאומי.

אברהם נגוסה: לא צריך לגעת כי זה מגיע להם כמו שמקבל כל אזרח במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: בנוסף לתת להם את ה-2,200 שקלים.

אברהם נגוסה: מה גרם לכם לא לעשות את זה?

<עפרה רוס: אני אמרתי מהיום הראשון שכל מי שנפגע ומקבל פחות כתוצאה מהמעבר, אמרתי את זה ביום הראשון גם בוועדה אצלך, יכול לבוא ולחזור למצב הקודם.

<עפרה רוס: אנחנו נעשה מיד ואין לנו שום בעיה.

<עפרה רוס: אני רוצה לומר עוד דבר שהוא חשוב.

<עפרה רוס: מרבית האנשים לא נפגעו.

<עפרה רוס: מדובר בקבוצה מאוד מאוד מצומצמת שאולי היא נפגעה כאשר בן הזוג קיבל את קצבת ביטוח לאומי גם עבור אשתו.

<עפרה רוס: רוב האנשים לא נפגעו אלא קיבלו הרבה יותר כתוצאה מהשינוי במהלך.

<עפרה רוס: יחד עם זאת, הנה, אני עומדת כאן ומכריזה ואומרת שכל מי שרוצה לחזור למצבו הקודם, אנחנו נעשה את זה באופן מידי.

<עפרה רוס: אין לנו שום בעיה לעשות את זה כי לא התכוונו לפגוע.

<עפרה רוס: התכוונו לתת יותר ולא פחות.

<עפרה רוס: אני רוצה שזה יהיה ברור וחשוב לי לומר את זה באופן חד משמעי.

<עפרה רוס: אני שמחה שאני נמצאת כאן ואני אומרת את זה.

<עפרה רוס: אני חוזרת ואומרת שכל מי שנפגע – ותעבירו את זה הלאה לחברים שלכם – כתוצאה מהמהלך הזה, אם מישהו נפגע, הוא יכול לבוא ולחזור למצב הקודם.

סופה לנדבר: הובטח להם שהם יקבלו לפי המצב שהיה קיים עד שהעבירו אותם לרשות.

סופה לנדבר: הם היו צריכים לקבל תוספת.

סופה לנדבר: לזה התכוון לפיד וכך דיברתי אתו.

סופה לנדבר: הם היו צריכים לקבל פלוס 2,200 שקלים.

סופה לנדבר: מה שעשתה הממשלה ומה שעשה משרד האוצר והרשות זה שבעצם מ-2,200 שקלים הורדתם את הרנטה, זאת אומרת 1,300 שקלים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשאול את גברת עפרה רוס.

טלי פלוסקוב: עוד מעט אני אשאל גם את נציגי המוסד לביטוח לאומי.

טלי פלוסקוב: אם האנשים האלה יחזרו לביטוח הלאומי וימשיכו לקבל מכם את הפער הזה, כל הזכויות שמגיעות להם כמו מימון טיפול רפואי במחלות המוכרות, קצובת הבראה שנתית וכן הלאה, הם לא נפגעים בהן.

<עפרה רוס: הם לא ייפגעו בשום דבר.

<עפרה רוס: הם יקבלו הכול.

טלי פלוסקוב: עכשיו אני פונה לביטוח הלאומי.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את דעתכם.

טלי פלוסקוב: האם המצב שאנחנו מתארים כרגע, להחזיר את האנשים לביטוח הלאומי, אליכם, אתם יכולים לעמוד בזה?

טלי פלוסקוב: אם כן, מה הדרך לעשות את זה?

סופה לנדבר: צריכים לשאול את האנשים.

סופה לנדבר: הם לא רוצים להיות בגדר פינג פונג.

סופה לנדבר: הם לא כדור.

סופה לנדבר: אלה בני אדם.

טלי פלוסקוב: אנשים רוצים לקבל 7,000 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה לא חשוב מהיכן הם מקבלים את הכסף.

סופה לנדבר: מה זה לא חשוב?

סופה לנדבר: חשוב מאוד.

טלי פלוסקוב: בעיני זה לא חשוב איפה יקבלו.

סופה לנדבר: זה בעיניך.

סופה לנדבר: צריך קודם כל לשאול את ניצולי השואה אם הם רוצים לחזור או לא.

סופה לנדבר: הם נמצאים כאן, הגיעו מרחוק והם צריכים לדבר.

טלי פלוסקוב: אנחנו נשאל גם את האנשים האם חשוב להם מאיפה הם מקבלים את הכסף או שחשוב להם מה הסכום אותו הם מקבלים.

סופה לנדבר: במקום שהם נמצאים, הם חייבים לקבל מה שהובטח להם.

טלי פלוסקוב: תודה גברתי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אני רוצה לשמוע את הביטוח הלאומי.

<עדנה ליימן: לגבי השאלה אם נוכל ליישם, אנחנו ניישם.

<עדנה ליימן: כל מה שיוחלט בבית הנכבד הזה, אנחנו ניישם אותו בלי שום בעיה.

טלי פלוסקוב: יופי.

טלי פלוסקוב: מצוין.

<עדנה ליימן: מה הדרך, אין לי מושג כרגע ולדעתי זה בדיוק הנושא לדיון.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: ברשותכם, אני רוצה לתת זכות דיבור לכמה מניצולי השואה שהגיעו לכאן.

טלי פלוסקוב: רומן ברמניק.

טלי פלוסקוב: הניצולים מדברים רוסית.

טלי פלוסקוב: יש לכם אוזניות?

<קריאה: אולי תוכלי לסכם לנו?

טלי פלוסקוב: אני אנסה, אבל אין יותר חזק מלשמוע.

טלי פלוסקוב: תקבלו אוזניות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שישמעו גם נציגי הביטוח הלאומי וכמובן חשוב לי שעפרה תשמע אותם.

רוברט אילטוב: אולי לפני כן אני מבקש לשאול שאלת הבהרה.

רוברט אילטוב: אנחנו מבינים שיש בעצם מספר קבוצות של אנשים.

רוברט אילטוב: קבוצה אחת שקיבלה את מה שהגיעה לה ומה שחשבו שיגיע לה ויש קבוצה שבעצם נפגעה מהשינוי.

רוברט אילטוב: האם אפשר לבנות כלל אחיד כדי שהאנשים המבוגרים האלה לא ירוצו ממקום למקום ולא יתחילו למלא טפסים אותם קשה להם למלא?

רוברט אילטוב: האם אפשר למצוא פתרון להשלמה הזאת?

רוברט אילטוב: לא צריך עכשיו לבוא ולומר שיאמרו לחברים שלהם שיפנו לכאן ויפנו לשם.

רוברט אילטוב: זה פשוט בלתי נסבל.

רוברט אילטוב: האם אפשר דרך המשרד או בדרך כלשהי פשוט לתת את הפתרון?

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אחר כך נחזור לשאלה שלך.

טלי פלוסקוב: מחלקים לכם אוזניות.

<רומן ברמניק: (מדבר ברוסית).

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: יש דבר אחד שבעיני הוא מאוד חשוב שנובע מדבריו של רומן, ולכן אני כן אחזור עליו.

טלי פלוסקוב: הוא בעצם חזר על הסכומים עליהם דיברתי אבל הוא אמר משהו מאוד מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: הוא אמר שבמצב הקודם הייתה מותרת להם הכנסה נוספת מכמה מקורות והם לא היו נפגעים לא בהבטחת הכנסה ולא בקצבת זקנה כמובן.

טלי פלוסקוב: למה עכשיו פתאום החלטתם ש-2,200 שקלים אלה, הוא צריך להיפגע מאחר וזאת הכנסה נוספת?

טלי פלוסקוב: לא ברור לי.

טלי פלוסקוב: בעיני הנקודה הזאת היא מאוד מאוד מאוד חשובה.

טלי פלוסקוב: אתם אומרים שזאת לא הכנסה ושהכול בסדר?

<גבריאלה היילברון: לא.

<גבריאלה היילברון: אנחנו אומרים שזה הניסוח של החוק.

<גבריאלה היילברון: זה לא שביטוח לאומי החליט על כך.

טלי פלוסקוב: מה אומר החוק?

סופה לנדבר: שרנטה מהווה הכנסה.

<עפרה רוס: לא.

<עפרה רוס: מבלבלים.

<עדנה ליימן: כפי שהדובר ציין, יש דיסריגרד להכנסה מפנסיה שלא מובאת בחשבון לזוג.

<עדנה ליימן: אותו דיסריגרד מופעל גם על תשלומים ותגמולים שמשולמים דרך האוצר ולא משנה אם הפנסיה הזאת מגיעה ממעסיק פרטי, מרנטה מחוץ לארץ, או מגברת עפרה רוס מהרשות לזכויות ניצולי שואה.

<עדנה ליימן: אתם נהנים מאותו דיסריגרד בדיוק.

<עדנה ליימן: זה לשון החוק.

טלי פלוסקוב: אני מצטערת, אני לא הבנתי.

טלי פלוסקוב: את אמרת ש-2,200 שקלים נחשבים כהכנסה נוספת?

טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שסופה לנדבר כל הזמן צועקת ואני רוצה להבין.

סופה לנדבר: היא לא צועקת.

סופה לנדבר: היא אומרת.

טלי פלוסקוב: צועקת מתוך זעקה מדם ליבה.

<קריאה: סופה לנדבר חוזרת על זה כבר כמה שנים.

טלי פלוסקוב: אני יודעת.

טלי פלוסקוב: לכן אני מנסה להבין.

סופה לנדבר: אני אומרת שכאשר הממשלה הקודמת אישרה מיליארד שקלים מתקציב המדינה, היא התכוונה לתת לאנשים האלה תוספת כדי שיהיו מסוגלים לחיות מעל קו העוני.

סופה לנדבר: מה שקרה בפועל זה שלקחו את מה שהובטח להם, 2,200 שקלים, והורידו מזה רנטה.

סופה לנדבר: לכן אנחנו הבאנו את החקיקה להפוך את הרנטה לרנטה ולא להכנסה.

סופה לנדבר: הממשלה הנוכחית הצביעה נגד.

סופה לנדבר: בנוסף לכך ביטלו את החוק של יורי שטרן שנתן להם פעם אחת בשנה תוספת של 4,700 שקלים.

סופה לנדבר: זאת אומרת שהכוונה של המחוקק הייתה אחת אבל בפועל, במקום שהם יקבלו, הם מקבלים מינוס.

סופה לנדבר: בנוסף לכך, כאשר הם עברו מהמוסד לביטוח לאומי למשרד האוצר, את התוספת כהשלמת הכנסה גם לא מקבלים כאשר התוספת של השלמת הכנסה נותנת להם סל הטבות כמו תרופות, פטור מארנונה וכולי.

טלי פלוסקוב: כל ההטבות נשמרו.

<תמי מרוז: אם אפשר להסביר.

<תמי מרוז: אני מפקחת ארצית לניצולי שואה במשרד הרווחה.

<תמי מרוז: כאשר חוקק חוק ההטבות לניצולי שואה נזקקים ב-2007, שאחר כך ב-2008 שונה לחוק ההטבות לניצולי שואה, בחוק כתוב שהגמלה הזאת שמשולמת מתוקף חוק ההטבות, יש לה דיסריגרד בביטוח לאומי.

טלי פלוסקוב: תרגמו את זה כי אנשים לא יודעים מה זה דיסריגרד.

<תמי מרוז: אני אסביר.

<תמי מרוז: בחוק ההטבות כתוב שמי שמקבל את הגמלה הזאת, ביטוח לאומי לא לוקח אותה בחשבון בחישובים שלו.

רוברט אילטוב: ומה קורה בפועל?

<תמי מרוז: זה קורה בפועל.

<תמי מרוז: מה שאתם בטעות כאן קוראים לו רנטה מגרמניה, בעצם זה מקרן סעיף 2 של ועידת התביעות.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אני קראתי לזה כדי שאנשים יבינו על מה אנחנו מדברים.

<תמי מרוז: מקרן סעיף 2, שרוב האנשים כאן כנראה מקבלים, שם לא כתוב שיש דיסריגרד מביטוח לאומי וזאת הכנסה לכל דבר בביטוח לאומי.

סופה לנדבר: לא, אבל לפני מספר שנים עבר כאן חוק שרנטה מגרמניה היא לא הכנסה.

סופה לנדבר: אנחנו העברנו את זה.

<תמי מרוז: רנטה מגרמניה בחוק, מדובר על רנטה של BEG ולא קרן סעיף 2 של ועידת תביעות.

<תמי מרוז: אגב, זה גם לחוק סיעוד.

<תמי מרוז: לפני כשנה חבר הכנסת חיים כץ, שהיום הוא שר הרווחה, העביר חוק שלמשל הקצבה שמשולמת ממשרד האוצר, מהרשות לזכויות ניצולי שואה, לניצולי שואה, לא נלקחת בחשבון לחוק סיעוד ומאז במבחן ההכנסות לא מחשבים את הגמלה הזאת ויותר אנשים זכאים לחוק סיעוד.

<תמי מרוז: זה צריך להיות בחוק.

<תמי מרוז: ביטוח לאומי לא בוחר, ואני לא מסנגרת על ביטוח לאומי, מה להחשיב.

<תמי מרוז: צריך פשוט להכניס את זה לחוק.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: נתת לנו נקודה חשובה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשאול את עפרה רוס שאלה מאוד מאוד חשובה.

טלי פלוסקוב: אם הם יחזרו לביטוח לאומי, האם התשלום מהרשות להשלמה של ה-2,200 שקלים ייחשב כהכנסה במבחן ההכנסה?

<אליעזר שוורץ: נראה לי שהתשובה היא כן.

<עפרה רוס: ה-2,200 שקלים שאנחנו נותנים, מי שלא מקבל אצלנו תגמול מוגדל ומקבל תגמול של 2,200 שקלים – יכול להיות גם תגמול יותר גדול אם אחוז הנכות שלו גדל, ואגב, אני חייבת לציין כאן שחלק גדול מאותם ניצולי שואה שעברו מקבלים היום תגמול הרבה יותר גבוה.

<עפרה רוס: יש חלק שמקבלים נצרכות ומגיעים ל-10,000 שקלים בחודש.

<עפרה רוס: כל החוק היטיב עם ניצולי השואה אולי למעט קבוצה קטנה של מי שיש לו בן זוג.

<עפרה רוס: לגבי אותם אנשים, אני חושבת שהכי נכון להחזיר אותם למצב הקודם שלהם, אם הם נפגעו.

סופה לנדבר: כמה ניצולי שואה מקבלים כאן 10,000 שקלים או 9,000 שקלים?

טלי פלוסקוב: אין כאן.

טלי פלוסקוב: אני מסתכלת על השעון ואני רוצה לצאת מהדיון הזה עם התוצאה.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו נמשיך לדבר, שוב זה ייגמר רק בדיבורים.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לבקש ממרכז המחקר של הכנסת לבדוק לנו מה המשמעות של שינוי החקיקה ומה העלויות.

טלי פלוסקוב: עם זה אני אלך לאוצר ואנסה לבדוק.

<אליעזר שוורץ: שני דברים.

<אליעזר שוורץ: נקודה ראשונה היא לגבי מי שעבר מהביטוח הלאומי לרשות ומורידים לו מ-2,200 השקלים את קרן סעיף 2.

<אליעזר שוורץ: כלומר, הוא מקבל רק את ההשלמה והם רוצים שלא יקזזו ולהישאר ברשות.

<אליעזר שוורץ: זה מצב אחד.

<אליעזר שוורץ: מצב שני הוא מי שכבר עבר לרשות וירצה לחזור לביטוח הלאומי, הוא יקבל את ה-940 שקלים כהשלמה לקרן סעיף 2.

סופה לנדבר: מדובר על 2,200 שקלים.

סופה לנדבר: כאשר אישרנו את החוק, ואני הייתי חברה בממשלה, הכוונה בפרסומים שהיו בתקשורת הייתה שהם יקבלו כפי שהיה, 2,200 שקלים.

סופה לנדבר: נכון או לא?

טלי פלוסקוב: בניכוי 300 יורו.

סופה לנדבר: לא.

<קריאה: זה כתוב בחוק.

סופה לנדבר: זה כתוב בחוק אבל הם לא קיבלו את זה.

טלי פלוסקוב: אתה הבנת מה העבודה שאנחנו רוצים מהמרכז למחקר?

<אליעזר שוורץ: אני יודע מה כתוב היום בחוק וזה ששם מקזזים.

<אליעזר שוורץ: אני יכול לבדוק את העלות כאשר לא מקזזים.

<אליעזר שוורץ: נקודה שנייה שחברת הכנסת לנדבר דיברה עליה היא בדיקת העלות כך שבכל מקרה הם יקבלו 2,200 שקלים במלואם.

<אליעזר שוורץ: כלומר, אלה שני דברים שונים.

טלי פלוסקוב: לא, על זה אני לא מדברת.

<אליעזר שוורץ: לבדוק רק את הדבר הראשון?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

סופה לנדבר: אבל הם לא צריכים את זה.

סופה לנדבר: הם מקבלים 900 שקלים.

סופה לנדבר: הם צריכים לקבל מה שמגיע להם.

סופה לנדבר: המשורר, המחוקק, התכוון לכך ואני דיברתי עם שר האוצר כך שהם יקבלו תוספת של 2,200 שקלים.

סופה לנדבר: זה פורסם בכל התקשורת.

סופה לנדבר: מה שהתכוון המשורר כמו שאת אומרת ומה שקרה בפועל זה שלקחו את ה-2,200 שקלים מינימום שקיבלו ניצולי שואה ועשו מזה מינוס, פחות הרנטה.

סופה לנדבר: אני לא רוצה הסברים.

סופה לנדבר: אנחנו היינו היום בישיבת הוועדה בה דנו בבתי תמחוי.

סופה לנדבר: זאת תעודת עניות למדינה ולממשלה.

סופה לנדבר: כאשר אנחנו ניסינו להעביר את החוק ולהפוך את הרנטה לרנטה ולא להכנסה, זה פותר את הבעיה.

סופה לנדבר: אני נגד פינג פונג עם האנשים האלה.

סופה לנדבר: הם לא צריכים לעבור משם לכאן ומכאן לשם.

סופה לנדבר: הפקידים צריכים להתיישר, לעזור ולמצוא פתרון ולתת את הסכום שהובטח.

טלי פלוסקוב: אני מבינה מה שאומרת חברת הכנסת סופה לנדבר ואני בוודאי ובוודאי, כך גם כל אחד מהיושבים כאן, רוצה לתת לאנשים האלה את כל מה שאפשר.

טלי פלוסקוב: אבל, ואני רוצה להזכיר לכם את המשפטים הראשונים שאמרתי, בעצם מה הייתה המטרה של שר האוצר לשעבר?

טלי פלוסקוב: להשוות את התנאים של אלה שהגיעו לפני 1953 לאלה שהגיעו אחרי 1953.

טלי פלוסקוב: אלה שהגיעו לפני 1953 לא מקבלים את ה-300 יורו שמקבלים אלה שהגיעו אחרי 1953.

טלי פלוסקוב: מה זה אומר?

טלי פלוסקוב: אם אנחנו ניתן את ה-2,200 שקלים עכשיו, זה אומר שלאלה צריכים לתת 300 יורו כדי להשוות את התנאים ואז לא נצא מזה.

טלי פלוסקוב: אני מבינה מה ההחלטה.

טלי פלוסקוב: ההחלטה היא 2,200 שקלים כדי להשוות את התנאים כאשר 300 יורו מגיעים מגרמניה.

סופה לנדבר: אני מבינה שאת מנסה לסדר את הדברים של משרד האוצר ואני אומרת - - -

טלי פלוסקוב: אין לי את הידע שלך אבל אני בדקתי את הדברים.

סופה לנדבר: אני לא יודעת מה את בדקת.

סופה לנדבר: תחשבי, האנשים האלה הגיעו מרחוק.

סופה לנדבר: תשמעי מה שיש להם לומר.

סופה לנדבר: הם לא רוצים לחזור לשם ולצאת מכאן אלא הם רוצים לקבל את מה שמגיע להם.

טלי פלוסקוב: אני אמרתי את מה שמגיע להם.

טלי פלוסקוב: מגיע להם 7,000 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה הסכום שאני מתכוונת להילחם שיקבלו.

טלי פלוסקוב: אלף שקלים יותר מהסכום אותו מקבלים היום.

סופה לנדבר: אני רואה שממשלת ישראל הכניסה יד לכיס של ניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת סופה לנדבר, אני מבקשת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: שוב אני חוזרת ואומרת שהראיתי לכם בטבלה, במספרים, את מה שאני רוצה באמצעות הוועדה הזאת, יחד עם חברי הכנסת, שר האוצר ושר הרווחה להביא לניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: 7,000 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה אלף שקלים יותר מהסכום אותו הם מקבלים היום.

טלי פלוסקוב: אלף שקלים יותר רבותיי ואל תגידו שזה לא הישג.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת זכות דיבור לשרה זילברשטיין היפש מהמשרד לשוויון חברתי.

<שרה זילברשטיין היפש: למי שלא יודע, המשרד לשוויון חברתי פעם היה המשרד לאזרחים ותיקים, ואני מדברת על זקנים.

<שרה זילברשטיין היפש: אני מעריכה מאוד את העובדה שיש ועדה לנושא של הזקנים.

<שרה זילברשטיין היפש: לכן גם הדיון הזה שהשתתפנו בו הרבה מאוד פעמים מאז 2007, ויש כאן הרבה עדים לכך, בסופו של דבר אנחנו מדברים על עוד איזשהו סכום על מה שהיה כאן.

<שרה זילברשטיין היפש: אנחנו היום נמצאים בתקופה מדהימה מבחינה מסוימת כי הרבה דברים כבר תוקנו.

<שרה זילברשטיין היפש: לכן אנחנו באמת לא מדברים מההתחלה.

<שרה זילברשטיין היפש: לכן דווקא בגלל זה היום אנחנו יכולים לראות את החורים ואת הפערים הגדולים אצל אלה שלא קיבלו.

<שרה זילברשטיין היפש: לכן הדיון הזה נכנס לכל המכלול הזה.

<שרה זילברשטיין היפש: יש לנו 180 אלף ניצולי שואה.

<שרה זילברשטיין היפש: לצערי הרב כאשר אני התחלתי ב-2007, מספרם היה 270 אלף ואת זה אנחנו צריכים לזכור.

<שרה זילברשטיין היפש: מתוכם יש שמונים אלף פליטים שגם היום עם כל התיקונים הם אנשים עניים.

<שרה זילברשטיין היפש: בהזדמנות זאת ובוועדה הזאת יש הזדמנות גם לזקנים וגם לניצולי שואה באמת להגיע לאיזשהו קו כדי שנוכל לתקן את הדברים.

<שרה זילברשטיין היפש: במידה מסוימת אני מבקשת דווקא ממרכז המחקר והמידע – היחידה המדהימה הזאת שמלווה את הפעולה הזאת הרבה שנים, כולל הבחור שיושב כאן, אליעזר – שבסופו של דבר יבדקו את כל האפשרויות.

<שרה זילברשטיין היפש: אני חושבת שלך כיושבת ראש חדשה יש הזדמנות לתקן דברים שבאמת הפעם אנחנו נדע שאותן שנים שנותרו לניצולי השואה, באמת יוכלו לחיות בהן בכבוד כמו שאמרה גברת גרייבר בלי בתי תמחוי וכל הדברים האלה.

<שרה זילברשטיין היפש: מי שנמצא אצל עפרה רוס ומקבל 8,000 ו-9,000 שקלים, להם אנחנו לא צריכים לדאוג אבל יש קבוצה גדולה של אנשים שלא מקבלים וגם אלה שקיבלו – שזה החלום שלי, 3,600 שקלים – עדיין זה 3,600 שקלים פעם בשנה.

<שרה זילברשטיין היפש: זה שהיום הם מקבלים גם את התרופות, זה דבר נפלא וזה דבר שלא היה קודם לכן, אבל עדיין מצבם רע.

<שרה זילברשטיין היפש: עובדה היא שהיום יש עדיין ניצולי שואה וזקנים בכלל – ואני לא רוצה להתעלם מזה – הולכים לאכול אצל אחרים.

<שרה זילברשטיין היפש: לכן אני מבקשת ממך היושבת ראש לא להסתפק בעוד נקודה ועוד נקודה, אפילו שמדובר באלף שקלים אלא באמת לעשות מכלול שלם ולראות את כל הזכויות של ניצולי השואה, היכן יש עדיין פערים והיכן אין פערים ואז פשוט לנסות לראות בעשר שנים אלה איך אנחנו צועדים.

<שרה זילברשטיין היפש: גם ליאיר לפיד וגם לשר האוצר הנוכחי שעשה את חוק הכפייה ואף אחד לא בירך אותו על כך כי זה דבר מדהים עליו נאבקנו שנים.

<שרה זילברשטיין היפש: עם ההשוואה של עדות מצפון אפריקה.

<שרה זילברשטיין היפש: אלה דברים נפלאים.

<שרה זילברשטיין היפש: עכשיו זאת ההזדמנות כאן עם כל ניצולי השואה ועם כל מה שיש כאן, לעשות סדר פעם אחת.

<שרה זילברשטיין היפש: גם אם אנחנו נגיד שאי אפשר לעשות השנה, אנחנו נדע שבעשר השנים הקרובות אלה דברים שצריכים לתקן אותם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להפנות לדבריי בתחילת הדיון.

טלי פלוסקוב: אמרתי שיש לנו הרבה עבודה ואנחנו נעשה את זה ובכל ישיבה נעלה עוד נושא כדי באמת להגיע למצב עליו דיברת.

טלי פלוסקוב: נבנה לעצמנו תכנית.

<שרה זילברשטיין היפש: לא התכוונתי לעוד עשר שנים.

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לסיים את זה בקדנציה הנוכחית.

<שרה זילברשטיין היפש: גם אם היא תהיה קצרה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד שאני מסכימה עם זה שבאמת במעבר שהיה, היו הרבה אי הבנות.

טלי פלוסקוב: אני זוכרת בוועדה הראשונה, בוועדת הקליטה והעלייה בה ישבנו ודיברנו בנושא הזה, דיברו אנשים ואמרו שהתבטלו להם זכויות כמו ההנחה בארנונה שהפסיקו לקבל וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: אז הפעלנו את כל העולם וחידשו את הזכויות האלה אבל אנשים היו צריכים להתרוצץ.

טלי פלוסקוב: מדובר באמת באנשים מאוד מאוד מבוגרים וזה לא סוד שהיה בלגן במעבר.

טלי פלוסקוב: זאת הסיבה שהיום אנחנו יושבים.

טלי פלוסקוב: גם אם עשו טעויות, אנחנו כאן כדי לתקן אותם.

טלי פלוסקוב: יש דברים שאם אנחנו נצליח להגיע, ואני מקווה מאוד שכן, למצב שאנשים יקבלו, ימשיכו לקבל מביטוח לאומי את הקצבאות שמגיעות להם יחד עם השלמת ההכנסה, וחלק מרשות לזכויות ניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: אגב, אני רוצה לשים לב לעוד דבר והוא איך אנחנו מחשבים כאשר שער היורו משתנה.

טלי פלוסקוב: שער היורו היה פעם חמישה שקלים והיום הוא 4.2 השקלים כך שהפער גדל.

טלי פלוסקוב: איך מקבלים את התוספת הזאת?

סופה לנדבר: הם צריכים לקבל רנטה על חשבונם וכסף שמדינת ישראל צריכה לתת להם, היא תיתן להם.

טלי פלוסקוב: או שצריך לקבוע סכום.

<עפרה רוס: אני רוצה לומר משהו.

<תמי מרוז: היושבת ראש, זה מנוסח כך שממשלת ישראל, הרשות לזכוית ניצולי שואה, משלימה ל-2,200.

טלי פלוסקוב: את רוצה להגיד לי שהסכום משתנה כל פעם?

<עפרה רוס: כן.

<עפרה רוס: אנחנו שומרים על 2.200 שקלים.

<עפרה רוס: אני רוצה לומר וחשוב לי לומר כי אני ישבתי עם מר רומן עת הוא היה אצלי במשרד.

<עפרה רוס: אנחנו ישבנו שלוש שעות.

<עפרה רוס: הוא הביא מספרים, בדקנו מקרה-מקרה ואף אחד מאותם אנשים לא נפגע כתוצאה מהמעבר.

סופה לנדבר: לא נפגע.

סופה לנדבר: הוא לא קיבל תוספת.

<עפרה רוס: לא נפגע כתוצאה מהמעבר.

<עפרה רוס: הוא קיבל יותר כתוצאה מהמעבר.

טלי פלוסקוב: השאלה כמה יותר.

<עפרה רוס: הוא קיבל יותר.

<עפרה רוס: אני רוצה לחזור לדבריה של חברת הכנסת סופה לנדבר.

<עפרה רוס: אני עפרה רוס לא מתנגדת שלא יפחיתו את ה-940 שקלים האלה שמקבלים מוועידת התביעות.

<עפרה רוס: אני אומרת דבר אחד.

<עפרה רוס: זאת חובתי כמי שמייצגת את כל ניצולי השואה במדינת ישראל לבוא ולומר שצריך לתת לכל ניצולי השואה תוספת של 940 שקלים.

<עפרה רוס: זה הכול.

<עפרה רוס: אני לא מתנגדת.

<עפרה רוס: לכן בואו לא נעביר את זה לפסים כאלה.

סופה לנדבר: אני לא מעבירה את זה אליך.

סופה לנדבר: זה נמצא במשרדו של שר האוצר.

<עפרה רוס: לא צריך לבוא ולומר כאילו אנחנו מתנגדים.

<עפרה רוס: אני אקיים ישיבה נפרדת בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אחרון הדוברים אברהם שרנופולסקי.

טלי פלוסקוב: אחרי דבריו אני אסכם את הדיון.

טלי פלוסקוב: זאת לא הישיבה האחרונה אלא אנחנו עוד נשב ולא פעם אחת.

<אברהם שרנופולסקי: אני רוצה להתייחס רק לדברים שחברי הכנסת אמורים לבצע.

<אברהם שרנופולסקי: יש ארבעה דברים שצריך לעשות.

<אברהם שרנופולסקי: הראשון, ניצולי השואה, יוצאי מחנות ריכוז וגטאות, צריכים לקבל מביטוח לאומי קצבת זקנה והשלמת הכנסה.

<אברהם שרנופולסקי: השני, ממשרד האוצר הם צריכים לקבל תגמול לפי אחוז הנכות.

<אברהם שרנופולסקי: השלישי, אי אפשר להגדיר את הרנטה כהכנסה נוספת שמשפיעה על השלמת ההכנסה.

<אברהם שרנופולסקי: הרביעי, להחזיר להם מה שמגיע להם לפי חוק.

<עפרה רוס: אנחנו מסכימים אתך בכל מה שאמרת.

<עפרה רוס: אין בעיה.

טלי פלוסקוב: מה זה להחזיר?

טלי פלוסקוב: לא הבנתי.

<קריאה: הארנונה.

טלי פלוסקוב: אבל יש להם זכויות.

סופה לנדבר: החוק של שטרן נתן להם פעם אחת בשנה סכום של 4,000 שקלים.

<אברהם שרנופולסקי: אני רוצה לתקן את דבריו של אהרן מולוטקובסקי.

<אברהם שרנופולסקי: ניצולי שואה שהגיעו עד 1953 לא קיבלו רנטה מגרמניה משום שאז לא היה הסכם בין ועידת התביעות לממשלת גרמניה.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני חייבת לתת ליושב ראש כן לזקן נתן לבון את זכות הדיבור.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לתמצת כי אנחנו חייבים לסיים את הישיבה אבל אני רוצה לתת לך את הכבוד.

<נתן לבון: הבעיה היא לא הכבוד שלי.

<נתן לבון: על הכבוד שלי, אני מוותר עליו.

<נתן לבון: כן לזקן עוסק בנושא של ניצולי שואה מזה כמה שנים טובות, כולל כמה בג"צים והמאבק שהתנהל בשנים 2007 ו-2008 כאשר אנחנו היינו בין היוזמים והמובילים.

<נתן לבון: היום, כולל בישיבה זאת, נאמרו דברים חשובים אבל נוצר הרושם שאם יתוקנו כל הדברים שנאמרו, הכול יהיה בסדר.

<נתן לבון: רבותיי, ניצולי השואה שעלו אחרי 1953 לא מקבלים מה שמקבלים עמיתיהם שעלו עד 1953.

<נתן לבון: יש ניצולי שואה מרומניה, מבולגריה, מטוניס ומלוב שהיו בעוצר והם לא מקבלים מה שמקבלים חבריהם שעלו לפני 1953.

<נתן לבון: אלה מקבלים קצבה חודשית של לפחות 2,200 שקלים לחודש ועם התיקון של לפיד, מקבלים 300 שקלים.

<נתן לבון: כ-3,600 שקלים מענק שנתי, זה 300 שקלים לחודש.

<נתן לבון: תעשו את החשבון מה קורה.

<נתן לבון: יש כאן אשליה של התקשורת, של משרד האוצר, של דוברים שונים שאומרים שפתרו את כל הבעיות, הושוו הזכויות אבל חמישים אלף ניצולי שואה מאותן ארצו לא מקבלים.

<נתן לבון: כן לזקן הגיש בנושא הזה בג"ץ וההליך בבג"ץ נמשך הרבה זמן.

<נתן לבון: הוועדה חייבת להוביל הצעת חוק לתיקון המצב כי הזמן הוא קצר והמלאכה מרובה ואסור להפלות חמישים אלף ניצולי שואה רק בגלל זה שהם עלו אחרי 1953.

<נתן לבון: מי שקורא היום את העיתון, יש דוגמה אחת משמעותית של שתי אחיות.

<נתן לבון: האחת עלתה קודם והשנייה עלתה אחר כך.

<נתן לבון: אחת קיבלה ואחת לא קיבלה.

<נתן לבון: אחת מהן בינתיים כדרך העולם נפטרה.

<נתן לבון: זה דבר מאוד חשוב והוא ראשוני ובסיסי.

<נתן לבון: תעזרו לנו להוביל את זה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאמרת דברים מאוד נכונים.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש וברכות על התחלת העבודה של הוועדה הזאת.

דב חנין: זאת ועדה מאוד חשובה ואני בטוח שאת כחברת כנסת עם הרבה יכולת וגישה מאוד מעשית תוכלי לעשות שינוי.

דב חנין: אני מתנצל על שהגעתי באיחור אבל הייתי בדיון בוועדה אחרת.

דב חנין: אני רוצה להגיד שני דברים מאוד בקיצור.

דב חנין: מר לבון שדיבר לפני בצדק מדבר על זה שבהחלט יתכן שהדרך היחידה לעשות כאן איזשהו יישור קו היא לקדם חקיקה שתייצר רף חדש שוויוני לכולם ותתגבר על הבעיות שנוצרו לאורך השנים.

דב חנין: אני בעד זה.

דב חנין: אני בעד זה וגברתי יושבת הראש, אם את מוכנה להוביל את הדבר הזה, אני, אפילו שאני לא חבר בוועדת המשנה הזאת, אשמח להצטרף.

דב חנין: במקביל לזה אנחנו חייבים להמשיך ולעבוד על הבעיות הנקודתיות ויש הרבה בעיות נקודתיות.

דב חנין: אלמנים/אלמנות, שורה ארוכה של בעיות.

דב חנין: אני אפילו לא אפרט את זה כאן.

דב חנין: אני רוצה להגיד לכם מתוך היכרות עם היום יום שבדרגים המקצועיים – ונמצאת אתנו כאן עפרה שעושה ככל שביכולתה, כמובן בנתונים של תקציב נתון כי היא לא שולטת בתקציב המדינה, כדי להתמודד ולפתור בעיות.

דב חנין: לכן הוועדה הזאת יכולה להיות זירה במקביל למאמץ הזה, ואני בעדו, לתקן את החוק וליישר קו ולעשות באמת צדק.

דב חנין: אני בעד זה.

דב חנין: במקביל לזה צריך באופן נקודתי, באופן סבלני ועם הרבה מרץ ואנרגיה לטפל בנקודות אחת לאחת.

דב חנין: יש לנו הרבה נכונות בדרגים המקצועיים של הממשלה וצריך לנסות למצות את הנכונות הזאת כדי לעשות שינוי.

דב חנין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: שימו לב שהצטרף אלינו יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת אלי אלאלוף.

טלי פלוסקוב: הוועדה הזאת קמה בזכותו ותודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהיום רק התחלנו לדבר.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שיש כאן הרבה אנשים שרצו לדבר.

טלי פלוסקוב: אנחנו נבקש לקיים את ישיבת הוועדה הבאה כמה שיותר מהר כדי שנמשיך לטפל בנושא.

טלי פלוסקוב: הדברים ברורים.

טלי פלוסקוב: אנחנו ממשיכים את הדרך והיעד על הלוח.

טלי פלוסקוב: זה היעד שלנו בשלב הראשון.

טלי פלוסקוב: אנחנו נמשיך לעבוד ולבנות כמו שאמרתי תכנית עבודה ונפתור את הבעיות, ויש לנו הרבה, לפי הסדר שנקבע ביחד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכולם.

טלי פלוסקוב: אני מתנצלת על שלא נתתי את זכות הדיבור לכל אחד.