ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 162, 2016-03-22 13:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מחדשים את ישיבת ועדת החוקה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו הצעת חוק חשובה שעברה קריאה ראשונה, ואנחנו רוצים להכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שבעל ההצעה יציג את ההצעה.

דוד ביטן: קיימנו דיון ארוך מאוד בישיבה האחרונה.

דוד ביטן: הגענו לסיכומים עם משרד המשפטים כמו שהתחייבתי.

דוד ביטן: היועץ המשפטי של הוועדה ביקש ממני עוד מספר שינויים ושיפורים שקשורים להליך החקיקה, כמו מועד תחילה ותחולה.

דוד ביטן: גם לזה הסכמתי.

דוד ביטן: אני חושב שאפשר לסיים את זה מהר מאוד.

דוד ביטן: אני רציתי להוסיף איזושהי תוספת ונאמר לי שזה קצת בעייתי.

דוד ביטן: בדיון הקודם אמרת שאפשר לפתוח תיק הוצל"פ גם אם נניח הצ'קים - עברו שבע שנים, והחייב צריך להגיש בקשה.

דוד ביטן: נראה לי שזה מיותר.

דוד ביטן: המחשב יכול לא לתת לפתוח במקרה כזה.

דוד ביטן: למה הוא צריך לפתוח ואני צריך להגיש?

<ענת הר אבן: לפי חוק ההתיישנות, טענת ההגנה ולא חרב.

<ענת הר אבן: זה לא משהו שהוא מונע.

דוד ביטן: בבית משפט, אבל לא בהוצאה לפועל.

דוד ביטן: בהוצאה לפועל צ'ק יש לך שבע שנים.

<ענת הר אבן: זה שינוי מהותי של חוק ההתיישנות.

<מיכל אלבז: אנחנו לא יכולים להסכים לזה בשלב הזה.

דוד ביטן: אמרתי - רק אם את תסכימי.

דוד ביטן: אמרתי את זה במפורש.

דוד ביטן: אני לא מנסה לעשות מחטף.

דוד ביטן: נגיש עוד הצעת חוק.

ניסן סלומינסקי: טוב, יש לך הזדמנות.

דוד ביטן: אמרתי בדיון הקודם שזוכה שמחזיק את הצ'ק יותר משבע שנים אז לכאורה הוא יכול לפתוח תיק הוצאה לפועל, והחייב צריך להתגונן ולהגיד שיש התיישנות.

דוד ביטן: אני אומר שבדברים ברורים כמו אם עברו שבע שנים על צ'ק אז אי-אפשר יהיה לפתוח לו תיק הוצאה לפועל.

דוד ביטן: אם הוא רוצה אורכה שיגיש בקשה לבית משפט.

דוד ביטן: אבל הם אומרים שהם לא מסכימים כרגע.

ניסן סלומינסקי: לא שהם לא מסכימים.

ניסן סלומינסקי: זה שינוי שדורש שינוי בחוק ההתיישנות שזה סיפור הרבה יותר.

דוד ביטן: נגיש הצעת חוק.

ניסן סלומינסקי: תגיש הצעת חוק

דוד ביטן: חשבתי שלא פותחים.

דוד ביטן: אגב, הייתי בטוח.

דוד ביטן: בשביל מה להוביל את החייב לבקשות סרק?

ניסן סלומינסקי: אלעזר, בבקשה.

אלעזר שטרן: כמה הערות: הערה אחת – נושא התחילה.

אלעזר שטרן: מתי החוק ייכנס לתוקף?

אלעזר שטרן: אני מציע שלגבי זה אחר כך רשות האכיפה והגבייה תגיד כמה זמן מבחינת ההיערכות שלהם.

דוד ביטן: אין בעיה, בסדר.

<ענת הר אבן: לפי התפתחות הדיון.

אלעזר שטרן: הנקודה השנייה שהיא חשובה היא נושא התחולה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, מה קורה במצבים שבהם אדם מחזיק כבר היום פסק דין או שטר וחלפה תקופה מסוימת.

אלעזר שטרן: זה יכול להיות שלושה חודשים או שנה או חמש שנים.

דוד ביטן: הסכמתי, אין בעיה.

אלעזר שטרן: אני בעמדה שמבחינתי עדיף כדי לעשות את זה כמה שיותר נקי, שלגבי אנשים שכבר היום מחזיקים - - -

דוד ביטן: שמהיום שנה.

אלעזר שטרן: זה יהיה מהרגע שהחוק נכנס לתוקף, - - -

דוד ביטן: אז יותר משנה, יהיה שנה וחצי.

<ענת הר אבן: ממילא אנחנו מבקשים שהתחילה תהיה פחות או יותר רק בעוד שנה, או אם יהיו פה שינויים אחרים שנצטרך להיערך אליהם.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: תחילה של שנה אני לא אסכים.

דוד ביטן: לפי זה, זה רק עוד שנתיים.

דוד ביטן: אני לא מסכים.

<ענת הר אבן: כי יש כל מיני שינויים מיחשוביים שצריך לעשות.

ניסן סלומינסקי: שנה.

ניסן סלומינסקי: למה אנחנו מגיעים לשנתיים?

דוד ביטן: שנה יש לך אורכה ועוד שנה לתחילה.

דוד ביטן: זה יוצא שנתיים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: לא, מהיום.

ניסן סלומינסקי: מהרגע שהחוק עובר.

דוד ביטן: אז שנה מהיום.

ניסן סלומינסקי: לא מהיום, מהרגע שהחוק עובר.

<ענת הר אבן: אנחנו מבקשים שיהיה יום תחילה בעוד שנה, ואז ממילא כל פסקי הדין שניתנו עד היום, ממילא הסנקציה תחול עליהם רק בעוד שנה.

אלעזר שטרן: אבל זה לא פותר את הבעיה.

דוד ביטן: לא פותר את הבעיה.

אלעזר שטרן: כי בסופו של דבר כאילו החרב שמתנופפת מעל ראשו של הזוכה היא מתחילה באמת לא מהיום שהחוק מפורסם, אלא מהיום שהנורמה נכנסת לתוקף.

<ענת הר אבן: נכון, אז אנחנו - - -

אלעזר שטרן: אז אם הנורמה נכנסת לתוקף עוד שנה - - -

דוד ביטן: מה את רוצה?

דוד ביטן: שנתיים?

<ענת ליברמן: אבל היא תיכנס מיד לתוקף גם לגבי פסקי דין שניתנו - - -

דוד ביטן: לא, אם השנה חלה ממועד הפרסום אז אין לי בעיה לתת להם שנה.

דוד ביטן: זה באמת לא מעניין אותי.

<ענת ליברמן: ברור.

<מיכל אלבז: צריך להבהיר את זה, זה עניין של נוסח.

<מיכל אלבז: אנחנו לא חלוקים במהות.

ניסן סלומינסקי: כלומר, מי שיש לו ויבוא אליכם אתם תטפלו בזה, גם אם אתם אומרים שאתם צריכים להתארגן באופן רציני שנה.

<מיכל אלבז: אין צורך להתארגן כיוון שבשנה הזו עדיין אין סנקציה גם לפי החוק ש- - -

דוד ביטן: אין לי בעיה.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: אי-אפשר לומר: אנחנו נמנה את השנה מהרגע שהחוק מפורסם כשהוא עוד לא נכנס לתוקף בכלל.

<ענת הר אבן: אנחנו צריכים שיהיה יום תחילה בעוד שנה.

דוד ביטן: לפי מה שהוא אומר זה שנתיים.

דוד ביטן: אני לא יכול להסכים.

<ענת הר אבן: לא, אז לא צריך את מה שהוא אומר.

<ענת הר אבן: מספיק לכתוב תחילה.

דוד ביטן: זאת אומרת, השנה מתחילה - - -

אלעזר שטרן: לא, אני לא חושב שהיא צודקת.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: השנה מתחילה להיספר ממועד הפרסום.

דוד ביטן: התחילה של החוק בעוד שנה – אין בעיה.

אלעזר שטרן: בעצם החרב מתחיל להתנופף מעל ראשו של אדם - - -

אוסאמה סעדי: שנתיים.

דוד ביטן: לא, זה שנה יוצא.

דוד ביטן: כי בשנה הזו החוק הזה לא חל בכל מקרה.

<ענת ליברמן: אלעזר, ייכנס לתוקף עוד שנה, אבל מבחינת התחולה זה יהיה כמו תחולה רטרואקטיבית על מקרים שניתנו כבר היום, על פסקי דין - - -

אלעזר שטרן: וזה בדיוק הבעיה.

<ענת הר אבן: למה?

<ענת הר אבן: אם זה נכנס לתוקף בעוד שנה אף אחד לא נפגע.

אלעזר שטרן: למה לא?

<ענת הר אבן: כי מי שיש לו כבר פסקי דין מלפני כמה שנים אז רק בעוד שנה הוא ייענש.

אלעזר שטרן: אם אני עכשיו, היום, מקבל פסק דין ואני לא יודע.

אלעזר שטרן: אני מחפש בנבו ורואה אם יש משהו, אין משהו.

אלעזר שטרן: אני לא רואה שום דבר.

אלעזר שטרן: רק עוד שנה אני אדע בכלל שהחוק הזה נכנס לתוקף, ורק אז אני אדע שהחרב מתנופפת מעל ראשי.

אלעזר שטרן: איך אני יכול לדעת בכלל?

אלעזר שטרן: זה לא נמצא בספר החוקים כי זה לא נכנס לתוקף.

אלעזר שטרן: איך אני כזוכה שיש לי פסק דין ביד או שטר ביד בשלב הזה יכול לדעת אם החוק לא נכנס לתוקף שיש חרב מעל ראשי?

אלעזר שטרן: ואם אני לא - - - את השנה הזאת אז - - -

דוד ביטן: מדוע אתם צריכים שנה לעניין?

<ענת הר אבן: התארגנות, אסביר.

ניסן סלומינסקי: ואם החוק ייכנס לתוקף איך הוא יידע?

ניסן סלומינסקי: איך אנשים יידעו?

ניסן סלומינסקי: נניח שהחוק נכנס לתוקף.

אלעזר שטרן: אז לפחות יש לו את האפשרות.

אלעזר שטרן: זה נכון שיש פה איזה פיקציה מסוימת, אבל היא נכונה לגבי כל החוקים.

אלעזר שטרן: אני אומר לו: אתה רוצה לבדוק?

אלעזר שטרן: יש לך איפה לבדוק.

אלעזר שטרן: תיכנס, תבדוק.

אלעזר שטרן: זה מופיע על ספר החוקים.

אלעזר שטרן: אדם שלא בודק – זה בעיה שלו.

אלעזר שטרן: אבל פה אין לו אפשרות לבדוק בכלל, הוא לא רואה.

ניסן סלומינסקי: יש מצב שהחוק נכנס לתוקפו כבר מהרגע שהוא יאושר בכנסת והליכים מסוימים יתחילו בתוך שנה עד שתתארגנו.

ניסן סלומינסקי: אבל בינתיים החוק נכנס.

ניסן סלומינסקי: כלומר, לטענה שלך שאם למישהו יש מישהו יש בעיה, הוא מסתכל, החוק נכנס - - -

דוד ביטן: יש לנו שנה מהיום?

דוד ביטן: זה לא משנה אצלם.

דוד ביטן: שנה מהיום, אין בעיה בכלל.

אלעזר שטרן: אני חושב שאם כבר כדאי צריך לעשות הפוך.

אלעזר שטרן: אם אתם אומרים שאתם צריכים נניח היערכות של שנה, גם אם החוק נכנס לתוקף בצורה מידית, המשמעות היא ששום סנקציה לא תינקט בשנה הקרובה בכל מקרה.

<ענת הר אבן: אין בעיה.

<ענת הר אבן: רק בוא נקווה שאין שינויים נוספים שאנחנו צריכים להיערך.

אלעזר שטרן: שניה, שניה.

אלעזר שטרן: בכל מקרה לא תינקט שום סנקציה בשנה הקרובה כי אי-אפשר על-פי החוק.

אלעזר שטרן: ואז אם זה נכנס לתוקף, תחילה מידית, אז אנחנו כן יכולים לומר שהתחולה תהיה רק מ - - -

ניסן סלומינסקי: זה מה שאמרתי, מעוד שנה.

אלעזר שטרן: השנה תימנה מהיום שהחוק נכנס לתוקף שזה מידי.

אלעזר שטרן: ואז בעצם לכם זה גם לא - - -

דוד ביטן: אתם באותו מצב.

דוד ביטן: יש לכם שנה להתארגנות.

דוד ביטן: אתם צריכים להתארגן תוך 11 חודש.

אלעזר שטרן: ניתן לכם את השנה להתארגן, ואותו בן אדם יוכל להיערך מראש.

<מיכל אלבז: אין לנו התנגדות.

<מיכל אלבז: זה עניין של נוסח, רק איך לכתוב.

ניסן סלומינסקי: אוקי, בסדר.

ניסן סלומינסקי: יש עוד נקודות?

דוד ביטן: זה סיכמנו, הלאה.

אלעזר שטרן: יש נקודה שפה המציע לא הסכים, אבל אני חושב שנכון להעלות אותה, לפחות לחשוב עליה.

אלעזר שטרן: בדיון הקודם עשינו איזושהי הבחנה בין הריבית שהיא אמורה לשקף את המחיר של הכסף לבין ריבית שהמשמעות שלה היא סנקציה או תמרוץ בגין פיגור, כשהריבית הראשונה של שמירה על ערך הכסף בכל מקרה תחול, גם אם בן אדם איחר.

אלעזר שטרן: את החלוקה הזו, כך לפחות אני ואנשי הממשלה הבינו מהמציע, שהכוונה שלו בחלוקה הזו היא רק לגבי חוק פסיקת ריבית והצמדה, מבלי לעשות חלוקה דומה לגבי ריביות מכוח הסכם או מכוח דין.

דוד ביטן: נו, ברור.

דוד ביטן: הבנקים יוכלו לתת מה שהם רוצים - - -

אלעזר שטרן: זו נקודה שלא היתה לנו ברורה, והמציע הבהיר שהכוונה שלו - - -

דוד ביטן: אמרתי ששמירת הכסף צריכה להיות - - -

אוסאמה סעדי: דוד, התעסקתי בזה.

אוסאמה סעדי: מבחינת ריבית והצמדה רגילה – אני חושב שזה שומר על ערך הכסף, מבחינת ריבית פיגורים.

אוסאמה סעדי: מבחינת ריבית לפי הסכם, אז אם הוא לא מגיש תוך שנה - - -

דוד ביטן: לא, אני אסביר.

דוד ביטן: לא היית בדיון הקודם.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא מגיש אז מה?

אוסאמה סעדי: אם הוא לא הגיש אז זה רק נחשב מהיום שהוא מגיש.

דוד ביטן: כן, זה בסדר.

דוד ביטן: אבל לא זו הבעיה.

אוסאמה סעדי: אני ייצגתי עובדים והייתי מקבל פסק דין של העובד.

אוסאמה סעדי: היתה שם לא רק ריבית פיגורים, היה שם 20% הלנה.

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה זה הלנה 20% לחודש?

דוד ביטן: כן, זה לפי בית הדין לעבודה.

אוסאמה סעדי: ואז לא הייתי מזדרז להגיש את פסק הדין כי זה אחלה חיסכון בשביל העובד.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: היום זה מה שקורה במס הכנסה.

ניסן סלומינסקי: כסף שהם חייבים זה ה- - -

דוד ביטן: זה מה שאני מסביר.

דוד ביטן: זה חל על הכול, חל על פסקי דין.

דוד ביטן: תפתח בזמן.

אוסאמה סעדי: למה?

דוד ביטן: אתה בעצמך אומר שאתה עושה תרגיל.

דוד ביטן: אני רוצה להסביר.

דוד ביטן: קודם כל, נתחיל מזה שלא פוגעים בזוכה.

דוד ביטן: מדוע?

דוד ביטן: שיפתח בזמן את התיק אז אין שום בעיה.

דוד ביטן: יש לו שנה, אז זה תלוי בו.

דוד ביטן: אם הוא החליט מכל מיני סיבות, ולא משנה - או התרשל עורך הדין ושם את זה בצד ושכח, או המעביד - מהיום שהוא פתח, אם עברה השנה חל החוק הזה.

דוד ביטן: לכן, אין שום בעיה.

דוד ביטן: לא דופקים את הזוכה.

אוסאמה סעדי: אז בשנה הזו שיקבל את ריבית וההצמדה הרגילים.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי.

דוד ביטן: מקבל.

דוד ביטן: העלה היועץ המשפטי של הוועדה עניין.

דוד ביטן: הוא אומר: בואו נשמור על ערך הכסף.

דוד ביטן: בסדר, אתה לא רוצה לתת לו ריבית.

דוד ביטן: אבל תן לו לפחות את הריבית ששומרת על ערך הכסף כשבחוק פסיקת ריבית והצמדה זה אחוז – 1.1.

דוד ביטן: הסכמתי לזה.

דוד ביטן: אמרתי: אין שום בעיה.

דוד ביטן: זה הריבית.

אלעזר שטרן: זה הריבית הרגילה לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה שאמורה להיות מחיר הכסף.

דוד ביטן: כן, ששומרת על ערך הכסף.

דוד ביטן: תבין, הצמדה הוא מקבל.

דוד ביטן: אתה מחזיר אותנו עכשיו לדיון הראשון, תקשיב.

דוד ביטן: את ההצמדה הוא מקבל, את ערך הכסף הוא שומר.

דוד ביטן: בא היועץ המשפטי ואמר: בחוק פסיקת ריבית והצמדה השמירה על ערך הכסף היא 1.1% בתוספת להצמדה.

דוד ביטן: אמרתי: אתה יודע מה?

דוד ביטן: מסכים.

דוד ביטן: לא מתווכח על זה.

דוד ביטן: אני לא בא במגמה שייגרם נזק לזוכה, אני בא במגמה שלא ייגרם נזק לחייב.

דוד ביטן: עכשיו בא היועץ המשפטי ואומר: רגע, אבל בהסכמים, יש בפסקי דין גם ריבית הסכמית.

דוד ביטן: למשל בנק אומר: הריבית ההסכמית של הבנק היא נניח 2% לחודש, אבל הפיגורים זה 5% לחודש.

דוד ביטן: אז תן לו לפחות את 2% ולא 1.1%.

דוד ביטן: זה אני לא מסכים.

דוד ביטן: אני אומר, אני לוקח את חוק פסיקת ריבית שאני נותן 1.1%, מחיל אותו על הכול – גם על פסקי דין הסכמיים וגם זה, זה הכול.

דוד ביטן: זה הוויכוח שלנו.

דוד ביטן: אני לא מוכן לתת יותר מאחוז - - -

אלעזר שטרן: אני לא סיימתי את ההצעה שלי.

אלעזר שטרן: ההצעה שלי היתה - - - קחו את הנמוך מביניהם.

מרב מיכאלי: הנמוך מביניהם, מבין ה- - -

אלעזר שטרן: מבין הריביות ששומרות על מחיר הכסף.

מרב מיכאלי: אם הריבית ההסכמית היא נמוכה מ-1.1.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: אז אם ה-1.1 - - -

<ענת הר אבן: יש שטרות שהם מצמידים רק למדד, שטרות שההסכם בהם שזה לא יהיה חוק פסיקת ריבית והצמדה אלא רק מדד.

<ענת הר אבן: לכן, ביקשנו שיהיה הנמוך מביניהם.

מרב מיכאלי: זה כך או כך לטובת החייב.

מרב מיכאלי: אז הנמוך מביניהם זה יופי.

מרב מיכאלי: זה הצעה מאוד טובה של אלעזר.

ניסן סלומינסקי: להיפך, דוד.

ניסן סלומינסקי: כדאי לקחת את הנמוך.

דוד ביטן: הנמוכה לגבי הכול?

מרב מיכאלי: כן.

דוד ביטן: כשאתה אומר:

דוד ביטן: הנמוך מביניהם, זה לא משנה מה היה בהסכם.

מרב מיכאלי: לא, זה משנה מה היה בהסכם.

אלעזר שטרן: אם ריבית, מחיר הכסף, ההסכמית היא נמוכה יותר מהריבית של חוק פסיקת ריבית והצמדה היא תחול.

אלעזר שטרן: ואם חוק פסיקת ריבית והצמדה - - -

דוד ביטן: מוחל - - -, אז כן - - -

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך.

מרב מיכאלי: אנחנו מצביעות?

ניסן סלומינסקי: כן.

מרב מיכאלי: יש, אז קדימה.

דוד ביטן: מסכים לתיקון.

אלעזר שטרן: להם יש גם כן איזושהי הערה.

דוד ביטן: אנחנו לא מתחילים את הדיון מההתחלה.

דוד ביטן: לשכת עורכי הדין, בכל הכבוד, אמרתם את דעתכם בקריאה הראשונה.

דוד ביטן: לא קיבלנו אותה.

דוד ביטן: לא עושים הכול מאפס, אחרת אי-אפשר להתקדם בשום הליך חקיקה.

<מיכל אלבז: ראשית, לגבי הנוסח של ההתחלה – אנחנו מציעים שיהיה איזשהו נוסח פוזיטיבי שבאמת משקף את ההסכמה הזאת שגם במקרה שהיתה ריבית הסכמית אז שאפשר יהיה לגבות אותה עד גובה של פסיקת ריבית והצמדה.

<מיכל אלבז: שנית, זו איזושהי הצעה שלהם.

<מיכל אלבז: אולי תציגי אותה.

<ענת הר אבן: בסדר.

<ענת הר אבן: אנחנו רוצים להגדיר בדיוק מה זה המועד שבו אפשר היה להגישה לביצוע בלשכת ההוצאה לפועל כדי שזה יהיה ברור ולא תהיינה - - -

אלעזר שטרן: אבהיר קודם את השאלה.

אלעזר שטרן: אנחנו אמרנו בהצעה הזו שכל הסיפור מתחיל, כל השנה מתחילה, מהרגע שהזוכה היה יכול להגיש להוצאה לפועל.

דוד ביטן: כן, אין ויכוח.

אלעזר שטרן: כי לפעמים נגיד בפסק דין אומרים לך: אתה תוך שלושים ימים.

דוד ביטן: מקובל, הסכמתי לזה.

אלעזר שטרן: רגע.

אלעזר שטרן: עכשיו הן מעירות על המונח הזה, בעצם ממתי אדם יכול להגיש.

אלעזר שטרן: כי יש כל מיני מצבים שתיכף הם יפרטו שהם מעוררים שאלות מבחינת מתי אדם יכול להגיש את זה.

דוד ביטן: כמו מה למשל?

<מיכל אלבז: למשל, פסקי דין שניתנו במעמד צד אחד, לעיתים בית המשפט אומר שניתן להגיש לביצוע רק לאחר ההמצאה.

<מיכל אלבז: ואז האדם הזוכה שקיבל פסק דין יכול להשתהות, לא להמציא מטעמים טובים, מטעמים לא טובים.

<מיכל אלבז: לפעמים הוא לא מוצא את החייב.

דוד ביטן: מה במקרה הזה?

<מיכל אלבז: אנחנו מציעים לקבוע כאן איזשהו מועד אחיד לגבי נסיבות כאלה.

דוד ביטן: אין לי בעיה, בסדר.

דוד ביטן: תגידו את הנוסח שאתם רוצים.

<ענת הר אבן: הנוסח: בסעיף זה המועד שבו אפשר היה להגישה לביצוע בלשכת ההוצאה לפועל.

<ענת הר אבן: לעניין פסק דין - בחלוף המועד שנקבע בפסק הדין לביצועו.

<ענת הר אבן: ..

<ענת הר אבן: – כי לפעמים בית המשפט - - -

דוד ביטן: אין בעיה, עם זה אין ויכוח.

<ענת הר אבן: - - -ואם לא נקבע מועד כאמור - לאחר שחלפו 30 יום מיום מתן פסק הדין.

<ענת הר אבן: למה?

<ענת הר אבן: כי באנו 30 יום מיום מתן פסק הדין, כדי שלא תהיה - - -

דוד ביטן: מקובל עליי.

אלעזר שטרן: ואז זה משהו אחיד.

<ענת הר אבן: רגע, ולעניין שטר - - -

<מיכל אלבז: אני רק רוצה להבהיר.

<מיכל אלבז: יש את הסעיף שמדבר על השיקולים - - -

דוד ביטן: אז שם אם יש בעיה מיוחדת חריגה - - -

<מיכל אלבז: דבר כזה שבן אדם ניסה לאתר ולא הצליח, זה כמובן יהיה טעם מיוחד.

דוד ביטן: יקבל אורכה, אין בעיה.

דוד ביטן: בשביל זה נתנו את הסעיף הזה.

<מיכל אלבז: רק רציתי שזה יהיה לפרוטוקול, שלא - - -

מרב מיכאלי: לפרוטוקול זה יהיה טעם מיוחד.

דוד ביטן: גם זה מקובל עליי.

דוד ביטן: גם אני רואה בזה טעם מיוחד, אבל אני לא השופט.

מרב מיכאלי: יכול להיות שאי-אפשר היה לאתר באמת.

<מיכל אלבז: בוודאי, מישהו שיוכיח.

<ענת הר אבן: רק להשלים את ההגדרה.

<ענת הר אבן: לעניין שטר – ממועד הפירעון כמשמעותו בסעיף 81א3(א)(1) לחוק.

<ענת הר אבן: בעצם שם יש הגדרה מפורטת למה זה מועד פירעון של השטר, יום החילול שלו, היום שמגישים אותו – שלא תהיה סתירה.

דוד ביטן: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, רציתם לומר משהו או שאתם מסודרים?

<ליאור שפירא: לא, ממש לא.

דוד ביטן: מטעם מי אתה?

<ליאור שפירא: ליאור שפירא, לשכת עורכי הדין.

<ליאור שפירא: ראשית, יש מצבים אצל לקוחות שהם אוגרים את החובות.

<ליאור שפירא: החוב הוא מאוד קטן, אבל לא רצים מיד להוצאה לפועל או לבית המשפט להגיש אותו.

<ליאור שפירא: מחכים אותו שהוא יהיה הרבה יותר.

<ענת הר אבן: זה תובענות.

<ליאור שפירא: הצעת החוק הזו לא מטיבה אפילו עם אותם חייבים.

<ליאור שפירא: כי מה המשמעות?

<ליאור שפירא: הציבור ירוץ לבית המשפט על כל תיק.

<ליאור שפירא: יתווסף לזה אגרה, יתווסף לזה שכר טרחה.

מרב מיכאלי: למה?

מרב מיכאלי: אבל יש לו שנה.

<ליאור שפירא: לא, אנחנו אוספים את הכול.

<ליאור שפירא: יש המון לקוחות שאוספים.

<ליאור שפירא: אגב, גם בחוק ההוצאה לפועל.

<ליאור שפירא: לדוגמה, בצ'קים.

דוד ביטן: אם יש צ'קים מאותו בן אדם?

<ליאור שפירא: כן.

דוד ביטן: אני לא ראיתי עורכי דין שאוספים.

דוד ביטן: הם פותחים כל פעם כדי לקבל שכר טרחה, עזוב.

דוד ביטן: יש גם עורכי דין שיש להם את הצ'קים ביד, פותחים עשרה תיקים.

דוד ביטן: ראינו גם את הסרט הזה.

<ליאור שפירא: להערת ביניים, החוק אומר ההיפך ממה שאומר חבר הכנסת כי אי-אפשר לקבל שכר טרחה ואגרה - - ועושים אחד ואחד אם יש לך את כל הצ'קים ביד.

<ליאור שפירא: זה כתוב בחוק – אז זה נקודה אחת.

דוד ביטן: מי יודע אם יש לו או אין לו ביד?

דוד ביטן: מי יודע?

דוד ביטן: מישהו יודע?

דוד ביטן: איך?

דוד ביטן: אני פתחתי אחד, אחרי חודש עוד אחד, וקיבלתי את זה אחר כך.

דוד ביטן: מה בדיוק הבעיה עם זה?

דוד ביטן: מי יכול להוכיח את זה?

ניסן סלומינסקי: דוד, תן לו לומר את כל הדברים שלו.

<ליאור שפירא: דבר נוסף, לא ברור לנו מהצעת החוק הזו אם עברנו את השנה, לא עמד בתנאי, לא הגיש את פסק הדין, הריבית – כמה אחורנית מתבטלת?

<ליאור שפירא: מיום פסק הדין ואילך?

<ליאור שפירא: מיום תחילת החוב ואילך?

<ליאור שפירא: החוק לא מתייחס לעניין הזה.

<ליאור שפירא: הענישה של אותו זוכה שמגיע לו את החוב, הוא זכה בבית משפט, אם הוא לא פתח תוך כדי - - -

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כתוב, כתוב.

דוד ביטן: הריבית חלה מהמועד שפתחת, זה הכול.

דוד ביטן: אם היא חלה מהיום אז היא לא חלה אחורה.

<ליאור שפירא: לא, ממתי - - -

<קריאה: אם היא קנס.

מרב מיכאלי: אני לא מוכנה לקבל את ההגדרה שלו.

מרב מיכאלי: אבל צריך להגיד לפרוטוקול, אדוני, שההגדרה של ענישה וקנס לזוכה היא גם לא נכונה וגם לא ראוי להציג את זה כאן ככה.

מרב מיכאלי: זה שמפסיקים את ההפקרות שמותר להם להתפרע ולעשוק, לא עושה את זה קנס ולא עושה את זה עונש.

<ליאור שפירא: אם בית המשפט קבע שזה מגיע לאותו בן אדם.

מרב מיכאלי: מאה אחוז.

מרב מיכאלי: אנחנו לא מדברות על זה.

דוד ביטן: הכוונה שזה חל מאותו רגע.

דוד ביטן: אחורנית זה לא חל בשום מקרה.

אלעזר שטרן: ליאור, זה עולה בצורה מפורשת ממה שכתוב.

אלעזר שטרן: כתוב שזה החל במועד הגשת הבקשה לביצוע.

אלעזר שטרן: זאת אומרת שרק מאותו רגע מתווסף.

אלעזר שטרן: אחורה לא מתווסף כלום.

<ליאור שפירא: לא, אני לא מדבר על המתווסף.

<ליאור שפירא: אם הוא נגרע.

<ליאור שפירא: אני מדבר על הנגרע, לא מתווסף.

אלעזר שטרן: אם מה שכתוב, וזה מה שכתוב כרגע, אם הריבית מתווספת החל מהרגע שהוגשה הבקשה, זה אומר שכל מה שהיה לפני כן, מהרגע שהתחיל - - -

דוד ביטן: לא חל אחורה.

דוד ביטן: אני אגיד לך למה הוא מתכוון.

דוד ביטן: על צ'קים אין בעיה.

דוד ביטן: פסק הדין כותב שהפרשי הצמדה וריבית יחולו נניח מה-1.1.2000 כי התביעה היתה ב-2000.

דוד ביטן: פסק הדין ניתן ב-2003.

דוד ביטן: נטלת את התיק ב-2005.

דוד ביטן: אחורנית הוא לא מקבל ריבית.

דוד ביטן: הוא אומר: עד מועד פסק דין או עד מועד החיוב - - -

אלעזר שטרן: עד מועד ה - - -

<ענת הר אבן: אנחנו הבנו עד מועד פסק הדין.

<ענת הר אבן: ההבנה שלנו שזה עד מועד פסק הדין.

<ענת הר אבן: ממה שאנחנו מבינים, ואם אתם סוברים אחרת אז זה הזמן לכתוב את זה, שממועד פסק הדין אנחנו ניתן לו רק את הריבית המשפטית.

<ענת הר אבן: כל הזמן שהתיק התנהל בבית משפט, מה שבית המשפט קבע – קבע.

אלעזר שטרן: אם הוא היה יכול ללכת, ואם זה לא הוצאה לפועל.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: אין בעיה עם זה.

דוד ביטן: יש לו פסק דין שמאותו רגע, אין בעיה.

דוד ביטן: עד אותו רגע מה שכתוב.

<מיכל אלבז: מה שהיה.

דוד ביטן: כן.

<מיכל אלבז: צריך להבהיר.

דוד ביטן: זה גם הוגן.

<מיכל אלבז: נכון, כי הוא לא השתהה בהליך המשפטי.

ניסן סלומינסקי: יש עוד דברים?

ניסן סלומינסקי: דבריך דברי טעם - זה בסדר.

דוד ביטן: אמרת הערה נכונה.

דוד ביטן: היא גם הוגנת, אין בעיה.

<קריאה: צריך רק לבטא את זה בנוסח.

דוד ביטן: הוא לא מקבל קנס כפול.

מרב מיכאלי: אין קנס בכלל.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: הכוונה – הריבית.

דוד ביטן: אין פה קנס.

דוד ביטן: אמרתי – שיפתח בזמן, אין בעיה.

דוד ביטן: הלכתי בלשון שלו.

מרב מיכאלי: - - - לקבל את הלשון שלו.

מרב מיכאלי: זה משמעותי, סליחה.

דוד ביטן: טוב, קיבלתי את העמדה של המחנה הציוני בעניין.

<ליאור שפירא: הריבית שחלה בגין חיובי ארנונה היא מס לכל דבר.

<ליאור שפירא: האם גם בעניין הזה ה- - -?

דוד ביטן: לא, זה לא מתקן.

דוד ביטן: זה מתייחס להוצאה לפועל, זה הבעיה.

דוד ביטן: אתם רוצים לתקן את זה?

דוד ביטן: אני בעד.

<ענת הר אבן: יש את ההוצאה לפועל.

<ענת הר אבן: יש לנו 180,000 תיקים בהוצאה לפועל, ואם הצעת החוק של המחנה הציוני תעבור אז יותר תיקים מגיעים להוצאה לפועל.

דוד ביטן: אז זה חל.

דוד ביטן: מה שנפתח תיק - זה חל.

דוד ביטן: אבל שם אין מועד תחילה, זה הבעיה.

ניסן סלומינסקי: זה לא בהוצאה, זה המרכז לגביית קנסות.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: אין שם מועד תחילה.

<ענת הר אבן: ליאור, הצעת החוק הזו לא חלה על תובענות.

<ענת הר אבן: הצעת החוק הזו חלה על פסקי דין ועל שטרות.

דוד ביטן: היא לא חלה על העניין השני כי אין מועד תחילה שם.

<ענת הר אבן: אם יהיה פסק דין בנושא של ארנונה אז ככל שלא תגיש את פסק הדין תוך שנה אז הוא יקבל ממועד פסק הדין עד הפתיחה ריבית משפטית, ולא 6% אלא רק 1.1.

דוד ביטן: אם אתם מסכימים אני מוכן להכניס את זה.

ניסן סלומינסקי: לא, יהיה אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: אם יש פסק דין על זה - - -

דוד ביטן: אבל היום הם פותחים בלי פסק דין – על חלק.

<ליאור שפירא: אני רוצה לדעת שהמחוקק יודע שהוא פוטר - - -

דוד ביטן: למשל, על אגרות והיטלים יכול לפתוח תיק הוצאה לפועל רק על מסמך כזה של העירייה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, זה לא הולך.

ניסן סלומינסקי: חלק מאתנו בקי מאוד מאוד וחלק מאתנו פחות בקי.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, בואו נעשה את זה מסודר.

ניסן סלומינסקי: הוא שאל שאלה, מה התשובה?

<ליאור שפירא: אדוני, ברשותך אחדד את השאלה.

ניסן סלומינסקי: הם הבינו את השאלה.

ניסן סלומינסקי: נשמע את התשובה ויכול להיות שזה ייפתר.

ניסן סלומינסקי: יש לכם תשובה למה שהוא שאל?

<ענת הר אבן: כן.

<ענת הר אבן: הוא מדבר על ארנונות.

<ענת הר אבן: את הארנונות אפשר לפתוח בשתי צורות: או להגיש תביעה לבית המשפט במידה שזה עולה על 75,000 שקלים.

<ענת הר אבן: יינתן פסק דין.

<קריאה: זה אני מדבר.

<ענת הר אבן: לפי הבנתנו את הצעת החוק, ככל שלא תפתח את פסק הדין בתוך שנה, אז במקום 6% תקבל ריבית משפטית כמו כל פסק דין אחר.

דוד ביטן: אבל אפשר לפתוח גם בלי פסק דין – זה העניין.

דוד ביטן: אז זה לא חל.

<ליאור שפירא: אדוני, אם זו ההחלטה, - - - חוק כאן גובר על איזשהו חוק.

<ליאור שפירא: על-פי חוק זה מס.

מרב מיכאלי: לא, לא.

דוד ביטן: לא, זה פסק דין.

<ענת הר אבן: חוק ספציפי גובר על חוק כללי - זה כללי הפרשנות.

ניסן סלומינסקי: מיכל, מה את אומרת?

<מיכל אלבז: אני אומרת שבדיון הקודם עלתה במפורש השאלה של חיובי מדינה ולא היינו מודעים לסוגיה הזו.

<מיכל אלבז: עכשיו אם אנחנו רוצים להתחיל דבר כזה, אין כאן את האנשים שיכולים להסכים או לא להסכים.

מרב מיכאלי: אבל זה לא חיובי מדינה.

מרב מיכאלי: סליחה, זה לא נכון.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: פסק דין – אין בעיה.

<מיכל אלבז: הרשויות המקומיות.

מרב מיכאלי: אבל זה גם לא.

מרב מיכאלי: רשויות מקומיות – אותו דבר.

מרב מיכאלי: ליאור, אני שמחה לעדכן אותך שלשכת עורכות ועורכי הדין תומכת בהצעת החוק שלי שחתומים עליה חברות וחברי כנסת מכל סיעות הבית, והיושב-ראש גם, לשמחתי - - -

<מיכל אלבז: הממשלה עדיין לא תמכה בה.

מרב מיכאלי: שניה, אני דיברתי על לשכת עורכי הדין.

מרב מיכאלי: לא אמרתי מילה על הממשלה.

מרב מיכאלי: גם יושב-ראש הוועדה, לשמחתי, תומך בה, בכלל לפעול לביטול פקודת המסים גביה מתוך הבנה שהריביות שמדובר בהן כשמדובר כאילו בפיגורים על כאילו חובות שגם כן אפשר לבדוק, זאת אומרת, שיש גם שאלה האם הם מוכחים, הם לא מסים.

מרב מיכאלי: הם באמת במסגרת הג'ונגל של המערב הפרוע של מה שמתאפשר לבעלי כוח פשוט לגבות ולעשות כסף.

מרב מיכאלי: לכן, ריבית הפיגורים היא לא מס.

מרב מיכאלי: אי-אפשר.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שכמו שריבית הפיגורים המופרזת בהקשרים של שטרות ופסקי דין שנעשה בה שימוש לרעה, ואם אנחנו מונעות ומונעים את השימוש לרעה זה לא קנס ולא עונש, אותו דבר צריך לעשות כלפי המדינה.

מרב מיכאלי: מה שהיא מאפשרת לגופים מגוונים שהם לא בהכרח המדינה עצמה, אבל היא מאפשרת לגופים מגוונים לעשות דרך פקודת המסים גביה, אז אין סיבה לראות בזה מס גם אם לצורך העניין.

מרב מיכאלי: התשובה הקצרה לתשובתך היא כן.

מרב מיכאלי: המדינה מודעת ותעמוד בתוצאות.

<ליאור שפירא: אגב, אנחנו בהחלט מברכים על הצעת החוק - - -

דוד ביטן: אבל נתנו לך תשובה לעניין.

דוד ביטן: אם פתחו פסק דין זה בפנים.

דוד ביטן: אם לא – לא.

<ליאור שפירא: העניין הוא שאם תבוטל פקודת המסים גביה, כל התביעות - - -

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: בוא נעזוב את זה.

מרב מיכאלי: נכון, נכון.

<ליאור שפירא: חלק מהתביעות היום כן מתנהלים בבתי המשפט.

מרב מיכאלי: נכון, אז זה מה שענת אמרה.

ניסן סלומינסקי: אז התשובה שהם אמרו מספקת?

<מיכל אלבז: רק שניה.

<מיכל אלבז: אנחנו רוצים לוודא שזה מקובל על האוצר.

<ליאור שפירא: שניה, אדוני.

<ליאור שפירא: הריבית בגינם היא מס.

<ליאור שפירא: ולכן, אם הוועדה הזו מוותרת על המס אז רק - - -

דוד ביטן: מה זאת אומרת "מקובל"?

דוד ביטן: אם יש פסק דין זה חל גם עליהם.

דוד ביטן: לא נתחיל להגיד עכשיו: המדינה לא.

דוד ביטן: עכשיו הוא יגיד שלא מקובל, אז מה נעשה?

דוד ביטן: לא נעביר את הצעת החוק?

דוד ביטן: באמת, יש גבול לכל דבר.

<מיכל אלבז: אבל דיברנו בשבוע שעבר - - -

אלעזר שטרן: היא צודקת במובן הזה שבפעם הקודמת - - -

ניסן סלומינסקי: לא דיברו על זה אז, אז - - -

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: אני העליתי את הנקודה שההיגיון של החוק שלך מחייב להחיל את זה גם על חובות כלפי המדינה ולא רק בהוצאה לפועל.

דוד ביטן: רק בפסקי דין, אמרתי במפורש.

אלעזר שטרן: אתה אמרת שעקרונית זה נכון, אתה מסכים.

אלעזר שטרן: רק שהממשלה לא הסכימה.

<ענת ליברמן: למדינה יש את הכללים שלה בשיהוי.

<ענת ליברמן: אנחנו מדברים עכשיו על חוק ההוצאה לפועל.

<ענת ליברמן: זה לא - - -

אלעזר שטרן: לא, לא – נכון.

אלעזר שטרן: הכיוון שלי היה שצריך לעשות עוד כמה דברים, זה מרכז לגביית קנסות וכו'.

דוד ביטן: זה מיותר לשאול אותם.

דוד ביטן: זה כמו שאלת קיטבג.

דוד ביטן: אני מסכים לזה, אם - - -

מרב מיכאלי: מיכל, ברור שזה לא חל עכשיו על פקודת המסים גביה.

מרב מיכאלי: רק מה שהולך דרך ההוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: מה שדרך ההוצאה לפועל – דרך ההוצאה לפועל.

אלעזר שטרן: לא, בסדר.

אלעזר שטרן: אבל מיכל אמרה ש- - -

דוד ביטן: אני עומד בהסכמים.

דוד ביטן: אני אמרתי שאני לא זה, אז לא.

דוד ביטן: אין לי בעיה.

ניסן סלומינסקי: בואו, באמת.

ניסן סלומינסקי: זה כמו תזמורת שאני המנצח אבל אין לו כלי נגינה ואני צריך להשגיח שכל כלי נגינה יפעל בזמן טוב, אחרת יהיה בלגן ולא ישמעו את המנגינה היפה.

<מיכל אלבז: אנחנו ננסה לברר.

<מיכל אלבז: אנחנו מנסים לקבל תשובה.

דוד ביטן: איזה תשובה?

דוד ביטן: אני רוצה להבין איזה תשובה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו החלק שלך להגיד תהילים שאותו אחד יענה.

דוד ביטן: לא הבנתי מה את הולכת לשאול אותו.

דוד ביטן: מה הבעיה?

<ענת הר אבן: שהוא מודע לזה שהצעת החוק שלך הולכת לחול לגבי פסקי דין של המדינה.

<ענת הר אבן: זו השאלה שנשלחה.

דוד ביטן: למה לא?

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אז המדינה מחוץ לתחום בכל דבר ועניין?

מרב מיכאלי: המדינה מעדיפה להיות מעל החוק.

<מיכל אלבז: לא.

<מיכל אלבז: אנחנו בודקים שזה - - -

דוד ביטן: זה לא חל על הליכים מינהליים.

דוד ביטן: הליך מינהלי - זה לא חל עליו.

דוד ביטן: זה הכול, מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: יש לכם הסכמה?

ניסן סלומינסקי: יחול?

<ליאור שפירא: אנחנו בדעתכם בלשכת עורכי הדין, של חברי הכנסת.

דוד ביטן: בשביל מה העלית את זה?

דוד ביטן: אם לא היית מעלה לא היו שואלים, אתה מבין?

דוד ביטן: אבל לא משנה.

דוד ביטן: לא ניכנס לזה.

דוד ביטן: לא שואלים סתם.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: יותר טוב שיעלה.

מרב מיכאלי: אולי בינתיים נראה אם יש להם עוד הערות.

דוד ביטן: היום המדינה כמעט הכול בפקודת המסים גבייה היא גובה.

דוד ביטן: איפה פסקי דין?

דוד ביטן: איזה פסקי דין יש למדינה בכלל?

דוד ביטן: שום פסק דין היא לא עושה.

ניסן סלומינסקי: נכון שאין לכם יותר הערות?

ניסן סלומינסקי: כן, אדוני.

<דני וקס: נוסח החוק לא אומר בצורה פוזיטיבית מה הריבית שתחול בתקופה ההשהיה.

<דני וקס: בדיון הקודם הרי הוסיפו גם את הנושא של ריבית הסכמית.

<דני וקס: מסוף הדיון בדיון הקודם לא היה ברור.

<דני וקס: אם מדובר שזה חל גם על ריבית הסכמית, מדוע בתקופת ההשהיה לא יצוין בנוסח החוק שתחול הריבית ההסכמית?

<דני וקס: מדובר פה על ריבית משפטית.

<דני וקס: אין הגדרה של ריבית משפטית, מה זה ריבית משפטית.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: חוק פסיקת ריבית והצמדה.

דוד ביטן: הוא אמר את זה.

<דני וקס: זה חוק ריבית והצמדה.

<דני וקס: אבל אין שם הגדרה מה זה המילה ריבית משפטית.

ניסן סלומינסקי: דני, שאלת את השאלה.

ניסן סלומינסקי: תשובה.

<ענת ליברמן: קודם כל, אתה צודק.

<ענת ליברמן: אנחנו בודקים שמבחינת הניסוח צריך לקבוע מה קורה בתקופת ההשהיה.

<ענת ליברמן: קודם כבר הוסכם על זה מבחינה עקרונית שבתקופת ההשהיה תחול הריבית המשפטית לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה.

<ענת ליברמן: בחוק פסיקת ריבית והצמדה בסעיף 1, סעיף ההגדרות, יש הגדרה להפרשי הצמדה וריבית.

<ענת הר אבן: אנחנו מבקשים שהנוסח יהיה פוזיטיבי, לא שלילי.

<קריאה: מתי מתקנים את כל הדברים?

<ענת ליברמן: בנוסח, זה עניין של נוסח.

אלעזר שטרן: בוודאי שעכשיו לאור ההסכמה של המציע אנחנו נצטרך לשנות את הנוסח.

אלעזר שטרן: נאמר גם מה כן חל וגם מה לא חל.

<קריאה: לא צריך לכתוב מה לא חל.

<ענת ליברמן: לא.

<ענת ליברמן: צריך את הנוסח לחלק לשתי תקופות.

<ענת ליברמן: כלומר, מהתקופה של מועד פסק הדין או מה שקבענו כמועד שבו יכולת או מועד החילול עד הגשת התביעה להוצאה לפועל שאז תחול הריבית המשפטית, ולא משנה אם היתה באותה תקופה ריבית הסכמית או ריבית אחרת לפי דין.

<ענת ליברמן: שוב, ובלבד שהריבית ההסכמית אם היא יותר נמוכה - - -

דוד ביטן: תנסחו ביחד את זה.

דוד ביטן: אין לנו בעיה.

<ענת ליברמן: וממועד פתיחת התיק תחול או הריבית ההסכמית או ריבית הפיגורים אם זה היה פסק דין, או ריבית לפי כל דין אם זה היה בית דין לעבודה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, עוד הערות?

ניסן סלומינסקי: אם כך, אתם תנסחו את הנוסח שדובר פה ואנחנו מצביעים.

אלעזר שטרן: רק שניה, אני רק רוצה לוודא.

אלעזר שטרן: נושא התחילה והתחולה - אנחנו מסכמים על זה שהתחילה היא מידית, אבל התחולה היא בעצם שעל פסקי דין ועל שטרות שכרגע כבר ניתנו - - -

דוד ביטן: כן.

<ענת הר אבן: אבל כולנו מסכימים שהמשמעות היא שפסק הדין הראשון שהוראות החוק האלה תחולנה יהיה בעוד שנה.

אלעזר שטרן: עוד שנה.

דוד ביטן: כן, זה ברור.

אלעזר שטרן: זה המשמעות – שבעצם השנה תימנה מהיום שהחוק הזה יקבל - - -

<ענת הר אבן: זה עניין סמנטי, אנחנו מסכימים.

ניסן סלומינסקי: אתם תנסחו.

דוד ביטן: אוקי.

דוד ביטן: זהו, סיימנו להיום?

ניסן סלומינסקי: רגע, אנחנו צריכים להצביע.

ניסן סלומינסקי: ניתן לדוד להצביע או לא?

דוד ביטן: אין לי בעיה גם לא להצביע.

דוד ביטן: אתם שתיים נגד אחד.

דוד ביטן: אני אעשה לכם תרגיל, אני אצביע נגד החוק.

דוד ביטן: מה תגיד על זה?

ניסן סלומינסקי: אם כך, בוא נתחיל עכשיו משא ומתן קואליציוני.

ניסן סלומינסקי: יש לי כמה תביעות אליך, אגיש לך רשימה.

ניסן סלומינסקי: אתה חותם עליהן כבר?

דוד ביטן: מרוב חוקים שיש לך פה, אנחנו צריכים לקחת ממך.

דוד ביטן: לא אתה צריך להביא לנו.

ניסן סלומינסקי: לא, אני מביא לכם הרבה הרבה חוקים.

ניסן סלומינסקי: חוץ מזה, יש כמה דברים שאני מוכן להעביר אליך.

ניסן סלומינסקי: למשל, את הנושא של הקוד האזרחי.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לקבל אותו?

מרב מיכאלי: חברות וחברים, אדוני היושב-ראש, אני באתי רק בשביל להצביע על החוק הזה שהוא כל כך חשוב לי ואני מאחרת בטירוף.

מרב מיכאלי: אז בבקשה בוא נצביע.

דוד ביטן: עמדתי בהסכם?

דוד ביטן: למה המשנה - - - אמר שאני לא אעמוד בהסכם בוועדת שרים?

דוד ביטן: אמרו לי שהוא אמר את זה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הוא לא מכיר אותי, הוא לא יודע.

דוד ביטן: איך הוא יכול להגיד דבר כזה?

דוד ביטן: סתם הוא אמר: ביטן לא יעמוד בהסכם.

<מיכל אלבז: אני לא הייתי בוועדה הזו.

<מיכל אלבז: אנחנו הודינו לך בישיבה הראשונה על התיאום.

דוד ביטן: אני אמרתי – אני אעמוד.

דוד ביטן: אין דבר כזה שאני לא אעמוד.

מרב מיכאלי: מה אכפת לך שהוא אמר?

מרב מיכאלי: ביטן, באידיש אומרים: "האט ער געזוגט" - אז הוא אמר, אז הוא אמר.

דוד ביטן: הוא אמר בישיבה שביטן לא יעמוד.

דוד ביטן: כך אמרו לי.

מרב מיכאלי: יאללה, ביטן.

מרב מיכאלי: תצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את החוק לפי כל ההסכמים שדובר פה וכפי שהוא ינוסח ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

מרב מיכאלי: פה אחד.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: כל הכבוד, דוד.

ניסן סלומינסקי: אושר לקריאה שנייה ושלישית.

<רן מלמד: תודה וברכות גדולות, אדוני.

ניסן סלומינסקי: ישר כוח, אדוני.

ניסן סלומינסקי: הישיבה הזו נעולה.