ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 200, 2016-03-14 12:30

איתן כבל: שלום לכולם, אני מבקש להתחיל ישיבה שנייה של ועדת הכלכלה, היום יש לנו אורחים מכובדים.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, שרת המשפטים חברתי, יגיע גם שר האוצר חברי, נגידה נכבדה, רשם, דובר, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אנחנו היום, כך אני מקווה וגם מאמין, זה הדיון האחרון בהצעת חוק נתוני אשראי, התעש"ו-2015.

איתן כבל: ואני בהזדמנות הזו רוצה למשנה לומר מזל טוב ליום הולדתה.

<נדין בודו טרכטנברג: תודה.

עיסאווי פריג': אה, כן?

עיסאווי פריג': מזל טוב, נדין.

<נדין בודו טרכטנברג: תודה.

איתן כבל: מזל טוב מכולנו.

איתן כבל: אני בטוח שכולנו מצטרפים לברכות.

עיסאווי פריג': איך אתה יודע את הדברים האלה?

איתן כבל: באמת שתהיה לך שנה נפלאה.

<נדין בודו טרכטנברג: תודה תודה.

איתן כבל: מכל הלב.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר כך: אני רוצה להכניס סדר לתוך הדיון.

איתן כבל: אנחנו נמצאים כבר אחרי הישורת האחרונה, נשארו לנו עוד ארבעה סעיפים שאנחנו מביאים אותם היום לדיון, ורק כי התחייבתי לחברים שלי שלא יכלו להגיע לדיון האחרון, שאשאיר את הנושא פתוח.

איתן כבל: היום נעלה את הבקשה לדיון מחודש של חבר הכנסת יעקב פרי ואיילת נחמיאס ורבין בסעיף 31 –בקשת נותן אשראי לקבל חיווי אשראי מלשכת האשראי.

איתן כבל: הנושא השני זה הבקשה לדיון מחודש של חבר הכנסת איתן כבל בסעיף 85 – הוספת הפרות נוספות לעיצומים הכספיים: א.

איתן כבל: לשכת אשראי שרישיונה בוטל ופעלה שלא בהתאם להוראות הממונה לפי סעיף 11(ד).

איתן כבל: ב.

איתן כבל: מקור מוסמך שהעביר מידע למאגר שלא בהתאם להוראות סעיף 16(ד).

איתן כבל: אלה בעצם הדברים.

איתן כבל: וכמובן, אני מבין, אתי, לגבי סעיף התחילה, שהבנתי גם שיש הסכמה בין משרד האוצר לבין בנק ישראל.

<אתי בנדלר: נכון.

איתן כבל: אז גם בעניין הזה - - -

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: וסעיף של ביצוע ותקנות.

<אתי בנדלר: ועוד סעיף אחד, אדוני.

<אתי בנדלר: סעיף 117(ג) לגבי הפרסום הראשון בקשר ל - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אבל בואו קודם כול נעסוק ברוויזיות.

איתן כבל: רצית לומר משהו?

<אתי בנדלר: הייתי מציעה ללכת פשוט לפי סדר הסעיפים.

<אתי בנדלר: אה, סדר הסעיפים זה רוויזיה על 31.

איתן כבל: רוויזיה, נכון.

איתן כבל: אז ברשותכם, אעלה את הבקשות – יש שתי בקשות לרוויזיה.

איתן כבל: מי בעד הבקשות?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור הבקשות לרוויזיה – רוב

איתן כבל: הבקשות לרוויזיה אושרו.

איתן כבל: תודה, הבקשות אושרו.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת יעקב פרי, אנא הצג.

איתן כבל: לאחר מכן איילת נחמיאס ורבין תציג, ונקבל את ההכרעות.

איתן כבל: בבקשה.

יעקב פרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: שרת המשפטים, גברתי הנגידה, אני ביקשתי או מציע לשנות קמעה את סעיף 31.

יעקב פרי: הנימוקים שלי הם שלהבנתי מנגנון של חיווי דעה, כפי שמובא בנוסח של 31, קובע שתהיה מסירת מידע אודות לקוח ללא קבלת הסכמתו, אלא די ביידוע של הלקוח.

יעקב פרי: ואני חושב – אני לא חושב, על-פי סעיף 1 לחוק הגנת הפרטיות, אני מצטט: לא יפגע אדם בפרטיות של זולתו ללא הסכמתו.

יעקב פרי: ולכן אי הסכמת קבלה מפורשת של הלקוח מנוגדת לסעיף הזה.

יעקב פרי: גם בסעיף 11 לחוק של הגנת הפרטיות, ואחסוך לכם את הציטוט, נאמר שם שהדבר יכול להיחשב להפקרת זכות חוקתית.

יעקב פרי: והנוסח הנוכחי של 31 סותר את הדרישה הזאת.

יעקב פרי: אוסיף רק בהערה, שגם בארצות-הברית יש חובה לקבל הסכמה מפורשת מהלקוח.

יעקב פרי: ובעיה נוספת ביישום הסעיף במתכונתו הנוכחית היא שללא חתימת הלקוח יוכל תמיד לטעון כל לקוח, כי בפועל לא יידעו אותו ולא ניתן יהיה גם להוכיח אחרת.

יעקב פרי: וכבר שנים רבות מכוח דרישה של הרשות למשפט וטכנולוגיה, רמו"ט, כ-95% מבתי העסק הקמעונאים – אני מדגיש קמעונאים, כי כבר אציע איך לסייג, לטענתי לפחות או להצעתי את הלקוח, בארץ מחתימים בפועל את הלקוחות שלהם כאשר הם משלמים להם בצ'קים.

יעקב פרי: ולא צריך פה להאריך, חברי הוועדה ומי שמשתתף בדיונים מבין על מה אני מדבר.

יעקב פרי: ולכן השינוי המוצע על ידי הוא שנסייג את האמור בסעיף 31 לגופים שעיקר עיסוקם אינו במתן אשראי, כלומר קמעונאים, ואותם בתי עסק או אותם ארגונים יחויבו בקבלת הסכמה מפורשת בכתב של הלקוח.

יעקב פרי: ונשאיר את הנוסח הנוכחי לגבי עסקים שעיקר פעילותם הוא מתן אשראי.

יעקב פרי: תודה.

איתן כבל: תודה, חברי, אני מודה לך.

<אתי בנדלר: סליחה, אני רק רוצה להבין.

<אתי בנדלר: בהתחשב בנימוקים שלך, למה לא לדרוש הסכמה מפורשת גם מבתי עסק שעיקר עיסוקם במתן אשראי?

יעקב פרי: כי אני חושב שאנחנו נכביד, והכוונה היא כמובן לפתוח לתחרות.

איתן כבל: להקל.

יעקב פרי: אני רוצה להקל, אני רוצה לנסות למצוא את דרך הביניים, אבל לא אתנגד כמובן אם זה ילך, איך אומרים, בנוסח שאת מציעה.

יעקב פרי: אין שום בעיה.

יעקב פרי: לא תהיה לי בעיה עם זה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אשתדל לא לחזור על דבריו של פרי, שלדעתי שרטט את זה בצורה משפטית.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כול, אני חושבת, שעם כל המורכבות שמתלווה לחוק הזה, ואני מודה לשרת המשפטים ולנגידה שנמצאות כאן, אנחנו סבורים שהחוק הוא מאוד מאוד מורכב.

איילת נחמיאס ורבין: אני לפחות מוטרדת לא מעט מהיישום שלו, כי אני חושבת שהאתגר הגדול הוא ביישום.

איילת נחמיאס ורבין: והסעיף הזה, הסיבה שאני לפחות הגשתי רוויזיה בעניין הזה, כי אחד הדברים שאני מנסה לדמיין בעניין הזה, ואמרתי את זה ליושב-ראש הוועדה, אני מנסה לדמיין את הסיטואציה בקופה, כשמגיע מישהו ורוצה לשלם, כרגע נניח בכל אמצעי אשראי – שלום, מוריס – בכל אמצעי שהוא רוצה, במיוחד בצ'קים, ובעצם אומרת לו הקופאית, שאני לא יודעת מה תהיה ההתמצאות שלה בחוק הזה, ואני לא יודעת מה תהיה מידת ההבנה שלה על ההסכמה או אי ההסכמה של הלקוח בדבר יידוע על מצבו הפיננסי, ובעצם כל האוטונומיה שלו למעשה נלקחת ממנו באותו רגע.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להוסיף עוד איזושהי הערה שדיברנו עליה הרבה במהלך הדיונים.

איילת נחמיאס ורבין: במידה מסוימת לי הוקל, שהפסקנו להעמיד פנים שהחוק הזה יעזור ל-10% מודרי אשראי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מנסים לעזור פה לשכבה שהיא מעט מעל מודרי האשראי, שבאמת יהיו אולי מסוגלים לתחר את האשראי שלהם בצורה יותר טובה, אחרי שהחוק הזה יעבור וגם התקנות שלו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל צריך להבין למשל שבנושא צ'קים יש אנשים שאין להם בכלל אשראי, צ'קים למעשה זה אמצעי התשלום הנוסף היחיד שיש להם מלבד מזומן.

איילת נחמיאס ורבין: ואז אנחנו באמת נעמיד אנשים במצב שבו הם הולכים לקנות שמפו וקורנפלקס, ולא יודעת, איתרע גורלם, וגורלם הוא ממילא הוא לא כל כך פשוט וטריוויאלי, ולא בטוח שיוכלו לשלם.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני חושבת שאנחנו צריכים לראות, לצד מה שאמר חבר הכנסת פרי, בשילוב אולי מה שאמרה היועצת המשפטית, שליוותה אותנו באדיקות יחד עם אביטל בתהליך החקיקה הזה, איך אנחנו באמת מסתכלים על הסיטואציה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: ואני מודה ליושב-ראש הוועדה שנתן לנו אפשרות לנהל את הדיון הזה היום ולא ביום חמישי.

רועי פולקמן: איתן, אפשר משפט?

רועי פולקמן: רק שאלה.

איתן כבל: בבקשה.

רועי פולקמן: כי הרי המצב היום שיש כבר שירות כזה בשוק.

רועי פולקמן: אפשר שנייה להבין מה אנחנו רוצים לשנות?

איתן כבל: התייחסו אליו.

רועי פולקמן: התייחסו אליו?

איתן כבל: כן.

יעקב פרי: אמרתי, ש-95% לגבי הצ'קים זה קיים.

רועי פולקמן: אוקיי.

רועי פולקמן: אז לכאורה, אנחנו לא משנים, רק מייצרים תחרות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הלקוח מסכים.

איתן כבל: חברים, סליחה.

איתן כבל: איילת.

רועי פולקמן: ההסכמה היא לאגור אותו.

רועי פולקמן: לא, מה שאני אומר, הבקשה שאומרת איילת, שבו יקרה האירוע הזה שישאלו אותך על החיווי הוא לא ריאלי, כי אי-אפשר – אתה מביא את הצ'ק.

רועי פולקמן: לקלוט צ'ק אני מבין, אבל לקבל דיווח אם על הבן-אדם הזה יש "דיפולט" שלילי, זה אוטומטי, אין פה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אתה אומר שזה אוטומטי.

איתן כבל: סליחה, אני מציע שחברי הכנסת בשלב הזה ישאלו את השאלות, לא יחוו את דעתם לעמדת הממשלה.

איתן כבל: אני קודם כול אומר את זה ככה: סיימנו את העניין.

איתן כבל: אני מבקש מנציגי הממשלה להציג את הדברים, להיות ממוקד וגם להיות קשוב לעניינים שמועלים על-ידי חברי וחברות הכנסת.

איתן כבל: בבקשה, ארז.

איתן כבל: ארז קמיניץ, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<ארז קמיניץ: ארז קמיניץ, משנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט אזרחי.

<ארז קמיניץ: חזקה עלינו שאנחנו קשובים, אדוני היושב-ראש.

<ארז קמיניץ: אתה יודע את זה, לאורך כל הדיונים היינו קשובים וניסינו להיענות, עד כמה שניתן, לבקשות חברי הכנסת.

<ארז קמיניץ: בעניין הזה אתה רוצה שנהיה ממוקדים, אז נהיה ממוקדים.

<ארז קמיניץ: אני חושב שדרישה להסכמה פוזיטיבית בהקשרים של חיווי אשראי פשוט יהרוג את הסעיף הזה, ולא נוכל לחלץ את מה שרצינו מתוך - - -

איתן כבל: מה התכלית הראויה שאדוני מבקש לגבי החוק?

איתן כבל: וברגע שנדע מהי התכלית הראויה, אולי נצליח גם למצוא את הפתרונות.

<ארז קמיניץ: זה לא לכל החוק, הלכנו כברת דרך ארוכה עם מטרות החוק, כפי שהובהרו בסעיף 1.

<ארז קמיניץ: אבל בהקשר של חיווי אשראי, אנחנו מבקשים בקשה אחת ממחווה האשראי או מלשכת האשראי.

<ארז קמיניץ: אנחנו מבקשים שיאמר כן או לא.

<ארז קמיניץ: האם יש "דיפולט" שלילי, כפי שנאמר כאן?

<ארז קמיניץ: אנחנו לא מבקשים דוח אשראי מלא, אנחנו לא מבקשים שלשכת האשראי תעביר לבית העסק דוח מפורט.

<ארז קמיניץ: השאלה היא רק האם לעשות את העסקה הקונקרטית, הספציפית, ב-"דיפולט" מסוים שהוא מאוד מאוד מינורי בהקשרים האלה?

<ארז קמיניץ: ולכן אנחנו לא צריכים להעמיס את כל מטרות החוק דווקא על שאלת - - - אשראי.

איתן כבל: ארז, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

איתן כבל: העניין ברור, בוודאי למי שכבר ישב יותר מדיון אחד סביב העניינים האלה.

איתן כבל: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

איתן כבל: תנסה לתת לי את סיפור הדרך שלי כלקוח, שאני עכשיו סיימתי לרכוש את המוצרים בקופה.

איילת נחמיאס ורבין: לא סיימתי.

איתן כבל: לא, סיימתי להניח אותם בתוך העגלה, אני מתקדם לעבר הקופה, ועכשיו הלב שלי ככה, ארז: בום, בום, בום.

רועי פולקמן: איפה אתה קונה, איתן?

רועי פולקמן: זה שנשמע מאוד מפחיד.

איתן כבל: לא, אני אומר את זה, כי אנחנו בני אדם.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, גם אם קונים ב"אושר עד".

איתן כבל: וזה לא משנה.

איתן כבל: זה לא משנה.

איתן כבל: גם אם אתה רואה שוטר, אומר לך: עמוד בצד, אתה מיד עושה בעצמך: מה קרה אתך?

איתן כבל: מה, עשית משהו?

יעקב פרי: אתה מחפש את הסיפור.

איתן כבל: אתה מחפש את הסיפור, אתה מבין?

איתן כבל: מה אני מנסה לומר לך פה?

איתן כבל: תנסה לחשוב במושגים האלה של תור – עכשיו, אתה יודע גם כן איך כולנו עומדים, גם אתה בתור איך אתה עומד, אתה בטח לא תופס מרחק, כמו כולנו, אנחנו מסתכלים כך - - -

<לאה ורון: - - - העגלות של האחרים.

איתן כבל: כן, לרגליים של – כי כולנו ממהרים.

איתן כבל: והיא מתחילה לנהל אתו דין ודברים, והיא אומרת לו: אדוני, האם הצ'ק לדעתך יחזור?

איתן כבל: הרי לא עכשיו יעשו להם קורס להגיד את המשפטים ואת המילים הנכונות.

איתן כבל: אתה מבין מה אני אומר?

איתן כבל: הרי מה, היא תגיד לו, האם אדוני חושב שיהיה לו "דיפולט"?

איתן כבל: האם אדוני חושב או גברתי חושבת?

איתן כבל: עכשיו ככה, כולם מסתכלים, הוא או היא אדומים כמו עגבנייה, לא נעים.

איתן כבל: כבר בא לו לקחת את העגלה ולזרוק אותה שם ורק לברוח משם.

איתן כבל: אני לא מבין את הקטע.

איתן כבל: זאת אומרת, אני מנסה להבין, אתה יודע, איך זה ייעשה.

איתן כבל: או יהיה חדר חושך שבו ייכנס הקופאי וישאל אותו: אדוני, בוא נראה את הצ'ק, האם אדוני יעבור או לא יעבור?

איתן כבל: עכשיו, אני מבין את הצורך.

<ארז קמיניץ: השאלה אם באמת רוצים או לא רוצים.

<ארז קמיניץ: אבל זה המצב היום, אדוני, הדפיקות לב האלה קיימות גם היום.

איתן כבל: לא.

<ארז קמיניץ: רגע, בסופו של דבר לא כל בית עסק מחויב לקבל צ'קים או לקבל אותם.

<ארז קמיניץ: ובסופו של דבר התעשייה שנוצרה סביב הדבר הזה היא רלוונטית לסוג מסוים של חברות, שמייצרות מאגר מידע קונקרטי על סוגי האוכלוסייה השונים.

איתן כבל: ארז, עזוב, אנחנו קצרים.

איתן כבל: אתה יודע מה, עזוב.

<קריאה: - - -

איתן כבל: לא, ארז, תקשיב לי.

<ארז קמיניץ: אני מקשיב.

עיסאווי פריג': קח דוגמה חנות מוצרי חשמל.

איתן כבל: עיסאווי, תודה.

איתן כבל: אני רוצה שתבין, עזוב אותי עכשיו את הסיפורים.

איתן כבל: יש העולם של לפני החוק ויש את העולם אחרי החוק.

איתן כבל: לפני החוק יש מי ששואל, מי שלא, כן, לא, כל אחד לפי – אחרי החוק המשמעות היא שכל בית עסק שאתה מציג בפניו את הצ'ק, יצטרך לשאול אותך את השאלה.

איתן כבל: זה לא אם זה עובד היום – כן או לא.

איתן כבל: תנסה לחשוב שזה מישהו ממשפחתך עומד שם.

<ארז קמיניץ: כבוד היושב-ראש, הואיל ולכל אורך דיוני הוועדה, רני הצליחה לשכנע אותך יותר מאשר אני הצלחתי, אז אני מעביר לרוני והיא תנסה לשכנע אותך.

איתן כבל: גם לא אספר - - -

<רני נויבואר: יש היום חברות במשק שהעיסוק שלהן זה בעצם הן נותנות הבטחת תשלום.

<רני נויבואר: כלומר, אתה נותן צ'ק, אתה עומד בקופה עם דופק הולם, אתה מגיע לקופה, שולף את פנקס הצ'קים שלך.

<רני נויבואר: מה שהחברות האלה היום עושות, לצורך העניין, יש חברה גדולה אחת שהייתה גם נוכחת בדיונים בוועדה, שבעצם, והבאתי פה את הפירוט של השירות שהן נותנות ברשת, הן בעצם נותנות הבטחה על הצ'קים.

<רני נויבואר: הצ'ק חוזר, הן מוכנות לקלוט אותו ולתת החזר לבית העסק.

<רני נויבואר: אגב זה, בעצם הן נותנות שירות נוסף.

<רני נויבואר: הן אומרות לבית העסק בעצם: אם אני מכבדת את הצ'ק, אז תיקח את הצ'ק.

<רני נויבואר: אם אני לא מכבדת את הצ'ק, בבקשה, תגיד ללקוח, זה הסיכון שלך, תגיד ללקוח, אתה יכול לדחות, אתה יכול לא לדחות, אני לא נותנת לך עצות, אבל בעצם הן נותנות שירות דומה.

<רני נויבואר: עכשיו, מה שאנחנו מציעים בהצעת החוק בעצם מבוסס על החוק הקיים.

<רני נויבואר: גם החוק הקיים מאפשר לאנשים, ולא שואל את ההסכמה שלהם, לגבי המידע מסוג המידע שאנחנו הולכים להוציא בחיווי אשראי.

<רני נויבואר: כפי שהסברנו בתהליך, זה לא מידע על מאה אחוז מאוכלוסיית מדינת ישראל, זה על ה-10% האלה שנמצאים כבר היום בחוק הקיים, שלצורך העניין, לגביהם כבר יש היום את השירות הזה.

<רני נויבואר: ולכן המשמעות היא שאנחנו מכבידים על שירות שכבר קיים היום במשק בהקשר הזה, כי היום בחוק שירות נתוני אשראי הקיים מ-2002, שעבר פה בוועדה ותקנותיו עברו פה כמה פעמים.

<רני נויבואר: המשמעות היא שמישהו שיש לו את המידע הזה, שזה המידע השלילי המובהק, זה אזורים שממילא ניתנים מידע, נאספים ללא הסכמה וניתנים לא הסכמה.

<רני נויבואר: הלכנו צעד אחורה ואמרנו, שבהקשר הזה בעצם נדרוש יידוע של הלקוח שמשתמשים, נצמצם את התכליות למה שכתוב בחוק.

<רני נויבואר: ואני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו בדיון על-ידי חברי הכנסת, אם אני מזכירה דברים שנאמרו סביב הדיון על חיווי אשראי.

<רני נויבואר: בעיקרון, הבעיה היא לא רק הבעיה היא של זה שעומד, וגם היום יכול להיות שיגידו לו שלא מכבדים צ'ק שלו.

<רני נויבואר: זו גם היום המציאות.

<רני נויבואר: כלומר, אותה מבוכה הלא קיימת היום, היא תתקיים מחר.

<רני נויבואר: ההבדל בין מה שקיים לבין מה שאנחנו מציעים, זה שבעצם היום חברות מסוימות מאוד עושות את זה.

<רני נויבואר: איך הן עושות את זה?

<רני נויבואר: הן בודקות במאגר שהן מחזיקות.

<רני נויבואר: וכדי להחזיק את הצ'קים האלה במאגרים הם חייבים הסכמה של לקוח.

<רני נויבואר: ולכן הן מחתימות את הלקוח, ואני יכולה להקריא לכם סוג של הסכמה שמופיעה כאן באתר של חברה מסוימת, שבעצם הן מחתימות את הלקוח להסכמה, שלא רק שישאלו לגביו מידע, יבדקו לגביו מקורות מידע רשמיים או שישאלו לצורך העניין בשירות נתוני אשראי, אלא יאספו לגביו במאגרים בתוך החברות.

איתן כבל: אבל זה מה שאומר פרי, שזה בהסכמה.

יעקב פרי: זה מה שאני אומר.

<רני נויבואר: עכשיו, אנחנו חושבים שפתח ההצעה של ההסכמה המפורשת יש בו שני דברים: אחד, לצמצם את השירות הזה, בגלל שכשאני אעמוד בתור, ולצורך העניין הקופאית, שכתוב לידה שלט גדול: סיגריות זה מסוכן, היא תכתוב גם שיש יידוע לגבי חיווי אשראי, המשמעות היא - - -

איתן כבל: שזה כבר עצמו - -

<רני נויבואר: זה יוצר מכשלה.

איתן כבל: - - כבר עצמו, אתה רואה שלט כזה מעל הראש של הקופאית, כאילו, לא יודע, אני מתנצל, אין דעתי נוחה.

<רני נויבואר: דרך אגב - - -

רועי פולקמן: לא, איתן, הבעיה שכבר היום המסופונים האלה נמצאים.

איתן כבל: לא, אם אדוני הקשיב לכל מה שאמרה רני.

רועי פולקמן: שמעתי.

איתן כבל: רני אמרה, כשבא הלקוח שואלים אותו בהסכמה.

<רני נויבואר: לא, לא שואלים אותו.

רועי פולקמן: לא שואלים אותו.

איתן כבל: אם לא, הוא לא מקבל את השירות.

<רני נויבואר: ההסכמה היא שהמידע יישמר - - -

רועי פולקמן: על החיווי לא שואלים אותו.

רועי פולקמן: יש מסוף, הוא בא לשלם עם צ'קים דחויים בחנות.

רועי פולקמן: אומר לו הקופאי: אדוני היקר, לפי החיווי של אותה חברה מונופוליסטית אחת שעושה את זה, הוא יגיד לך: לא, אתה יש לך "דיפולט", אתה ברשימה השחורה.

רועי פולקמן: אדוני היקר, צ'קים דחויים לא, רק מזומן.

רועי פולקמן: זה היום המצב.

רועי פולקמן: אנחנו משפרים את המצב, כי אנחנו - - -

איתן כבל: אבל אתה לא משפר כלום.

רועי פולקמן: זה המצב היום.

עיסאווי פריג': איך אתה משפר את המצב?

רועי פולקמן: בגלל שנייצר אפשרות לעוד - - -

איתן כבל: אתה כבר הלכת למקום אחר.

איתן כבל: תן לנו לסיים את הפרק.

<רן מלמד: לא, כי זה בדיוק יכול לפתור לך את הבעיה.

<רני נויבואר: רגע, אדוני, אני רוצה להסביר למה זה עוד יותר פוגע בפרטיות, כי בעצם אותה חברה היום מנהלת מאגרים משל עצמה.

<רני נויבואר: מה שכאן, נטיית הלב שלכם, שלכאורה היא בסיסית וטובה, היא בעצם לומר, שעכשיו כל חברה שתעשה את השירות הזה תשמור את המידע במאגרים.

<רני נויבואר: הרי כל המנגנון שעשינו היה שהמידע הזה לעולם לא נשמר מחוץ לבנק ישראל.

<רני נויבואר: ועצם זה שתהיה הסכמה מפורשת תלך לדעתנו לשיטה שאומרת שגם שומרים מידע במאגרים.

איתן כבל: שמעתי.

איתן כבל: אוקיי.

<ארז קמיניץ: כי ברגע שיש הסכמה מפורשת בכתב הם יעשו כבר מאגר מידע.

<רני נויבואר: הם יקימו מאגרי מידע נוספים.

<רני נויבואר: אני לא רואה איך זה מצמצם.

<ארז קמיניץ: הם יחתימו את ההסכמה למאגר המידע.

איתן כבל: אוקיי.

יעקב פרי: ההסכמה למאגר מידע.

רועי פולקמן: למאגר כן, לא לחיווי.

<ארז קמיניץ: למה לייצר - - -

איתן כבל: ארז, תודה.

איתן כבל: היועצת המשפטית, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שהבקשה לקבל הסכמה מפורשת של הלקוח בכל מקרה מבחינתי היא שובת לב.

<אתי בנדלר: ואם הוועדה רוצה ללכת לכיוון הזה, ודאי לא אעמוד בדרכה של הוועדה.

<אתי בנדלר: דבר אחד.

<אתי בנדלר: קודם כול, אני לא רואה את הסיבה – רגע, אני חייבת להפסיק.

איתן כבל: רק שנייה, גברתי, שר האוצר.

איתן כבל: אני מצטער שאנחנו לא עומדים כולם, אין חובה כזו.

איתן כבל: סידרנו לך כניסה.

<אתי בנדלר: זה נקרא לעשות כניסה.

איילת שקד: חזרת לכור מחצבתך.

משה כחלון: כן.

איתן כבל: בבקשה, היועצת.

<אתי בנדלר: לכשעצמי, אני לא רואה, בהתחשב בנימוקים שעלו כאן לבקשת ההסכמה המפורשת, אני לא רואה את ההבדל בין בתי עסק קמעונאים לבין כאלה שעיסוקם במתן אשראי.

<אתי בנדלר: להיפך, אולי דווקא אלה שעיסוקם במתן אשראי, יותר נכון לבקש מהם הסכמה מפורשת מאשר מהקופאית בסופרמרקט.

<אתי בנדלר: מכל מקום, אם דורשים הסכמה, אז לדעתי צריך להיות אותו נוסח כמו לגבי דוח אשראי, זאת אומרת שההסכמה תהיה מפורשת לנושא הזה ולא במסגרת הסכמה לניהול מאגרים או אינני יודעת מה.

<אתי בנדלר: וכמובן, צריכים גם להוסיף התייחסות לסעיף העונשין בנושא הזה, כי כמו שיש סעיף עונשין לגבי נותן אשראי שלא קיבל את ההסכמה המפורשת של לקוח – סליחה?

<אביטל סומפולינסקי: לדוח אשראי.

<אתי בנדלר: לדוח אשראי, כמובן.

<אתי בנדלר: כמו שלגבי דוח אשראי יש עבירה פלילית לגבי עוסק שלא ביקש את הסכמתו המפורשת של לקוח, אם הוועדה תחליט שצריך הסכמה מפורשת גם לצורך קבלת חיווי אשראי, אזי צריכים לתקן גם את סעיף העונשין.

רועי פולקמן: זה לא ישים.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, צריך שני דברים.

<אתי בנדלר: דבר ראשון, שההסכמה תהיה מפורשת ולא חלק מאיזשהן הסכמות שהלקוח נותן לצורך כל מיני דברים אחרים למי שנותן האשראי.

<אתי בנדלר: ודבר שני, נושא העונשין.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: יואל, בבקשה.

איתן כבל: שם ותפקיד, יואל.

<יואל בן-אור: יואל בן-אור, כלכלן מהמועצה הלאומית לכלכלה.

<יואל בן-אור: אני רוצה להסב את תשומת לב הוועדה לעוד נקודה שאולי יהיה בה, אם תתווסף דרישת ההסכמה לשירות שהוא מצומצם יותר ויש בו הרבה פחות פגיעה בפרטיות, עכשיו לחייב את כולם לקבל הסכמות אליו, אז כבר יש סיכוי גבוה שהרבה אנשים יבקשו כבר את כל המידע.

<יואל בן-אור: אם כבר ביקשתי הסכמה, אבקש דוח אשראי מלא.

<יואל בן-אור: וגרמנו לפגיעה הרבה יותר גדולה בפרטיות, שאנשים שלא רצינו שיקבלו מידע יזמינו הרבה יותר דוחות אשראי כי כבר דרשו מהם הסכמה.

<אתי בנדלר: צודק לחלוטין.

<יואל בן-אור: זאת אומרת, הדיפרנציאציה הזאת מאפשרת לחלק נכבד מהשוק להסתפק בשירות שפוגע פחות בפרטיות.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה נימוק מאוד חזק.

<ארז קמיניץ: עוד נקודה בהמשך לזה, אם אפשר.

<ארז קמיניץ: אם הוועדה תרצה ללכת להסכמה, אני חושב שהסכמה לעניין חיווי אשראי, אמרנו קודם, אני חושב שזה די יהפוך את חיווי האשראי למשהו שמעט מאוד משתמשים בו.

<ארז קמיניץ: אבל אם הולכים לשם, אי-אפשר שההסכמה הזאת, המפורשת, שהוועדה מבקשת, תהיה גם הסכמה להקמת מאגר מידע.

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי.

<ארז קמיניץ: זה חייבים - - -

איתן כבל: אין על זה ויכוח.

<אתי בנדלר: הסכמה מפורשת לנושא הזה בלבד.

יעקב פרי: גם לא התכוונתי לזה.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: אדוני, אנחנו עובדים יחד מספיק מקרוב כדי שכבר אדע מה אדוני התכוון.

<אתי בנדלר: אני רוצה אולי להתייחס לטענה שהעלה יואל, כדי שחברי הוועדה יתייחסו לנושא.

איתן כבל: ואנחנו מסכמים.

<אתי בנדלר: ההבדל באמת כרגע בין חיווי אשראי לבין דוח אשראי הוא שלצורך חיווי האשראי כרגע לא צריכים הסכמה של הלקוח אלא רק יידוע שלו.

<אתי בנדלר: אבל ההבדל הוא הרבה יותר משמעותי, כי הן לצורך דוח אשראי והן לצורך חיווי אשראי, לשכת אשראי מקבלת את נתוני האשראי מבנק ישראל.

<אתי בנדלר: אבל מה היא נותנת בסופו של דבר לנותן האשראי?

<אתי בנדלר: במקרה של דוח אשראי הוא נותנת דוח מלא עם כל נתוני האשראי שלו.

<אתי בנדלר: במקרה של חיווי אשראי, כל מה שהיא נותנת לנותן האשראי זה כן או לא.

<אתי בנדלר: עכשיו, אומר יואל, בצדק, אם התהליך של ההסכמה יהיה אותו דבר, כך וכך היא תצטרך להחתים את הלקוח על הסכמה מפורשת, למה לה להסתפק בחיווי אשראי?

רועי פולקמן: היא תקבל את כל המידע.

<אתי בנדלר: ואז כל המידע אודות הלקוח יסתובב בידי נותני האשראי, גם מקום שאין צורך בכך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: פרי, יש לך עוד משהו להוסיף, או שנתכנס לכדי - - -

יעקב פרי: נתכנס.

יעקב פרי: יש כל כך הרבה נכבדים פה, שאי-אפשר לא להתכנס.

איתן כבל: האם גברתי יכולה להציע את - - -

עיסאווי פריג': מה, ויתרת על ההסתייגות?

איתן כבל: לא, הוא לא ויתר.

איתן כבל: ההיפך, הגענו לאיזשהו – האם גברתי תוכל להציע לנו את הנוסח?

<אתי בנדלר: זה יהיה תיקון בסעיף 31, ככל שמדובר - - -

איתן כבל: חאג', חשוב לי שארז יהיה קשוב.

איתן כבל: כן, בבקשה, גברתי.

<אתי בנדלר: נותן אשראי לא יבקש מלשכת אשראי חיווי אשראי לגבי לקוח, אלא אם כן הלקוח נתן את הסכמתו המפורשת לכך שנתוני האשראי לגביו הכלולים במאגר יימסרו ללשכת אשראי לשם מתן חיווי אשראי לגביו לנותן האשראי; הסכמת הלקוח כאמור תינתן רק לגבי עסקת אשראי מסוימת.

<אתי בנדלר: זה פחות או יותר הנוסח.

<אתי בנדלר: והוא - - - לנוסח שקיים לגבי - - -

רועי פולקמן: רק שאלה ליועצת המשפטית, רק להבין: זאת אומרת, האישור, ההסכמה היא פעם אחת ללשכה.

רועי פולקמן: ואז כל נותן שירות קמעונאי לא צריך לבקש אישור מהלקוח.

רועי פולקמן: זו הכוונה.

<קריאה: נכון.

רועי פולקמן: נכון.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: לגבי כל עסקת אשראי, הלקוח יצטרך לתת את הסכמתו.

רועי פולקמן: כלומר, כל פעם שאתה משלם בצ'ק, כל קמעונאי צריך - - -

<אתי בנדלר: כן.

איתן כבל: כן.

רועי פולקמן: לא, מה פתאום, זה לא סביר בעליל.

רועי פולקמן: זה לא סביר בעליל.

איתן כבל: סליחה, למה לא?

רועי פולקמן: כי זה לא ישים.

איתן כבל: סליחה, פולקמן, אם אתה יכול לשאול מישהו פעם אחת, אתה יכול לשאול אותו גם בעשר חנויות אחרות.

רועי פולקמן: לא, יש הבדל בלהגיד שאני – לא עשיתי opting-out ללשכת האשראי.

רועי פולקמן: עכשיו קניתי בסופר ושילמתי בצ'קים דחויים, עכשיו כל פעם יבקשו ממני אישור - - -

איתן כבל: לא על כל פריט.

איתן כבל: אתה מסיים, אתה משלם בסוף בצ'ק, שואלים אותך.

איתן כבל: זה האל"ף בי"ת.

רועי פולקמן: זה לא ישים.

רועי פולקמן: זה לא ישים, זה הורג את החיווי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אני לא מסכים, מה קורה?

איתן כבל: הוא לא יקבל את הצ'קים אם אני לא מסכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, יגידו לו: תחזיר את הסחורה?

איתן כבל: זה קורה תמיד.

איתן כבל: אין מה לעשות.

רועי פולקמן: זה לא ישים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - פעם אחת, זה עדיף ממה - - -

איתן כבל: לא, אתה לא שואל אותו – הרי מה העניין?

איתן כבל: הרי לא סתם שואלים אותו.

איתן כבל: זה לא, איך אומרים, מה שהופתענו.

איתן כבל: בן-אדם יש לו היסטוריה כזו שהוא נדרש לשלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך ידעו בסופר שהייתה לו היסטוריה?

יעקב פרי: יודעים, זה לקוחות קבועים.

איתן כבל: הוא יודע את זה.

<ארז קמיניץ: לפעמים כן ולפעמים לא.

איתן כבל: לא, הוא יודע.

איתן כבל: הנחת העבודה היא כזו.

איתן כבל: חבר'ה, בעניין הזה אני מקבל לחלוטין את התיקון.

איתן כבל: אני חושב שאדם צריך לדעת, אדם צריך לתת את הסכמתו בעניין הזה.

איתן כבל: ובסוף, אני אומר את זה גם כן, אולי זה יהיה קשה בהתחלה – קשה באימונים, קל בקרב.

איתן כבל: הניסוח פה שאנחנו מביאים אותו, הוא מייצר מצב כזה - - -

רועי פולקמן: איתן, אבל זה שומר את המונופול היום, שגוף שלא דורש את ההסכמה הזאת, יש לו כבר database על כל ה"דיפולטים" בשוק הישראלי, ואתה אומר לו: שמע, לאחרים את דורש, לחברה האחת הזאת, יש לה היום את כל ה-database, רשימות שחורות של נותני צ'קים.

רועי פולקמן: הוא היום לא דורש ממך את ההסכמה הזאת, הוא לא דורש.

רועי פולקמן: היום הוא לא דורש.

רועי פולקמן: כשאתה בא ל"קסטרו" לשלם, הוא לא דורש ממך את זה.

יעקב פרי: הוא כן דורש.

רועי פולקמן: לא, הוא דורש לאגור.

רועי פולקמן: כשאתה משלם בצ'ק והוא אומר לך: תקשיב, אתה ברשימה השחורה, הוא לא דורש ממך הסכמה.

רועי פולקמן: הוא לא דורש.

רועי פולקמן: בא אותו לקוח קמעונאי ואומרים לו: תשמע, הלקוח הזה, אנחנו לא מבטחים לך אותו, תגבה מה שאתה רוצה, זה על חשבונך, כי יש לי מידע.

יעקב פרי: החברה.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: אז מה עשינו כאן?

רועי פולקמן: על הלשכות החדשות שמנו סייג, המונופול הקיים נשאר.

רועי פולקמן: מה עשינו כאן?

רועי פולקמן: לא שיפרנו את המצב.

רועי פולקמן: לבקש לאגור מידע - - -

איתן כבל: טוב, אוקיי, סליחה.

איתן כבל: אני רוצה להציע את ההצעה הבאה: נלך לכיוון הזה.

איתן כבל: מה שאומר פרי יש בו שכל, אבל פולקמן גם, יוצא לו לפעמים.

יעקב פרי: כן, נכון.

יעקב פרי: קורה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אז גם פולקמן ככה קורה, אבל יוצא לו.

איתן כבל: אני מציע את הדבר הבא: נצביע על הנוסח שמתקיים היום.

איתן כבל: נעלה הסתייגות, וננסה - - -

משה כחלון: ההסתייגות תגיד: נחזור לנוסח הקודם.

איתן כבל: לא, סליחה, שנייה.

איתן כבל: אני מדבר בקול, גברתי.

<אתי בנדלר: כן, אני מנסה להבין.

איתן כבל: אני מנסה לבנות את המנגנון - -

רועי פולקמן: את הפרוצדורה.

איתן כבל: - - שבהסתייגות עד המליאה ננסה לבוא בדברים, כדי למצוא את הניסוח הנכון.

יעקב פרי: מאה אחוז.

יעקב פרי: מקובל עלי.

<קריאה: ואז ההסתייגות תהיה עם הנוסח - - -

איילת שקד: אגיש הסתייגות.

איתן כבל: לא, זו לא הבעיה אם להגיש, גברתי.

<אתי בנדלר: לא, הוא רוצה שהנוסח - - -

איתן כבל: אנחנו לא מנסים לייצר, הבעיה שלנו היא לא בטכניקה, אלא רוצים, כמו שעשינו לאורך כל החוק, להוציא מתחת ידינו את התוצאה הנכונה ביותר.

איתן כבל: זה עכשיו לא - - -

<קריאה: אם אני מבין מה שהיועצת המשפטית - - -

איתן כבל: כן, עזבי, זה אחר כך טכני, נמצא את - - -

<ארז קמיניץ: היושב-ראש, אני מבין שאתה רוצה שנגיד שאנחנו כממשלה מגישים הסתייגות.

איתן כבל: עזוב עכשיו את הטכניקה.

<ארז קמיניץ: לא, אבל עד שזה עולה למליאה, נוסח ההסתייגות מוסכם.

איתן כבל: כן, בסדר.

<אתי בנדלר: סליחה, אני רוצה להבהיר.

<אתי בנדלר: הסתייגות יכולה להיות להצעה שלא קיבלה רוב בוועדה.

<אתי בנדלר: אז קודם כול, צריכים לדעת על מה מצביעים כדי שתהיה הסתייגות.

<אתי בנדלר: וההצעה צריכה להיות מספיק מסוימת, אי-אפשר לנהל דיונים אחר כך ואז אכתוב הסתייגות.

<אתי בנדלר: אני צריכה לדעת עכשיו על מה מצביעים ומה ההצעה האלטרנטיבית.

יעקב פרי: איתן מציע להצביע על הנוסח המצוי עכשיו ב-31.

<אתי בנדלר: לחזור ולהצביע על הנוסח שהתקבל?

<אתי בנדלר: אוקיי.

יעקב פרי: כן, ולדון.

<לאה ורון: בהסתייגות של שרת המשפטים.

<אתי בנדלר: ובהנחה שהיא תקבל רוב?

יעקב פרי: נכון.

<אתי בנדלר: אז בהנחה שהיא תקבל רוב, אז ודאי ששרת המשפטים לא תגיש הסתייגות, כי זה נוסח הממשלה.

יעקב פרי: אם היא לא תקבל רוב, אני אגיש הסתייגות.

יעקב פרי: ואיתן מציע שעד שהיא תגיע למליאה ינסו לקיים דיונים.

<אתי בנדלר: לא, אדוני, הדבר בלתי אפשרי.

איתן כבל: חברים, אני חושב שהיא מדברת שוטף.

איתן כבל: תעזבו אותה, היא בסוף צריכה לנסח את זה.

<אתי בנדלר: תהיה הצעה ואז אניח הסתייגות?

<אתי בנדלר: אין הליך כזה.

רועי פולקמן: לא, רגע.

רועי פולקמן: אפשר לאשר את הנוסח המקורי, ופרי מגיש הסתייגות.

<אתי בנדלר: שמה יהיה תוכנה?

רועי פולקמן: הנוסח שעכשיו הקראת.

איתן כבל: חבר'ה, סליחה.

איתן כבל: פולקמן, אני לא בפירוטכניקה, סליחה, אם עדיין לא היה ברור.

איתן כבל: אני לא מחפש איזה דרך מילוט.

איתן כבל: לא עשינו את זה עד עכשיו, לא נעשה את זה ביום האחרון.

איתן כבל: אנחנו באמת מנסים לעשות את המעשה הנכון.

איתן כבל: נכון לרגע זה יש את ההצעה המונחת כאן לפנינו, יש את ההסתייגות של פרי ושל איילת.

<לאה ורון: ההצעה.

איתן כבל: הצעה, כן.

איתן כבל: שהיא, וואלה, מעלה בפנינו איזה סוג של דילמה, שאנחנו כחברי כנסת יודעים להתחבר אליה.

איתן כבל: מצד שני, מעלה חבר הכנסת פולקמן ונציגי הממשלה, וזה כמעט היינו הך - -

רועי פולקמן: - - - המחקרי, הצעות מקוריות משלי, ממש מקוריות.

רועי פולקמן: אתה מוכן לצטט אותי.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: - - מעלה פה נקודה עניינית, שצריך לתת לה את ההתייחסות.

איתן כבל: היא לא מופרכת, מה שאתה אומר או ארז מעלה.

איתן כבל: ולכן, כדי גם להתקדם בתוך התהליך, אין לנו עוד ימים, גברתי היועצת המשפטית, אני מנסה למצוא את המנגנון שיודע לומר: או שאנחנו מצביעם על נוסח הממשלה, ויש הסתייגות שיודעת לתת לנו את הפרק זמן הזה אל המליאה.

איתן כבל: אני מבין את הבעיה שלך, את אומרת: אני חייבת לדעת מהי ההסתייגות נכון לרגע זה.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני לא צריכה את הניסוח מדויק, אבל העקרונות חייבים להיות מדויקים.

רועי פולקמן: מה שהוכנס עכשיו זה הנוסח.

<קריאה: זו ההסתייגות.

רועי פולקמן: זו ההסתייגות.

איתן כבל: פרי?

יעקב פרי: יהיה בסדר.

<אתי בנדלר: לא, אני לא בטוחה בקשר לזה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: הוא יגיש את ההסתייגות – פרי.

איתן כבל: פרי, יש לי הצעה, שההסתייגות או ההצעה שלך - -

<אתי בנדלר: שתיהפך - - -

איתן כבל: כן, - - שתיהפך להסתייגות, תיכתב במנעד רחב, שנוכל להכניס גם את מה שאתה רוצה.

יעקב פרי: אין בעיה.

איתן כבל: ואם צריך, אתה יודע, לעשות את הקווץ', לדברים שפולקמן אמר.

יעקב פרי: נטפל בזה.

יעקב פרי: מקובל.

איתן כבל: אוקיי?

איתן כבל: אני לא יודע איך תעשו את זה.

איתן כבל: גברתי עשתה הרבה דברים בוועדה, היא גם את זה תעשה.

יעקב פרי: איילת ואני מקבלים.

איילת נחמיאס ורבין: זה מקובל עלי.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר, להסתייגות של חברי הכנסת פרי וורבין נחמיאס - - -

איילת נחמיאס ורבין: אם אומרים נחמיאס ורבין זה יותר פשוט.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט פה בוועדה החליטו - - -

יעקב פרי: יכול גם איילת.

איילת נחמיאס ורבין: וגם אפשר איילת.

איתן כבל: אוקיי, איילת, נקיים דיון נוסף על זה.

איתן כבל: בבקשה.

<אתי בנדלר: במקרה שתגישו הסתייגות, אתם רוצים גם לתקן את הסעיף הפלילי?

איתן כבל: אני מניח שכן.

איילת נחמיאס ורבין: כן כן.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהוא - - -

איתן כבל: חד-משמעית כן.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהוא משקולת מאוד כבדה.

יעקב פרי: נבוא אותך בדברים.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: זה הולך בהתכתבות.

יעקב פרי: טוב.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

רועי פולקמן: רגע, לא הבנתי על מה מצביעים.

<ארז קמיניץ: כן, אבל בהסתייגות גם יהיה שזה לא משמש כמאגר מידע, כן?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אוקיי, אני מעלה להצבעה את - - -

רועי פולקמן: על איזה נוסח?

<קריאה: בנוסח הכתוב.

איתן כבל: סליחה, עוד לא סיימתי את המשפט, אתה כבר שואל אותי מה אגיד.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את ההצעה כפי שהיא מונחת פה לפנינו, הצעת הממשלה, כפי שמונחת כאן לפני חברי הכנסת.

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

<אתי בנדלר: הם לא יכולים להצביע בעד.

איתן כבל: הם מסתייגים, זה בסדר, אוקיי.

<לאה ורון: רק חבר הכנסת פולקמן מצביע בעד.

איתן כבל: כבל וחבר הכנסת פולקמן.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי נגד?

עיסאווי פריג': גם אנחנו נגד, אז צריך להעביר את ההסתייגות.

<לאה ורון: חמישה נגד הצעת הממשלה, וחבר הכנסת פולקמן הצביע בעדה.

איתן כבל: שנייה, גברתי.

רועי פולקמן: אז אני אגיש הסתייגות.

עיסאווי פריג': שהממשלה תגיש את ההסתייגות ותקבל את מה שצריך להיות.

עיסאווי פריג': אתה מקבל את ההסתייגות - - -

איתן כבל: אבל אגיד לך מה ההבדל, עיסאווי.

איתן כבל: חבר'ה, אני יודע שזה בסדר, וגם זה בסדר.

איתן כבל: זה לא עניין.

איתן כבל: העניין הוא כזה, שההצעה של פרי היא טובה, אבל היא לא שלמה.

איתן כבל: אנחנו לא מנסים עכשיו לכופף ידיים.

דב חנין: החוק כולו הוא לא - - -

איתן כבל: דב, נגיע לפרק הזה, אוקיי?

עיסאווי פריג': שהממשלה תגיש הצעה שלמה לטעמך, איך אתה מגדיר אותה.

עיסאווי פריג': ואז תהיה מוכנה למליאה.

איתן כבל: לא לא, שנייה רגע.

איתן כבל: עיסאווי, אתם כנראה לא מבינים.

איתן כבל: עד עכשיו עשינו את הדברים בהסכמה.

איתן כבל: לא, לא הבנת.

איתן כבל: אמרתי את הדבר הבא: ההצעה של פרי, אנחנו רוצים לסדר אותה.

איתן כבל: היא לטעמי יותר טובה, יותר נכונה.

יעקב פרי: יותר גדולים ניסו לסדר אותי, עד היום לא הצליחו.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה, איתן: אם תמצא נוסח יותר טוב, איך תביא אותו אם אנחנו סוגרים - - -

איתן כבל: לא, אתה לא סוגר.

רועי פולקמן: עד ההצבעה במליאה תהיה הסתייגות, ונדון עליה.

עיסאווי פריג': אבל לא תוגש הסתייגות.

רועי פולקמן: למה לא?

איתן כבל: הגיש.

עיסאווי פריג': צריך להצביע עליה.

איתן כבל: עיסאווי, הוא הגיש.

עיסאווי פריג': אבל ההסתייגות, צריך להצביע עליה – נכון, גברתי היועצת המשפטית?

<אתי בנדלר: איפה?

<אתי בנדלר: במליאה?

איתן כבל: במליאה.

יעקב פרי: כאן לא.

<אתי בנדלר: מצביעים על הצעה, אוקיי?

<אתי בנדלר: יש שתי הצעות.

<אתי בנדלר: עכשיו היושב-ראש החליט להעלות את הצעת הממשלה להצבעה.

<אתי בנדלר: אם היא תקבל רוב וההצעה של חברי הכנסת פרי ונחמיאס ורבין לא תתקבל, היא הופכת להסתייגות.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה הכול.

<אתי בנדלר: ואז מצביעים עליה במליאה.

איתן כבל: כי אני אוהב את ההצעה שלו.

עיסאווי פריג': יש תיקון להסתייגות.

עיסאווי פריג': ואם תמצא תיקון ביניים, הוא לא יבוא למליאה.

איתן כבל: הוא יובא למליאה.

עיסאווי פריג': איך יובא?

עיסאווי פריג': טכנית, איך יובא?

איתן כבל: עיסאווי, כנראה לא הבנת.

איתן כבל: אז אסביר ואסביר לאט.

<ארז קמיניץ: ההסתייגות של המדינה תהיה רחבה במנעד.

איתן כבל: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תישאר הסתייגות בנוסח אחר.

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: זה מה שאנחנו כל הזמן בהסתייגויות.

איתן כבל: מביאים את ההצעה שלו - - -

איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו מצביעים עליה במליאה.

<אתי בנדלר: ההסתייגות צריכה לתאום לדברים שנאמרו כאן.

איילת נחמיאס ורבין: מעולה.

<אתי בנדלר: אם אתה שואל אותי אם יוכלו להביא הצעה אחרת ואותה ארשום כהסתייגות, תשובתי היא: לא.

איילת נחמיאס ורבין: אז הבנו.

עיסאווי פריג': - - - אני לא סתם מעלה - - -

<קריאה: אתי, אבל יש מנעד בהסתייגויות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא יכולים להתפרע עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, הבנו.

עיסאווי פריג': בוודאי.

איילת נחמיאס ורבין: הבנו את זה אבל, עיסאווי.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר.

איתן כבל: חברים, אגיד לכם מה הבעיה.

איתן כבל: כי אם אנחנו מקבלים את ההצעה של פרי ככתבה וכלשונה עכשיו, היא לא הצעה שלמה.

איתן כבל: זו הבעיה.

איתן כבל: חברים, אני יודע מה אני אומר.

איתן כבל: לא, ואז מה יקרה?

איתן כבל: הממשלה תביא את ההסתייגות, יש לה רוב, ואני מקבל את מה שלא רציתי.

<קריאה: נכון.

איתן כבל: חברים יקרים, שכל ישר לכבל לפעמים.

איתן כבל: אני מבין עניין.

איתן כבל: עכשיו, מה אתה עושה?

איתן כבל: אתה חושב שפה כדררת אותו, אבל אתה בסוף מקבל אותו במליאה.

איתן כבל: ואני לא רוצה את זה.

איתן כבל: כיוון שאני יודע שפה יש לי רוב.

איתן כבל: בסוף הוא יגיש את ההסתייגות, הוא יעביר את ההסתייגות שלו שם.

איתן כבל: עד הרגע הזה לא העברנו שום דבר בצורה קונטרוברסלית.

איתן כבל: העברנו את זה בהסכמה, בהבנה.

איתן כבל: כיוון שזה הדיון האחרון, ואין לנו את הזמן עכשיו לעשות עוד דיון, וגם לא נכון, גם הבנו האחד את השני או את השנייה מה אמרנו, הצעתי את ההצעה שאומרת את האפשרות לשכנע את הממשלה לעשות את התיקון ברוח הדברים שלנו.

איתן כבל: לכן מה שהצעתי, להעלות להצעה את הצעת הממשלה, הסתייגות של פרי למליאה, ואז שם ננסה - - -

איילת נחמיאס ורבין: עוד לפני כן.

איתן כבל: לפני כן, ברור.

עיסאווי פריג': אז אפשר התייעצות סיעתית, פרי?

יעקב פרי: עם מי?

יעקב פרי: אני לא - - -

רועי פולקמן: אתם באותה סיעה?

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: פרי, מקובל עליך?

יעקב פרי: עלי מקובל.

רועי פולקמן: יש לנו פה חידושים פוליטיים.

משה כחלון: איילת שקד שואלת איזה יום היום.

משה כחלון: יש ימים שימין, יש ימים ששמאל.

עיסאווי פריג': טוב, אנחנו בהסכמות, אפשר לקבל את זה.

איתן כבל: לא, זה לא עניין רק של הסכמה, זה גם של מה נכון.

איתן כבל: אני מבקש רוויזיה על סעיף 31, על ההחלטה שהתקבלה, כי יש רוב ל - - -

<לאה ורון: הבעיה היא שזה רוויזיה על רוויזיה.

<אתי בנדלר: סליחה, אי-אפשר רוויזיה.

איתן כבל: למה?

<אתי בנדלר: כי ההצעה הייתה כבר במסגרת רוויזיה.

איתן כבל: טוב, מה אגיד לכם?

<ארז קמיניץ: אפשר להימנע בהצבעה.

<ארז קמיניץ: אתה רק הצבעת בעד.

<אתי בנדלר: הייתה כבר הצבעה או שהפסקת אותה באמצע?

דב חנין: להבדיל מהממשלה אנחנו עובדים בצורה - - -

איתן כבל: אוקיי, אני עושה את ההצבעה מחדש, לא השלמתי את ההצבעה.

<אתי בנדלר: ההצבעה הופסקה באמצע, ככה - - -

<לאה ורון: זה נכון.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה הפוך?

איתן כבל: תן לי, תאמין לי שאני יודע מה אני עושה.

איילת נחמיאס ורבין: לנו מותר להצביע בעד או נגד ההסתייגות, נכון?

עיסאווי פריג': תאר לעצמך לאורך כל החוק, אם היינו עושים את הדבר הזה.

<אתי בנדלר: אתם יכולים להצביע או בעד או נגד, תלוי באיזו הצבעה.

<אתי בנדלר: אי-אפשר גם להצביע בעד - - -

<ארז קמיניץ: אפשר להימנע, אתי.

איילת נחמיאס ורבין: אז זה מה שאמרנו.

<קריאה: אפשר להימנע?

<אתי בנדלר: ודאי שאפשר להימנע.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את הנוסח – אתה יכול להצביע אתי, אין לך שום בעיה עם זה.

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שניים בעד.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: אחד נגד.

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: תודה, שני נמנעים.

איתן כבל: בעד אישור סעיף 31 – 2

איתן כבל: נמנעים – 2

<אתי בנדלר: הצעת הממשלה התקבלה.

איתן כבל: התקבלה.

איתן כבל: עכשיו, פרי, אתה מגיש את - - -

איילת נחמיאס ורבין: כן, את ההסתייגות.

איתן כבל: אוקיי, קדימה, הגשנו הסתייגות למליאה.

איילת נחמיאס ורבין: ארז קמיניץ הצליח לבלבל אותי.

איתן כבל: חברים, תאמינו לי שאני יודע מה אני עושה.

יעקב פרי: אפשר ללכת הלאה, איתן.

איתן כבל: כן, בבקשה, הלאה.

איתן כבל: יש לנו עכשיו את - - -

<אתי בנדלר: אז אני חוזרת שוב: ההסתייגות היא גם לגבי סעיף העונשין, שיתוקן.

<רני נויבואר: וגם לגבי מה שביקשנו, אתי?

<ארז קמיניץ: כן כן, היא אמרה.

<ארז קמיניץ: זה לא נכנס למאגר.

<אתי בנדלר: שההסכמה היא מפורשת לנושא הזה.

<אתי בנדלר: <א.

<אתי בנדלר: לשכת אשראי שרישיונה בוטל ופעלה שלא בהתאם להוראות הממונה לפי סעיף 11(ד)>

איתן כבל: אוקיי, כן, מה הסעיף הבא, גברתי?

<קריאה: 85.

איתן כבל: זה הוספת עיצומים כמדומני.

יעקב פרי: בעיצומים הכספיים רצית משהו.

איתן כבל: כן כן.

<אתי בנדלר: אני מזכירה, שעוד במהלך הדיון אמרנו שייתכן שיהיה צורך בתוספות לסעיף העיצומים הכספיים או העונשין, לפי העניין, בהתחשב בהוראות נוספות שאושרו בוועדה, וזו הבקשה כרגע.

<אתי בנדלר: סעיף 85(ב) אומר, שמי שהפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום הבסיסי.

<אתי בנדלר: כאן אנחנו מבקשים להוסיף שתי פסקאות: לשכת אשראי שרישיונה בוטל ופעלה שלא בהתאם להוראות הממונה לפי סעיף 11(ד).

<אתי בנדלר: והפרה נוספת: מקור מוסמך שהעביר מידע למאגר שלא בהתאם להוראות סעיף 16(ד).

עיסאווי פריג': איתן, אפשר להצביע.

איתן כבל: כן כן.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ברשותכם, אני מבקש להעלות את הסעיף הזה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור התוספת לסעיף 85 – רוב

איתן כבל: התוספת לסעיף 85 אושרה.

איתן כבל: אושר.

<לאה ורון: סעיף 85 התקבל.

איתן כבל: סעיף 85 התקבל.

<אתי בנדלר: התוספת לסעיף 85.

איתן כבל: נכון, התוספת שנוגעת לעיצומים, תוספת עיצומים כספיים.

איתן כבל: כן, בבקשה, גברתי, מה נשאר לנו?

<אתי בנדלר: ביצוע ותקנות, סעיף 107: השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו – עוד לא הוצבע.

יעקב פרי: השר רשאי זה שרת המשפטים, נכון?

יעקב פרי: או שר האוצר?

<אתי בנדלר: השר זה גברתי שרת המשפטים.

איתן כבל: גברתי שרת המשפטים, שבאה לראות את מעשה ידינו להתפאר.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד אישור הסעיף – רוב

איתן כבל: סעיף 107 אושר.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: כן, גברתי, מה נותר?

<אתי בנדלר: סעיף התחילה.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר - - -

עיסאווי פריג': יש לי הסתייגות בסעיף הזה.

איתן כבל: אין בעיה.

איתן כבל: תוסיפי הסתייגות של חבר - - -

<אתי בנדלר: למה?

עיסאווי פריג': בסעיף (ד).

<לאה ורון: 115.

רועי פולקמן: סעיף התחילה.

<לאה ורון: סעיף התחילה, סעיף 115.

<אביטל סומפולינסקי: אבל אם יש הסתייגות, להוריד את כל חברת החשמל מהחוק.

עיסאווי פריג': כן, חברת החשמל.

עיסאווי פריג': למה היא שונה מאחרים?

<אתי בנדלר: על מה מדובר?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: אה, הוא עוד לא הוקרא, רגע.

<קריאה: אושר.

<אתי בנדלר: אושר, נכון.

<אתי בנדלר: על סעיף קטן (ד) אתה מבקש?

<אתי בנדלר: מה אדוני מבקש?

עיסאווי פריג': אני מבקש לבטל את כל הסעיף.

עיסאווי פריג': מה שנכון לגבי אחרים, נכון לגבי חברת חשמל מבחינת התחילה.

<אביטל סומפולינסקי: אבל בישיבה הקודמת הם ביקשו בכלל להוריד את חברת חשמל מכל החוק.

עיסאווי פריג': לא, חברים.

עיסאווי פריג': על אף האמור בסעיף קטן (א), ומבלי לגרוע מהוראות סעיף 16(ג), תחילתן של הוראות סעיפים 16(א)(5) ו-35 שנתיים מיום התחילה (בסעיף קטן זה – יום התחילה לעניין חברת חשמל).

עיסאווי פריג': על אף האמור בסעיף קטן (א).

<ארז קמיניץ: את זה אתה רוצה להוריד?

עיסאווי פריג': נכון.

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר פה לכל - - -

דב חנין: אני רוצה, אדוני, להסתייג, אבל בכיוון הפוך.

דב חנין: חבר הכנסת פריג' מציע להוריד את הסעיף הקטן, אני מציע לקבוע שיום התחילה לעניין חברת החשמל, במקום שנתיים יהיה 40 שנה.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר, חבר הכנסת פריג' - - -

רועי פולקמן: מי אמר שלא חושבים לטווח ארוך?

איתן כבל: חברים.

רועי פולקמן: חברת חשמל ביקשה 80 שנה.

איתן כבל: רועי, סליחה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<אתי בנדלר: ההסתייגות הזאת שלך אינה מתיישבת, לתשומת לבך, עם הסתייגות אחרת שהגשת.

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: כי ביקשת למחוק לחלוטין את ההתייחסות לחברת חשמל בחוק הזה.

עיסאווי פריג': נכון.

עיסאווי פריג': אם אני מפסיד שם, לפחות שארוויח את יום התחילה הזה.

<אתי בנדלר: אז להיפך, תקדים אותו.

עיסאווי פריג': לא, אני לא רוצה להחליף מהתחלה.

<אתי בנדלר: אבל זה מה שאתה מבקש.

עיסאווי פריג': לא לא לא.

איתן כבל: חברים, תנו לו להסביר.

<שי באב"ד: אנחנו דווקא בעד ההצעה.

עיסאווי פריג': חברים, אתי, אנחנו על-פי הצעת החוק מבקשים לדחות את הביצוע לשנתיים וחצי.

עיסאווי פריג': ועוד חצי שנה על-פי השר ואחרי זה ועדת הכלכלה – סך הכול ארבע שנים.

עיסאווי פריג': במהלך ארבע השנים האלו אני לא רוצה להתחיל ליישם החוק על חברת החשמל.

<רני נויבואר: ברור.

איתן כבל: אין ויכוח.

<רני נויבואר: אין ויכוח.

איתן כבל: אין ויכוח על זה.

איתן כבל: עיסאווי פריג', אין ויכוח על זה.

איתן כבל: יתירה מכך, אני רוצה להזכיר לאדוני שעוד נדרש - - -

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: שנייה.

<רני נויבואר: זה עוד שנתיים.

איתן כבל: סליחה, רני.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, לכן אני אומר את זה לך.

איתן כבל: אתה יכול להגיש את זה וזה בסדר.

איתן כבל: רק אני אומר - - -

עיסאווי פריג': לא, זה קיים בחוק.

עיסאווי פריג': אני כשקראתי הבנתי את זה אחרת.

איתן כבל: אני רוצה להסביר את הדבר הבא: בכלל, כל אותם גופים, שסיכמנו שיש להם פוטנציאל לנראות חיובית ללקוח, עוד יצטרכו להתקיים סביבם דיונים ובדיקות האם זה נכון?

איתן כבל: זה לא אוטומטי.

איתן כבל: לנו, לפחות לרוב חברי הוועדה ולרוב הנוכחים – כאן אני רוצה להזכיר, רן מלמד, שהוביל את הדגל הזה – כל הזמן רצינו, בוודאי לאותה קבוצה שהגדרתי אותה מ-1 עד 5, פרי, שאנחנו רוצים שהקבוצה הזו, תהיה לה אפשרות יותר גדולה לזכות מהחוק הזה.

איתן כבל: אמרנו שנכניס - - - ננסה, ותהיה בדיקה של בנק ישראל, האם למשל חברת חשמל?

איתן כבל: זה לא באופן אוטומט.

איתן כבל: מה יכול להיות כלי שבסופו של עניין יסייע ללקוח?

איתן כבל: ויתירה מזה, כתוצאה מההחלטות האלה, גם נתנו למנהל את האפשרות לבדוק את האלגוריתם, את השיטות הסטטיסטיות שבהם הדברים האלה פועלים, כדי לוודא שאכן הוא עושה מלאכתו, שהלשכות אכן פועלות בכיוון הזה.

איתן כבל: זה היה ממש, פתחנו את זה בצורה שהחוק אפילו לא היה שם.

איתן כבל: אוקיי?

עיסאווי פריג': איתן, אני קורא את הסעיף הזה – אתי, ברשותך, אני קורא את הסעיף הזה, והסעיף הזה, כשאני קורא אותו, אני מבין שהאיסוף נתונים מחברת חשמל יהיה אחרי שנתיים למרות הדחייה - - -

<אתי בנדלר: שנתיים מיום התחילה.

<רני נויבואר: שנתיים אחרי ארבע.

איתן כבל: שנתיים אחרי ארבע – שש.

דב חנין: שנתיים אחרי שנתיים.

איתן כבל: לא.

<אתי בנדלר: תסתכל רגע על סעיף קטן (א).

עיסאווי פריג': בסדר.

<אתי בנדלר: בסדר?

איתן כבל: עיסאווי, תודה.

איתן כבל: אני מבקש להעלות - - -

דב חנין: רגע, אדוני.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<רני נויבואר: רק רגע, אנחנו רוצים להקריא את (א) ו-(ב), כי הם לא הוצבעו.

איתן כבל: אוקיי, בבקשה.

איתן כבל: תן לה קודם כול להקריא.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אוקיי.

<רני נויבואר: (ג) ו-(ד) הוצבעו.

איתן כבל: כן, דב.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, גברתי השרה, גברתי הנגידה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות של ההסתייגות הזאת כדי לומר לכם בתמצית מאוד גדולה - -

איתן כבל: אבל ממש קצר.

דב חנין: - - את סיבת התנגדותי לחוק.

איתן כבל: קצר במושגים שלי, דב, בבקשה.

דב חנין: קצר במושגים שלך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מציע קודם כול שהתחילה של החוק תהיה עוד עשר שנים.

דב חנין: ואני מציע שהחוק יידחה, תחילתו תידחה בעשר שנים, כדי לאפשר לכם ללמוד ולשקול את כל הנימוקים הרבים שהושמעו כאן בוועדה.

משה כחלון: בעשר שנים אתה תתמוך?

דב חנין: אחרי עשר שנים אתם תשתכנעו שזה מיותר.

משה כחלון: אני עושה 20 שנה – תתמוך.

דב חנין: הבטחתי להיות קצר, אדוני השר.

משה כחלון: לא, אז לפחות בוא נהיה הגונים, תגיד: אני לא תומך אידאולוגית, ועכשיו - - -

דב חנין: לא, אני לא תומך, אני אומר את זה בגלוי.

דב חנין: אני לא תומך אידאולוגית בחוק הזה.

משה כחלון: נהדר.

דב חנין: אדוני השר, ברשותך, אני רוצה להיות קצר.

משה כחלון: אבל לקחת טכניקה, להפוך אותה לאידאולוגיה - - -

דב חנין: לא לא.

דב חנין: אני רוצה לאפשר גם לך להצטרף לעמדתי.

משה כחלון: בשמחה רבה.

דב חנין: ולכן אני מאפשר לך עשר שנים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסמן בפניכם - - -

איתן כבל: סליחה, חברים, אני מבקש.

איתן כבל: חאג', רני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל אם הארבע שנים הן הסך הכול או רק ארבע שנים מדחיות.

איתן כבל: סך הכול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סך הכול, כולל השנתיים וחצי?

עיסאווי פריג': סך הכול.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: תודה, חברים.

איתן כבל: דב.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הבעיה הגדולה של החוק הזה זה שהחוק הזה הוא א-סימטרי.

דב חנין: הוא יוצר שקיפות של האזרחים כלפי ההון, אבל לא שקיפות של ההון כלפי האזרחים.

דב חנין: וזה מהלך שהוא מהלך בעייתי, הוא מהלך שבעצם ממסד את אי השוויון בחברה הישראלית, נותן לו גושפנקה, אי שוויון, שאדוני השר, כפי שאתה יודע היטב, יש לו לפעמים גם ממדים חברתיים, עדתיים, לאומיים.

דב חנין: לכל זה אנחנו נתונים תעודת תוקף בחקיקה של הכנסת: נתוני אשראי.

דב חנין: ביקרנו בכנסת את המאגר הביומטרי, אבל פה מייצרים מאגר פיננסי שהוא לא פחות חמור, אפילו יותר מסוכן ברמה המעשית מבחינת ההשלכות שלו על החיים של אזרחי ישראל.

דב חנין: מה שמסומן במאגר הוא לא איזשהו נתון אובייקטיבי, אלא זאת תוצאה של מדיניות חברתית, שבה אנשים מסוימים, מצבם הכלכלי-חברתי הוא פחות טוב, ואנשים אחרים מצבם יותר טוב.

דב חנין: אבל אנחנו נותנים לזה גושפנקה, אנחנו ממסגרים את הדבר הזה ואנחנו מקבעים את זה בצורה מאוד מאוד חזקה.

דב חנין: אנחנו בעצם הופכים את החלוקה המעמדית של החברה הישראלית לחלוקה עוד יותר נוקשה ממה שהיא.

דב חנין: מעבר לזה, בחוק הזה יש תפיסה טוטליטרית של פרטיות מידע, של חירות האזרח, יש בו ריכוז כוח קיצוני ובלתי מידתי.

דב חנין: יש בו הרבה מאוד בעיות שעלולות להתגלגל בהמשך, אדוני השר - -

משה כחלון: מקשיב מקשיב.

משה כחלון: אני עוד רגע משתכנע.

דב חנין: אני בטוח.

דב חנין: - - עלולות להתגלגל בהמשך להפרטה של המאגר הזה.

דב חנין: דיברנו על זה בישיבות של הוועדה, ואם תעיינו בפרוטוקולים תראו את הדיון הזה של מסחור הנתונים.

דב חנין: ואנחנו הופכים בעצם את מצבם הפיננסי של אזרחי ישראל לבן ערובה בידי ההון בישראל.

איתן כבל: דב, עוד דקה בבקשה.

דב חנין: אני רק רוצה לסיים ולומר, כיוון שאני מציע לתת לכם עשר שנים, אני רק רוצה להציג מה האלטרנטיבה בגדול, האלטרנטיבה שמאפשרת להשיג את אותן תוצאות אבל בלי הנזקים הגדולים.

דב חנין: האלטרנטיבה היא הסדר ניידות בין בנקים ונותני אשראי, לפי בקשת הלקוח, בלי מאגר, בלי קרטל, חלופה שהיא בעצם יצירה של סטנדרט של ניידות מידע.

דב חנין: זה בעצם יאפשר לא רק תחרות באשראי אלא תחרות על חסכונות הציבור, תחרות על עמלות.

דב חנין: המנגנון הזה הוא מנגנון הרבה יותר פשוט, לא צריך חקיקה כל כך מורכבת.

דב חנין: הנזקים שלו מינימליים, ההישגים שלו עצומים.

דב חנין: וכיוון שכדאי שתלמדו את זה, אני נותן לכם אפילו עשר שנים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מודה לאדוני גם על רוחב ליבו.

איתן כבל: במה שתלוי בי, שאדוני גם יהיה פה בעוד עשר שנים.

דב חנין: אני לא בטח שאני רוצה.

איתן כבל: אני מקווה.

<אתי בנדלר: במקום שנתיים אז אדוני מציע - - -

דב חנין: עשר.

<אתי בנדלר: עשר שנים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני מבקש להעלות להצבעה את הצעת הממשלה.

עיסאווי פריג': אני מציע ארבע שנים.

עיסאווי פריג': את כל - - - ארבע שנים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני מבקש להעלות להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

<קריאה: בעד מה?

איתן כבל: הצעת הממשלה, עם התוספות והתיקונים, כפי שהוספנו אותם בשנתיים וחצי, ועם הסכמת שר האוצר וכל הדברים האלה.

איתן כבל: תודה.

דב חנין: רגע, מי נגד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: אוקיי, שלושה.

איתן כבל: בעד אישור סעיף 115(א) ו-(ב) – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

<אתי בנדלר: אז יש הסתייגות של חבר כנסת פריג' ושל - - -

דב חנין: רגע, נדמה לי שההצעה לא עברה.

דב חנין: אם החשבון שלי נכון.

דב חנין: שלושה נגד שלושה – ההצעה לא עברה.

עיסאווי פריג': ארד לשלוש שנים ונעביר את זה.

איתן כבל: לא, סליחה.

עיסאווי פריג': למה שנתיים וחצי?

עיסאווי פריג': תמתח את זה יותר.

עיסאווי פריג': תן לחבר'ה להיערך, מה העניין.

<שי באב"ד: אבל יש עד ארבע שנים.

איתן כבל: אני, גברתי, מבקש רוויזיה.

איתן כבל: עיסאווי, אבקש רוויזיה.

איתן כבל: אוקיי?

<לאה ורון: אוקיי.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני מבקש רוויזיה על התחילה.

איתן כבל: כן, גברתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: כן, הסעיף הבא, אדוני, זה סעיף 117.

איתן כבל: רק לתשומת לבכם, לא עשיתי גיוס.

עיסאווי פריג': מה זה, איתן?

איתן כבל: לא לא לא, סליחה.

עיסאווי פריג': איתן, אם עשינו את זה פעם אחת לפני חודשיים - - -

איתן כבל: עיסאווי, נכון.

איתן כבל: לא, סליחה.

עיסאווי פריג': וזה צריך להיות לזכותנו.

איתן כבל: עיסאווי, לא, אני לא בא ואומר את זה ככה.

איתן כבל: אני אומר: ביום האחרון, אם הייתי יודע, הייתי גם מתנהג בהתאם.

איתן כבל: אתה יודע שפראייר אני לא.

עיסאווי פריג': לא, מה זה קשור לפראייר?

איתן כבל: אבל זה כן קשור.

עיסאווי פריג': מה זה קשור לפראייר?

איתן כבל: עיסאווי, לפחות אתה ואני לא נתווכח.

איתן כבל: אוקיי?

איתן כבל: לפחות אתה ואני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הוא מציע שלוש שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מציע שתהיה פעמיים הארכה, ואז סך הכול האפשרות תהיה - - -

<לאה ורון: בסדר, יתקיים דיון.

איתן כבל: יתקיים דיון, נעשה אותו אחר כך שוב.

איתן כבל: חברים, אני לא נשכב פה על הגדר, אפשר לחשוב שעכשיו כל החוק יקום וייפול על העניין הזה.

איתן כבל: נו, באמת, זה הדבר הכי לא – כן, בבקשה, גברתי.

<אתי בנדלר: הסעיף הבא שעדיין לא אושר, והוא האחרון להבנתי, זה סעיף 117(ג).

<אתי בנדלר: סעיף 117(ג), בנוסח שהוצע על-ידי הממשלה אומר: על אף הוראות סעיף 102, ההודעה כאמור באותו סעיף לגבי לקוחות שתחילת איסוף הנתונים לגביהם במאגר היא ביום התחילה, תפורסם לגבי כלל הלקוחות ברשומות, בשלושה עיתונים יומיים בעלי תפוצה רחבה בישראל, שאחד מהם יהיה בשפה העברית ואחד בשפה הערבית.

<אתי בנדלר: הסעיף נדון בוועדה, ואז הוועדה הנחתה לקבוע שההודאה הזאת תפורסם לא רק ברשומות או בשני עיתונים – או בשלושה עיתונים, סליחה, כפי שהציעה הממשלה – אלא בארבעה עיתונים, שניים בעברית, אחד בערבית ואחד ברוסית.

<אתי בנדלר: ובנוסף לכך גם ברדיו ובטלוויזיה, ובאינטרנט בצורה בולטת.

<אתי בנדלר: התנהל כאן ויכוח מי יישא בהוצאות הפרסום הזה.

איתן כבל: אמרה המשנה את הדבר הבא - -

<אתי בנדלר: לפיכך הסעיף לא אושר - - -

איתן כבל: כן, המשנה לנגידה, לא המשנה ליועץ המשפטי, - - שאין בכללים ובחוק יכולת לבנק ישראל לבצע עבור משרד האוצר או עבור המדינה את המסע הפרסומי הזה.

איתן כבל: ואמרנו: בואו נכריע את זה כן, נמצא את הדרך איך לתת את המענה.

איתן כבל: כן, בבקשה, גברתי.

<נדין בודו טרכטנברג: אבל מה שרצינו לציין פה זה שבסעיף הזה, שיהיה כתוב: ברדיו וכן באינטרנט, שיהיה כתוב: באתר האינטרנט של בנק ישראל.

איתן כבל: גברתי, זה לא מה שכיוונתי.

איתן כבל: עשיתי אז את ההצגה, שאני חייב לגלוש באתר של בנק ישראל.

איתן כבל: אני רוצה את זה במקום - -

<קריאה: שכלל הציבור.

איתן כבל: - - במקום שבו כלל הציבור יודע - - -

רועי פולקמן: לא, עדיף שזה פחות מפורש.

<אתי בנדלר: והכוונה בפירוש לא לאתר האינטרנט של בנק ישראל.

איתן כבל: חברים, הרי מה הרצון שלנו?

איתן כבל: הרצון שלנו הוא שאנשים יידעו.

איתן כבל: אנחנו לא הולכים לעשות מודעה כמו שלא אזכיר – צריך שיידעו את הדברים האלה.

<רני נויבואר: אדוני, אין מחלוקת על הנוסח שהיועצת המשפטית העבירה לוועדה.

<רני נויבואר: כל מה שאומרת המשנה לנגידה זה שאם יהיה כתוב באינטרנט במקום נגיש ובולט, אז זה ישית את העלויות מבחינתך על בנק ישראל.

<נדין בודו טרכטנברג: - - -

<רני נויבואר: בסדר, אז צריך לדבר על הניואנס.

<רני נויבואר: בנק ישראל צריך להיות מוזכר לטעמה בסעיף.

איתן כבל: אפשר וגם.

<אתי בנדלר: מה זה וגם?

איתן כבל: גם באתר האינטרנט - - -

<אתי בנדלר: אה, באתר האינטרנט שלהם הם יפרסמו כך וכך, לא צריכים הוראה חוקית.

איתן כבל: מה שהיא מבקשת זה שיתאפשר לה.

<לאה ורון: כדי שהיא תוכל לממן את זה.

<אתי בנדלר: לא, סליחה, אני רוצה להבין.

<אתי בנדלר: גם וגם זה בסדר, אבל צריך להיות ברור, שכשאנחנו מדברים על האינטרנט, הוועדה כיוונה לכך שלא מדובר באתר האינטרנט של בנק ישראל, אלא דווקא באתרים שהאוכלוסייה - - -

יעקב פרי: שהציבור נחשף אליהם.

<אתי בנדלר: שהציבור נחשף אליהם.

<אתי בנדלר: אני חייבת - - -

איתן כבל: הדברים חייבים להיות ברורים.

איתן כבל: כן, רן.

<רן מלמד: אני מציע פשוט להדגיש שמדובר באתרי חדשות המופיעים באינטרנט, בהם אפשר לעשות קמפיינים פרסומיים בצורה כזו או אחרת.

<רן מלמד: זה פשוט ימסגר את זה בצורה הכי נכונה.

<ארז קמיניץ: - - - שהציבור נחשף - - -

איתן כבל: ארז, כל הדיון הוא – גברתי המשנה, נדין - - -

עיסאווי פריג': מה המחלוקת?

איתן כבל: לא, טכנית, זה לא – איך גברתי מציעה שנעשה את זה, כדי שהעלויות, גם יהיה אפשר שאתם תבצעו את הפרויקט הזה?

<נדין בודו טרכטנברג: תראה, כבר בבנק ישראל, כאשר יש פרויקטים שיש להם חשיבות לאומית, בנק ישראל כמובן עושה קמפיינים בכל מיני מקומות, בעיתונים וכו', ובאתר של בנק ישראל.

<נדין בודו טרכטנברג: ראינו את זה עם דברים כמו קודם כול שיש שטר חדש ודברים אחרים.

<נדין בודו טרכטנברג: ולכן בנק ישראל יכול לעשות את זה.

<נדין בודו טרכטנברג: מה שלא רצינו, שזה בסעיף שיהיו דברים שאנחנו - - -

איתן כבל: אז אני מציע ככה, שיהיה כתוב:

איתן כבל: באתרי חדשות ובאתרים חדשים באינטרנט, וכן באתר בנק ישראל.

יעקב פרי: מאה אחוז.

<קריאה: בסדר גמור.

<נדין בודו טרכטנברג: בסדר.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

<אתי בנדלר: לא הבנתי.

יעקב פרי: שיהיה כתוב גם אתרי אינטרנט חדשות וגם אתר בנק ישראל, ובא לציון גואל.

<אתי בנדלר: מה זה באתרי חדשות ואתרים אחרים באינטרנט?

איתן כבל: אתרי אינטרנט: YNET - - -

<אתי בנדלר: אז אתרים נפוצים הייתי כותבת.

איתן כבל: כן, תכתבי.

איתן כבל: כל העניין, שיהיה כתוב: אתר בנק ישראל.

<אתי בנדלר: ובאתרים נפוצים באינטרנט.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: טוב, הבנו?

איתן כבל: אוקיי, אבקש להעלות את זה להצבעה עם התיקון הנוסף.

איתן כבל: 117(ג), מי בעד?

איתן כבל: בעד אישור סעיף 117(ג) – רוב

איתן כבל: סעיף 117(ג), בכפוף לשינויים, אושר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: כן, גברתי, עוד משהו?

<אתי בנדלר: אדוני, אני רוצה רק שתי הודעות קצרות, ברשותך.

<אתי בנדלר: דבר ראשון, במסגרת ההתאמות שנעשה בנוסח אחרי שהוועדה תאשר את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית, אני מבקשת לומר ככה: בהצעת החוק הממשלתית נכללה הוראה שאסרה על לשכת אשראי להתחשב בנתונים בדבר גיל, מין וכו', פלוס סעיף עונשין שמתייחס לזה.

<אתי בנדלר: במהלך הדיונים הוועדה החליטה להוסיף סעיף מקביל לגבי לשכת מידע על עוסקים.

<אתי בנדלר: ולכן אני מבקשת להתאים את סעיף העונשין, כך שהוא יחול גם לשכת מידע על עוסקים.

איתן כבל: אוקיי.

<אתי בנדלר: דבר שני מתייחס לסעיף 77, שעניינו במינוי מפקחים.

<אתי בנדלר: בסעיף 77(ב) נאמר:

<אתי בנדלר: לא ימונה מפקח לפי הוראות סעיף קטן (א) אלא אם כן מתקיימים לגביו כל אלה: הוא לא הורשע מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי, לדעת הממונה, להיות מפקח.

<אתי בנדלר: והצענו להוסיף גם את המילים: ולא הוגש נגדו כתב אישום.

<אתי בנדלר: הוועדה אישרה את ההצעה הזאת עקרונית, ואמרה שנדון בינינו אם יש צורך לכתוב את זה מפורשות לאור הודעת משרד המשפטים שכך וכך הם מביאים את זה בחשבון.

<אתי בנדלר: אחרי שבדקתי את כל הנושא, הגעתי למסקנה שהגם שבפסיקה נקבע זה מכבר שמי שממנה רשאי להביא בחשבון גם נושא של הגשת כתב אישום בנסיבות מסוימות, אני חושבת שלא נכון להסתמך רק על הפסיקה, וכמו בנושאים רבים אחרים, שהחקיקה נותנת גיבוי לפסיקה, ככל שהוועדה סבורה שבאמת ראוי שהגשת כתב אישום בעבירה שמפאת מהותה וכו' אותו מועמד אינו ראוי להתמנות כמפקח, ראוי שהדברים ייכתבו במפורש בחוק.

<אתי בנדלר: ולכן אני מודיעה שאכלול את זה בנוסח הסופי.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: צריך להצביע על זה או משהו?

<אתי בנדלר: לא לא.

<רני נויבואר: רק להתייחס לנקודה האחרונה שציינה היועצת המשפטית.

<רני נויבואר: אנחנו מבקשים להבהיר שהתוספת הזו של כתב אישום איננה באה כדי לגרוע מהסדרים אחרים, שבהם לא נאמר כתב אישום, ולטעמנו, לטעמו של משרד המשפטים, כתב אישום כלול כאחד מהשיקולים הרלוונטיים גם במקום - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, רני.

איתן כבל: ברשותכם, עד שהרוויזיה – נקיים אותה, נוכל עכשיו לסכם את כל הדברים הנוגעים להצעת החוק.

איתן כבל: כמובן שניתן למכובדים שבאו לכבד אותנו לומר את הדברים.

איתן כבל: ואני, ברשותכם, רוצה לפתוח בכמה דברים.

איתן כבל: קודם כול, מכובדי, שוב, תודה לכם שהגעתם.

איתן כבל: מבחינתי זה רגע מרגש פעמיים.

איתן כבל: פעם אחת כי הקואליציה התנגדה שזה יעבור אלינו לוועדה, ועשתה איך אומרים מלחמות.

איתן כבל: ואני בטוח שהיום הם איך אומרים - - -

איילת שקד: אנחנו מודים בטעותנו.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: סליחה, ואומר, גברתי, גם במה דברים אמורים.

עיסאווי פריג': אתה מתכוון לשר האוצר - - -

איתן כבל: אני מתכוון גם לשר האוצר, בוודאי.

איתן כבל: גם הוא יש לו את הכללים הפוליטיים שלו, הוא לא בא לפה לבד.

איתן כבל: אבל, ברשותכם, אני רוצה לומר כך: תראו, האמת היא שבתחילת הדרך באמת חשבתי שהחוק הוא חוק חברתי.

איתן כבל: וכולם זוכרים את אותו יום שדפקתי על השולחן, וכמעט הפכתי את כל – זוכר את זה פרי היטב.

איתן כבל: אבל אני לא רוצה לחזור על כל הסאגה, כי באמת יש פה אנשים שכבר הפכנו לסוג של משפחה.

איתן כבל: ובוודאי שגם אומר את התודות המיוחדות לאותם אנשים.

יעקב פרי: משפחת האשראי.

איתן כבל: נכון, משפחת האשראי, ממש כך.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אז זה מוזיל למשפחה הזאת יותר.

עיסאווי פריג': שלא צריכה אשראי.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לקפוץ ולומר כך: בסופו של תהליך צריך להסתכל על המציאות ולומר אותה באופן הבא, ואני אומר את זה גם לחברי דב חנין: בסופו של תהליך יכולנו להעביר את החוק למקום אחר, והוא לא היה דומה לחוק כפי שהוא פה.

איתן כבל: חד-משמעית.

איתן כבל: הוא לא היה דומה בכלום לחוק הזה.

איתן כבל: דבר ראשון.

איתן כבל: דבר שני שאני רוצה לומר, שבסופו של תהליך, בעבודה משותפת, כנה, אמיתית, של האנשים שיושבים כאן סביב השולחן מן הממשלה ומבית המחוקקים, מהגורמים האורחים, שחלקם נמצאים כאן, כשהבינו שכולנו מתכנסים כדי שהחוק יעבור, ולהוציא מתחת ידינו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: היו כאן ויכוחים קשים אל תוך הלילה – אל תוך הלילה במובן האמיתי של הזמן – שישבנו כאן וחיפשנו, בדיוק כמו שאני אומר לך, עיסאווי, ידידי, לא כדי לקנטר האחד את השני, אלא באמת להוציא מתחת ידינו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: ובסופו של תהליך, רן חברי הטוב, כאח לי, אני רוצה לומר לך ולכולם, שהחוק הזה, אני יכול להגיד: נכון, הוא חוק כלכלי, אבל הפכנו לאותו, שתהיינה לו משמעויות חברתיות, גם מי שלא אוהב את זה.

איתן כבל: הקמת הקרן, שהיא הצלחה גדולה, כל אותם מודרים שאנחנו נושאים את שמם, בלי החוק או עם החוק, לא מקבלים אשראי.

איתן כבל: והסכים שר האוצר, ועל כך תודתי, ואני אומר לך גם, יעל, בעניין הזה תודה.

איתן כבל: חברות וחברים, אני סומך על מילתכם.

איתן כבל: הנה, יושב כאן חברי שר האוצר, אנחנו מקימים קרן שתחילתה ב-50, ואנחנו מצפים שתדעו להגדיל אותה.

איתן כבל: אני מצפה ואנחנו מצפים, שהקרן הזו, ייכנסו אליה כוחות נוספים, וכבר היא מעמידה אותנו במקום אחר.

איתן כבל: נקודה נוספת שהיא מהפכה אמיתית, שאני מקווה שמפה תצא תורה.

איתן כבל: אני מאמין וחסיד גדול של השיטה התוספתית.

איתן כבל: אני לא מאמין בגילי להסתכל לאחור, לשבור ולבנות הכול מחדש ולחכות שמשיח צדקנו יגיע, כדי שהכול יהיה מסודר כמו שחלמתי עליו.

איתן כבל: ובסופו של תהליך, בעולם שבו הגנת הפרטיות נמצאת בבעיה מאוד מאוד גדולה, הצלחנו לשכנע את המערכות להקים ממונה מיוחד, גברתי שרת המשפטים, להגנה על הפרטיות.

איילת שקד: אני גאה בכם.

איתן כבל: שאני אומר את זה בהתרגשות רבה, כי יש כאן אנשים שמבינים כמה הנושא הזה חשוב.

איתן כבל: ואני רוצה לומר לך, אדוני:

איתן כבל: תודה שבסופו של עניין הבנתם את המאבק שלי, שיש הבדל גדול בין הגנה על המאגר לבין הגנה על הפרטיות, ואלה שני דברים שונים לחלוטין.

איתן כבל: ובחברה הישראלית ובכוחות הביטחון המושגים של שמירה על פרטיות זה תרתי דסתרי.

איתן כבל: הם לא יודעים בנרטיב שלהם לתפוס – ואני אומר את זה גם לך, גברתי, באהבה ובהתרגשות, כי כשיצאנו לדרך לא האמנו שנצליח, ואת יודעת את זה.

<אתי בנדלר: אני האמנתי, אדוני.

איתן כבל: אם לא האמנתי אני זה לא היה קורה.

<אתי בנדלר: זה נכון.

<אתי בנדלר: חד-משמעית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אז אני אומר את זה לכם, ואני באמת מודה לכם בבנק ישראל, ולך, גברתי, שאין לי ספק שנתנה את הגיבוי הזה.

איתן כבל: ולך, גברתי המשנה, שנתת את הגיבוי לעניינים האלה.

איתן כבל: ולארז.

איתן כבל: ולך, חברתי, אני אומר את זה באמת מכל הלב על כל אשר עשית ואת עושה.

איילת נחמיאס ורבין: במשרד המשפטים יודעים שהיא יודעת להתרגז?

איתן כבל: ממש עוד דקה.

דב חנין: לא.

דב חנין: אבל רק אחרי 22:00 בלילה.

איתן כבל: ובסופו של עניין, מעבר לכל זה, יצרנו עוד דבר שנאבקנו עליו, אדוני השר.

איתן כבל: אם חילקתי את החברה ישראלית לחוק הזה לשלוש קבוצות: קבוצת המודרים, שתהיה לה הקרן.

איתן כבל: ואם אנחנו אומרים: קבוצה נוספת מ-5-1, וקבוצה נוספת מ-10-6, אז אין ספק ואין חולק, שלקבוצה מ-10-6 החוק הזה הוא מדהים, משפר את מקומם, עושה את העבודה.

איתן כבל: הרצון שלנו היה לגרום לכך, שאותה קבוצה מ-5-1, שאלה החלקים שאנחנו מכירים, אלה השכנים ממול, ששני בני הזוג עובדים, ועובדים קשה, ומתקשים בפרנסתם, והבן היה צריך לנסוע לפולין, והם נתנו צ'קים, ואחד הצ'קים חזר, וזה נכנס לסחרחורת, והם מוצאים את עצמם במקום הזה.

איתן כבל: ואמרתי: אם לקבוצה הזו של 5-1 נצליח לגרום ש-30% מהם מעמדם ישתפר – לא אמרתי 100, לא אמרתי 80 ולא אמרתי 70 – אמרתי:

איתן כבל: אם החוק הזה, באופן שבו הכנו אותו יגרום לכך ש-30%, מעמדם ישתפר בכל הנוגע ללקיחת אשראי – דייני.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת באהבה גדולה.

איתן כבל: במאבק שניהלנו על כל הנושא הזה, שרן, תודה לך, סביב העניין של להכניס פנימה את כל אותם אלמנטים חיוביים שיכולים להשפיע, והלכנו כברת דרך שהמערכת הממשלתית עמדה, ובצדק מבחינתה, על רגליה האחוריות, כשביקשנו להתערב באלגוריתם, שזה דבר שאין לו תקדים.

איתן כבל: וביקשנו כדי לוודא שבסופו של עניין מה שאנחנו עושים, שזו תהיה עבודה אמיתית, נכונה, משפרת, מקדמת.

איתן כבל: ולכן ההתרגשות שלי הייתה, שהחברים שלי נתנו לי את הכתף בעניין הזה.

איתן כבל: ולסיום, אני רוצה להגיד תודות.

איתן כבל: אני רוצה קודם כול לומר: תודה לך, פרי, כאח לי, שהתקרבנו מאוד מאוד בימים האלה.

איתן כבל: תודה לך, עיסאווי חברי, שמאוד מאוד – קודם כול, מבלי לגרוע מכם, כל החברים, קודם כול שהייתם ממש ממש ממש סביב השעון בחוק הזה.

איתן כבל: תודה לך, חברתי אחותי, איילת, שידעת להיות פה ולתת את העצות הטובות.

איתן כבל: חאג', שהוא בכלל בוועדה - - -

עיסאווי פריג': היא בזמן ההצבעה לא הייתה כאן ואילצה אותך לעשות רוויזיה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא יסלח לי.

איתן כבל: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: הוא יסלח לי.

עיסאווי פריג': אתה מבין?

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו, חזרתי מרוב פחד, מה יותר.

איתן כבל: זה גם כן, זו לא רוויזיה, זו רוויזיה כדי להוציא כדי להוציא את הטוב ביותר מתחת ליד שלנו, ולא כדי לעשות את הדבר הלא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: מה אתה מסכסך, עיסאווי?

איתן כבל: ואני אומר את זה לרועי, שהיה נציג הקואליציה מעת לעת, והיחיד שבאמת הגיע.

איתן כבל: ואני אומר את זה לא בציניות, ואני אומר לך את זה, אדוני שר האוצר, ואני אומר לך, גברתי שרת המשפטים, הוועדה הזו היא אולי אחד המרכיבים הכי חזקים של הממשלה הזו.

משה כחלון: של המדינה.

איתן כבל: נכון, זה ברור.

איתן כבל: אם אתם לא דואגים, אנחנו נדאג.

איתן כבל: אני אומר את זה, אתמול העברנו רישוי רכב.

איילת נחמיאס ורבין: בכנס הזה.

איתן כבל: שני חוקים.

איתן כבל: לפני הרוויזיות וכל - - -

עיסאווי פריג': כבר יש?

איתן כבל: כן כן.

<לאה ורון: בערך 200 סעיפים כל חוק, ואחר כך זה נחשב לחוק אחד.

<אתי בנדלר: שני מגה חוקים.

איתן כבל: שני מגה חוקים, ששנים חולמים להעביר אותם.

איתן כבל: ואני גאה בשבילנו, חברי הוועדה, אני אומר את זה, ובעיקר מהחברים שלי מהאופוזיציה – כן, אני מרשה לעצמי לומר את זה – בעיקר על ההירתמות והיכולת להתעלות, ובאמת לעשות את מה שנכון לאזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: וכך עשינו.

איתן כבל: והוצאנו מתחת ידינו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: ולך, דב, שבאת לעקוץ, כמו תמיד, באת לעשות לנו את העקיצה.

דב חנין: כדי שתהיה גם אופוזיציה בכל זאת.

איתן כבל: אבל, דב, שהוא באמת אחד המופלאים בבית הזה, שאני אוהב אותו אהבת נפש.

דב חנין: זה הדדי, אדוני.

איתן כבל: אני יודע, אני יודע.

איתן כבל: ואנחנו גם חברים מאוד טובים וקרובים, ויש הערכה הדדית.

איתן כבל: והוא פה מקבל ממני את כל מה – כי מעבר לכל הדברים, כל אשר הוא עושה זה לעשות את הכי טוב על-פי תפיסתו ואמונתו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, לא עשינו דווקא כמו שעושים לנו במליאה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ואני רוצה לומר לנציגים, קודם כול, של הממשלה.

איתן כבל: רני חברתי, באמת יש לנו עבר משותף בעבודה, ואני חושב שעשינו פה דבר גדול.

איתן כבל: לארז שהגיח כמשגיח כשרות מעת לעת - -

איילת נחמיאס ורבין: כן, פתאום.

איתן כבל: - - לוודא שהעניינים מתקדמים.

איתן כבל: תודה לכם, כל נציגי הממשלה האחרים שנמצאים כאן.

איתן כבל: איפה נציגי בנק ישראל?

עיסאווי פריג': נציגי בנק ישראל דאגו להיות פה בהרכב מלא.

איתן כבל: שנייה, רגע, חברים.

איתן כבל: קודם כול, היועצת המשפטית של הבנק - -

<לאה ורון: עורכת-הדין שירלי אבנר.

איתן כבל: - - שירלי אבנר, שכעסתי עליה בפעם הקודמת, שהיא תמיד יותר גרועה כבר מאפסנאי.

איתן כבל: זאת אומרת, אפסנאי בסוף אומר יש לי, ממנה גם את זה לא זכינו לשמוע.

רועי פולקמן: ספר לנו על קמר"ש הלור"ל, שהלך פה הרבה בוועדה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: גם היה לנו פה הווי מיוחד.

איתן כבל: ואני רוצה להודות לך, יואל.

איילת נחמיאס ורבין: הוא לעולם יותר לא יגיד "לִשְכּות".

איתן כבל: ואני אומר את זה באהבה.

איתן כבל: למדתי להכיר אותך, אתה תותח.

איתן כבל: איך אומרים, קל לטעות בך, קל מאוד מאוד לטעות בך, אבל אתה תגיע רחוק.

איתן כבל: ואני אומר את זה לך, בכוח הפנימי שאתה נותן ומקריב בחוכמה הגדולה שלך.

איתן כבל: ובאמת אני אומר את זה.

עיסאווי פריג': אל תשכח את מוריס, שנתן את יריית הפתיחה.

איתן כבל: טוב, מוריס עוקץ והולך.

איתן כבל: הוא שם את החוק והלך.

איתן כבל: והם עכשיו שישברו את הראש.

<לאה ורון: - - -

איתן כבל: גברתי, עבדתי קשה, הם ימתינו.

איתן כבל: וכמובן, למשגיחת הכשרות הראשית, נירית, שכל תקלה הייתה מעירה את המנכ"ל גם בארצות-הברית מהשינה.

איתן כבל: ואז היה חוזר אלי בטלפון, בסמ"ס, והחגיגה הייתה גדולה.

איתן כבל: וכמובן, בסוף, אני רוצה לומר לצוות שלנו: לאה, על השעות, גם עם גבס וגם עם כאבים – באהבה, אין עלייך, את הכי טובה בבית הזה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איתן כבל: ואני אומר לך, גברתי היועצת המשפטית, שמבחינתי אין עלייך, את הכי טובה.

איתן כבל: שתבינו, זה לא מהיום.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש נושאים שיש עליהם הסכמה בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איתן כבל: ואני אומר את זה.

איתן כבל: ולך, אביטל - -

<לאה ורון: סומפולינסקי.

איתן כבל: - - אביטל, כל הזמן הייתן בהתייעצות הסיעתית, בחוכמתך כי רבה סייעת לנו בחוק הזה.

איתן כבל: לדובר שנתן פה, ממש נתן שעות - -

<לאה ורון: ליאור רותם.

איתן כבל: - - ליאור, לשמוע את השטויות שאנחנו גם מדברים אל תוך הלילה.

איתן כבל: ואחרונים חביבים אלה האורחים המכובדים, מרן, אהוב ליבי, שהרבה מהזכויות שיש לי בבית הזה זה בזכותו.

איתן כבל: ואיפה פרופ' לוי-פאור, שכותב כבר את הבג"ץ?

איתן כבל: הוא באמצע.

איתן כבל: אני רוצה גם לך לומר תודה.

איתן כבל: אמרתי לך שקראתי את כל אשר כתבת כמעט, ושתדע לך, ואמרתי את זה בדיון האחרון, שדבריך וכתיבתך השפיעו עלי מאוד.

איתן כבל: וגם אם לא קיבלת את כל מבוקשך, אבל אתה יודע, ביושרה, שהחוק הזה שהעברנו היום, איננו דומה בכלום כמעט, מעבר לפלטפורמה, למה שנכנס.

איתן כבל: ואתה יודע את זה.

איתן כבל: ואני מודה לך, מודה לך מקרב לב.

דב חנין: דוגמה של מעורבות אקדמית ואזרחית.

דב חנין: יישר כוח.

איתן כבל: ורק אני מסיים בשמות הנוספים.

איתן כבל: לחברים – תקומו, חבר'ה, רק להגיד לכם תודה, שישבתם, חפרתם לנו פה לילות.

איתן כבל: קום אתה, כן כן.

איתן כבל: תודה לך מכל הלב.

איתן כבל: תודה לאדוני, תודה לבצלאל, ומי עוד כאן שכחתי, שבילה אתנו לילות?

<לאה ורון: המועצה הישראלית לצרכנות.

איתן כבל: החבר'ה של האוצר, תודה לכם.

איתן כבל: באמת תודה לכם מקרב לב.

איתן כבל: ויש כמובן רשות ההגבלים.

איתן כבל: אבל האחרונה חביבה, הקריינית שלנו.

איתן כבל: תודה לך, באמת תודה לך מעומק הלב, מכל הלב.

<אתי בנדלר: תציע אותה לתאגיד השידור הישראלי?

<קריאה: עדי נסים.

איתן כבל: עדי נסים.

איתן כבל: בסוף אזכור את השם עדי.

<קריאה: עושה ניסים.

איתן כבל: ובאמת תודה לכם.

איתן כבל: הוצאנו עבודה גדולה מתחת ידינו עבור אזרחי ישראל.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: אדוני השר, בבקשה.

משה כחלון: טוב, ידידי יו"ר הוועדה, תודה רבה.

משה כחלון: לא יודע איפה מתחילים אחרי הנאום הזה, אבל אעשה את זה ממש ממש בקצרה.

משה כחלון: הגענו לכאן, אני מניח, גם שרת המשפטים, גם אני, גם נגידת בנק ישראל, להודות לכם, לצוות הוועדה: אתי, לאה.

משה כחלון: אדוני יושב-ראש הוועדה, בוא נאמר שיש סיבה לחגיגה, באמת יש סיבה לחגיגה.

משה כחלון: אני לא מהאנשים שבא למקום ומדבר על עצמם.

משה כחלון: ישבתי בכיסא הזה, ואני מבין את התחושה, ואני יודע מה זה לקיים 20 דיונים בנושא אחד, וכשהאורות דולקים פה בלילה, וכשכולם נוסעים הביתה ואתם יושבים פה ועושים עבודה.

משה כחלון: וזה לא סוד.

משה כחלון: זה לא סוד.

משה כחלון: היו ויכוחים והיו התלבטויות.

משה כחלון: בכל זאת, אופוזיציה זה אופוזיציה, קואליציה זה קואליציה, לא תמיד ההצבעות הן ענייניות, לא צריך לקחת את זה אישי, כי האופוזיציה לא תמיד מצביעה עניינית, וגם רמז את זה ידידי חאג' יחיא, שגם הקואליציה לא תמיד נוהגת מול האופוזיציה בענייניות, כי אם אתה אופוזיציה לא נעביר לך את החוק.

משה כחלון: זה פחות או יותר החיים.

משה כחלון: אבל ועדת הכלכלה מעולם לא הייתה במקום הזה.

משה כחלון: כיהנתי פה גם כחבר וגם כיו"ר, מעולם היא לא הייתה ככה.

משה כחלון: כיהנתי יו"ר ועדת הכלכלה בזמן שאולמרט היה ראש ממשלה.

משה כחלון: והעברנו חוקים ה – הנה, אתי בנדלר פה גם – של הממשלה בלי הקשר.

משה כחלון: כי פה החוקים – זה לא סתם שאומר יו"ר הוועדה: עשינו עבודה, שירות לעם ישראל, לאזרחי מדינת ישראל.

משה כחלון: זה שירות לאזרחי מדינת ישראל, זה לא שירות לממשלה.

משה כחלון: שירות לממשלה יש ויכוחים מספיק גדולים שרואים אותם במליאה.

משה כחלון: על הרקע הזה אני רואה בזה דבר טבעי שוועדת הכלכלה תהיה כאיש אחד, או לפחות ברוב הדברים, אני לא אומר שצריך ממש לחשוב אותו דבר, אבל ברוב הדברים ללכת באותו כיוון בנושאים הכלכליים, האזרחיים.

משה כחלון: מותר גם להתווכח, וזה בסדר.

משה כחלון: דבר אחרון, ידידי איתן, אתה יודע, מעולם לא חששתי להעביר דברים לכנסת.

משה כחלון: אני מאמין בחברי הכנסת, ואני חושב שאיפה שאפשר לטייב את התהליך ואיפה שאפשר לשמוע עוד אנשים ולקבל החלטות, צריך לעשות את זה.

משה כחלון: ואתמול עשיתי את זה, קיבלתי הערה של השר חיים כץ בנושא רגולטור של שוק ההון, והוא אמר, שהחלטות כל כך גדולות צריכות גם להגיע לכנסת.

משה כחלון: הסכמתי.

משה כחלון: לא ראיתי בזה התקפלות, לא ראיתי בזה כניעה, ראיתי בזה הצעה נכונה, שהכנסת צריכה להיות מעורבת, בכל זאת מושקעים פה מיליארדים של הציבור, ועשיתי את זה.

משה כחלון: זאת אומרת שאין פה אגו ואין פה משחקי יוקרה, יש פה היגיון.

משה כחלון: על הרקע הזה, איתן, סמכנו תמיד על הכנסת ואנחנו סומכים על הכנסת.

משה כחלון: יש חוקים שאנחנו צריכים קצת יותר מהר, אבל השם העניין, לא חלילה שלא סומכים על מישהו.

משה כחלון: פה אסיים.

משה כחלון: ולא אגע בחלק המקצועי של החוק, אני חושב שדיברת עליו, התרומה שלו למשק, באמת לשלוש הקבוצות שחילקת אותן בצורה מופלאה, תרומה ממש לכולם.

משה כחלון: אני רוצה להודות לך באמת על כל העבודה הקשה, הרבה.

משה כחלון: אבל אני רוצה לומר לך, שזה כיף להגיד שחוק שהתחילו לדבר עליו ב-2002, אתה סיימת אותו.

משה כחלון: זה בדיוק בר-מצווה, לא? קצת יותר.

משה כחלון: אז בר-מצווה פלוס שנה.

משה כחלון: אז כל הכבוד, איתן.

משה כחלון: שוב, תודה לך, לוועדה, לחברי הכנסת, על כל העבודה שלכם.

משה כחלון: ולנגידה כמובן שהיה שיתוף פעולה.

משה כחלון: ולשרת המשפטים, שהובילה, וקמיניץ, מארז קמיניץ אני צריך לבקש סליחה.

משה כחלון: אני מוציא לו את הנשמה באופן סדרתי, אז באמת סליחה על כל הלחץ, אבל תראה שזה היה כדאי.

משה כחלון: התינוק הזה הוא תינוק שחיכינו לו.

משה כחלון: תודה רבה באמת לך ולמשרד המשפטים על כל העבודה, ולרני כמובן.

איתן כבל: רני היא תותחית.

משה כחלון: על כל העבודה שעשיתם.

משה כחלון: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי שרת המשפטים, בבקשה.

איילת שקד: טוב, גם אעשה את זה קצר.

איילת שקד: מיד אחרי השבעת הממשלה, אני חושבת שבועיים-שלושה, אני מקבלת טלפון משר האוצר, הוא מספר לי על החוק הזה, בכלל לא ידעתי עליו, שקבור אצלי במשרד כבר כמה שנים.

איילת שקד: היו באמת ויכוחים רבים שנים ארוכות בגלל הרגישות של נושא הגנת הפרטיות.

איילת שקד: ואני מאוד מאוד שמחה שעשיתם דבר גדול.

איילת שקד: זה נורא חשוב, דווקא בעידן שהשקיפות היא ערך עליון, גם לשמור על הפרטיות של אנשים.

איילת שקד: והקמתם ממונה על הגנת הפרטיות בבנק ישראל, דבר חשוב מאוד.

איילת שקד: אחרי ששר האוצר התקשר אלי, הפשלנו שרוולים, הנגידה, שר האוצר ואני, לראות איך באמת משחררים את החוק הזה.

איילת שקד: הרסתי לארז את חופשת הקיץ, לארז ולכל בכירי המשרד, הצוות שעבד על החוק הזה.

איילת שקד: ואני זוכרת ששר האוצר רצה שנעביר את זה עד התקציב, ואמרתי לו: שר האוצר, בפברואר יהיה לך חוק.

משה כחלון: אני תמיד לחוץ, זה בסדר.

איילת שקד: פספסתי בחודש, אבל זה בגדר הטעות הסבירה.

איילת שקד: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני רוצה להגיד לך שהקואליציה טעתה, נכון היה להעביר את זה לכאן.

איילת שקד: זו ועדה סופר מקצועית, גם אני הייתי חברה בה בכנסת הקודמת.

איילת שקד: עשיתם עבודה נפלאה.

איילת שקד: אף חוק לא נכנס לכנסת ויוצא באותה צורה, ובדרך כלל הוא רק משתפר ומשתבח.

איילת שקד: אני חושבת שהדיונים כאן היו באמת יוצאים מן הכלל.

איילת שקד: אני מודה לצוות המדהים של משרד המשפטים: לארץ קמיניץ ולרני ולעדי ולמירב ולארז ניצן.

איילת שקד: עשיתם עבודה יוצאת מן הכלל.

איילת שקד: אני חושבת שאנחנו ככה עכשיו משתווים לאומות העולם, יש את המוסד הזה כבר ברוב המדינות המערביות.

איילת שקד: אני גם חושבת שההחלטה בסוף לשים את זה בבנק ישראל היא החלטה נכונה.

איילת שקד: גם כן, הרבה דיונים היו סביב זה, אבל זה המקום הנכון של המאגר הזה.

איילת שקד: ואני מודה לך ולחברי הוועדה ולכל מי שנמצא כאן מקרב לב.

איילת שקד: ולשר האוצר.

איתן כבל: תודה, גברתי, תודה.

איתן כבל: גברתי הנגידה, בבקשה.

קרנית פלוג: אז קודם כול, אני רוצה להצטרף לתודות לכל השותפים במהלך המאוד מאוד חשוב הזה.

קרנית פלוג: וגם קודם כול ליו"ר הוועדה, לאנשי הוועדה, ולכל השותפים.

קרנית פלוג: ואני חושבת שזו דוגמה יוצאת מן הכלל לאופן שבו אפשר לקדם נושאים מאוד מורכבים ומאוד חשובים, כשעובדים בשיתוף פעולה.

קרנית פלוג: בשנים האחרונות אנחנו פועלים בבנק ישראל בדרכים שונות כדי לקדם את התחרות במערכת הבנקאית ובשוק האשראי בפרט.

קרנית פלוג: ואני חושבת שמרכיב מאוד חשוב כדי להגביר את התחרות בשוק האשראי זה לטפל במידע בבעיה של המידע הא-סימטרי, חוסר המידע.

קרנית פלוג: ההיעדר של מידע זמין על ההיסטוריה של האשראי של לקוחות בעצם מקשה על נותני האשראי, שאין להם איתם איזשהו קשר מתמשך, להציע להם אשראי במחירים אטרקטיביים.

קרנית פלוג: אז תעודת הזהות הבנקאית שנשלחה לכם ממש בתקופה האחרונה היא איזשהו צעד בכיוון הזה, אבל חוק נתוני האשראי ומאגר נתוני האשראי שמוקם כיום בעצם צפוי לתת את המענה השלם לפתרון הבעיה הזאת של המידע הא-סימטרי.

קרנית פלוג: ומאגר נתוני האשראי ישמש באמת כלי מאוד משמעותי להגביר את התחרות ולהרחיב את האשראי, ולצמצם בעצם את האפליה שנובעת מאותו מחסור במידע.

קרנית פלוג: בנוסף לכך, המידע הלא מזוהה שיש במאגר יכול לסייע לנו בבנק ישראל גם לעקוב אחרי ההתפתחויות בשוק האשראי, ובעצם לטפל בסוגיות של יציבות פיננסית והן סוגיות חשובות.

קרנית פלוג: לאור זאת, ומאחר שיש בבנק ישראל ניסיון ויידע שנדרש לקידום של סוג כזה של פרויקטים, אחרי היסוס מסוים, אני צריכה להודות, החלטנו לקבל על עצמנו את האתגר המאוד מאוד מורכב הזה של הקמת המאגר וההפעלה שלו.

קרנית פלוג: לצורך כך מינינו, שר אוצר יחד אתי, ועדת היגוי עליונה בראשות המשנה לנגידה ומנכ"ל משרד האוצר.

קרנית פלוג: ויש בה חברים שהם מנכ"ל הבנק, סגנים הממונה על התקציבים, יעל, וגם נציגים מהמועצה הלאומית לכלכלה, ממשרד המשפטים.

קרנית פלוג: והקמנו גם צוותים מקצועיים בבנק, שכבר עובדים בצורה מאוד אינטנסיבית כדי להתמודד עם האתגרים של הפרויקט המורכב הזה, שביניהם גם ההקמה של המאגר, ההפעלה שלו, אבטחת המידע שיועבר למאגר, המידע שיימסר למאגר ויימצא בו, וכמובן נושאים שעלו פה בהרחבה, זה שמירה על עניינם של הלקוחות והגנה על הפרטיות.

קרנית פלוג: ועדת ההיגוי העליונה וצוותי העבודה עובדים בסינרגיה עם כל הגורמים שמעורבים בתהליך הזה, וזוכים לשיתוף פעולה ראוי להערכה מצד משרד האוצר, המשפטים, המועצה הלאומית לכלכלה וגורמים נוספים, ובעצם כבר עובדים על הקמת המאגר.

קרנית פלוג: אז אני רוצה להשתמש בהזדמנות הזאת באמת להודות לנציגים של המשרדים השונים שכבר הוזכרו כאן, שהם שותפים לגיבוש הצעת החוק, אבל גם לתהליך של הקמת המאגר.

קרנית פלוג: ואני רוצה להודות לנציגים של בנק ישראל, שעוסקים בנושא זה באינטנסיביות מאוד רבה: המשנה לנגידה, נדין טרכטנברג, המנכ"ל שלנו מר חזי כאלו, ושירלי אבנר, היועצת המשפטית, שהובילה מטעמנו את כל הנושא המשפטי.

קרנית פלוג: אני רוצה להזכיר מאוד בקצרה כמה נושאים שעלו פה בהרחבה ונדונו בדיונים על החוק, ושאנחנו מתייחסים אליהם ברצינות מאוד רבה.

קרנית פלוג: הזכרתם את נושא הגנת הפרטיות.

קרנית פלוג: אנחנו רואים חשיבות רבה מאוד בהגנת הפרטיות, אנחנו מודעים לכובד של האחריות על בנק ישראל בהקשר הזה.

קרנית פלוג: אנחנו בטוחים שהממונה על הגנת הפרטיות, שיתמנה על ידי בהתאם להצעת החוק, ימלא את התפקיד שלו בנושא הזה בצורה הכי טובה, ויסייע לנו להבטיח הגנה מרבית על הפרטיות במסגרת מאגר נתוני האשראי.

קרנית פלוג: נושא נוסף זה ההגנה הצרכנית.

קרנית פלוג: בנק ישראל מייחס חשיבות רבה לכך שתינתן תשומת הלב הנדרשת להגנה על הזכויות הצרכניות של האזרחים, שמידע אודותיהם יישמר במאגר.

קרנית פלוג: לצורך כך, בין היתר, נקבע בהצעת החוק, כי ימונה על ידי ממונה על נתוני אשראי, אשר בין תפקידיו שמירה על עניינם של הלקוחות והבטחתן פעילותן התקינה של לשכות האשראי וגורמים נוספים.

קרנית פלוג: הממונה יהווה גם כתובת לבירור וטיפול בתלונות הציבור בדבר פעילותן של לשכות האשראי, מקורות המידע שיועברו אליהן, המשתמשים בנתוני האשראי, מיופי הכוח, וכל גורם אחר שקשור למאגר.

קרנית פלוג: כמו כן, במסגרת הצעת החוק, יוקנו לממונה סמכויות בקרה ופיקוח, בין היתר על פעילותן של לשכות האשראי, לרבות בנוגע למודלים הסטטיסטיים, וזה הוזכר על ידך, היושב-ראש.

קרנית פלוג: אגב, הסטנדרט של פיקוח צרכני שייושם לגבי המאגר, הוא בדומה לסטנדרט שקיים בפיקוח על הבנקים.

קרנית פלוג: ראוי שייושם, להערכתי, ללקוחות של הגופים הפיננסיים בכלל, גם אלה שקיימים וגם אלה שעתידים לקום.

קרנית פלוג: מקורות המידע והגופים שיחויבו במסירת מידע על המאגר, בקביעת היקף המידע אשר יימצא במאגר, נעשה איזון בין המטרות השונות להקמתו ולהפעלתו.

קרנית פלוג: מצד אחד חשוב לנו כי המידע המופיע במאגר יהיה מקיף ורחב, אבל מצד שני אנחנו לא רוצים לאסוף לתוך המאגר מידע שהוא לא רלוונטי או שהוא לא איכותי מספיק.

קרנית פלוג: חשוב לציין שערכו של המידע במאגר נתוני האשראי להגברת התחרות ולשיפור מצבו של הצרכן יגבר ככל שהאוריינות הפיננסית בקרב הציבור תהיה עמוקה יותר.

קרנית פלוג: משום שהיכולת של הצרכן להפיק תועלת מפתרון בעיית המידע אותה תיארתי תלויה קודם כול בהתנהלות הפיננסית שלו ובהבנה הפיננסית שלו.

קרנית פלוג: לכן אני חושבת שחשוב שהממשלה תפעל לקידום פעולות שיסייעו להגברת האוריינות הפיננסית בקרב האזרחים.

קרנית פלוג: אנחנו מכבדים את בקשת הוועדה לכך שתקנות והוראות שונות בהצעת החוק יהיו באישורה של הוועדה.

קרנית פלוג: ומאחר שחלקן נדרשות לנו בדחיפות כדי לקדם את ההקמה של המאגר ולהיערך לתחילת החוק, אנחנו מבקשים את ההתגייסות שלכם, את המשך ההתגייסות שלכם - -

<אתי בנדלר: מפשילים שרוולים.

קרנית פלוג: - - כדי לקדם אותם בהקדם האפשרי.

קרנית פלוג: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אני מבטיח שאנחנו לא נהיה אלה שיהיו למכשול.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רק רוצה לעשות את הרוויזיה, ואחר כך, עיסאווי, אם תרצה להגיד.

משה כחלון: תודה רבה.

איתן כבל: לאה, אני רוצה להעלות - - -

עיסאווי פריג': אני מוותר.

עיסאווי פריג': אם השרים הולכים, אגיד את הדברים במליאה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ברשותכם, אני מעלה להצבעה את הבקשה לדיון מחודש בסעיף 115, סעיף התחילה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד הבקשה לדיון מחודש בסעיף 115 – רוב

איתן כבל: הבקשה לדיון מחודש אושרה.

איתן כבל: הבקשה אושרה.

רועי פולקמן: אתה עושה רוויזיה עכשיו?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני מעלה את סעיף 115 להצבעה.

איתן כבל: עיסאווי.

<קריאה: כבר עשית את זה.

רועי פולקמן: לא, עכשיו על הרוויזיה.

איתן כבל: עשיתי את הרוויזיה.

איילת נחמיאס ורבין: עשה את הרוויזיה, עכשיו זה על הסעיף.

איתן כבל: עכשיו את התיקון המסוים.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 115 – רוב

איתן כבל: סעיף 115 אושר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: ויש כמובן את ההסתייגות של איילת ופרי.

<אתי בנדלר: לא לסעיף הזה.

איתן כבל: אה, סליחה, אני מתנצל.

איילת נחמיאס ורבין: לסעיף 31.

איתן כבל: סליחה, אני מתנצל.

<לאה ורון: סעיף התחילה אושר כנוסחו.

איתן כבל: כנוסחו, כן.

<רן מלמד: אפשר להגיד מילה לסיכום?

איתן כבל: כן, רן, בבקשה.

איתן כבל: רן מלמד.

<רן מלמד: רן מלמד מעמותת "ידיד".

<רן מלמד: אגיד בשפה פשוטה וברורה ככל שניתן.

<רן מלמד: הזכות לחשבון בנק ושימוש מושכל בשירותים פיננסיים היא זכות יסוד בדיוק כמו הזכות לחינוך ותעסוקה וקורת גג ראויה, בטח בשנים שלנו.

<רן מלמד: ואני חושב שהחוק הזה, עם כל הכשלים והקשיים שהיו ואולי עוד יהיו, הוא אחד מהחוקים החשובים, שיובילו לזה שאוכלוסיות שלא יכולות היום להשתמש בכלים כאלה בצורה נכונה וטובה יכולים לעשות את זה.

<רן מלמד: ואני רוצה להודות לך, יושב-ראש הוועדה, לחברי הכנסת, ולכל מי שעבד בנושא הזה, כי אני באמת חושב שהוא יכול לעשות טוב.

<רן מלמד: תודה.

איתן כבל: ואני חושב שעשית עבודה מדהימה יחד עם האנשים הנוספים שהיו כאן.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.