ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 167, 2016-03-28 00:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת – הם יגיעו, לאנשי הממלכה, למשתתפים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו הצעת החוק, שסוף-סוף, אחרי קדנציה וחצי – לא?

ניסן סלומינסקי: עוד מהקדנציה הקודמת אנחנו מתגלגלים אתה.

ניסן סלומינסקי: היא לבשה צורה ופשטה צורה, והיום היא נמצאת בצורה שונה מהצורה שהתחלנו אתה, אבל מתוך מגמה שאנחנו לא רוצים לפגוע במה שקיים בחוק, שכבר הוא יכול לתת גם קנסות גבוהים יותר ואפילו מאסר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הלכנו לאפיק אחר.

ניסן סלומינסקי: יש לנו, נדמה לי, שלוש נקודות מחלוקת, אלא אם כן, יואל, בלילה חשבתם, והנקודות ירדו.

<אפרת חקאק: יש אולי שתי הכרעות עקרוניות, והשאר – מחלוקות בתוך הטקסט.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להתחיל עם זה, וכשנגמור עם זה, נעבור מהר על החוק, ונסיים אותו, כי אני יודע שאתם עמוסים.

ניסן סלומינסקי: חבל לנו על הזמן שלכם.

<יואל הדר: לכן אני הייתי בטוח שאתם חשבתם במהלך הלילה, והחלטתם לבוא לקראת.

<יואל הדר: לא הבנתי את השאלה ההתחלתית בנושא.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל שני הצדדים צריכים לחשוב, ובבוקר אנחנו נפגשים.

ניסן סלומינסקי: תציגי.

<אפרת חקאק: אציג את שתי השאלות, שמשפיעות על כל הנוסח, ואחר כך נעבור גם על המחלוקות בתוך הנוסח, לא משנה באיזה כיוון אנחנו הולכים.

<אפרת חקאק: כפי שכולם יודעים, כי אתם כולם מכירים את זה, התחלנו בהצעה לכתוב עבירה חדשה בספר החוקים.

<אפרת חקאק: הרעיון הזה נפל עקב הסיבות שדיברנו עליהן בדיון הקודם.

<אפרת חקאק: עכשיו הרעיון הוא לאפשר לגורמים במשטרה – עכשיו אולי ברשות הכבאות - לנתק למישהו את קו הטלפון, אחרי שהוא מטריד את המוקד, אחרי מספר פעמים.

<אפרת חקאק: איך בונים את המנגנון הזה – בזה נדון היום.

<אפרת חקאק: השאלה הראשונה היא מי הגופים שייכנסו לתוך החוק הזה, ומי יורה על הניתוק, אם וכאשר זה יגיע לכך.

<אפרת חקאק: כמובן שהתחלנו עם המשטרה.

<אפרת חקאק: השאלה, אם אנחנו מרחיבים את החוק הזה מעבר למשטרה.

ניסן סלומינסקי: תגידי את הנקודה השנייה.

ניסן סלומינסקי: את זה הבנו.

ניסן סלומינסקי: נראה את שלוש הנקודות, ואז ננסה להגיע להבנה.

<אפרת חקאק: עד היום לא קיבלנו נתונים על הנושא הזה.

<אפרת חקאק: צריכים לדעת, כמה מקרי הטרדה יש להם, ומי בגוף הזה רוצה ויכול לעשות את השימוע ואת ההוראה.

<אפרת חקאק: השאלה השנייה היא האם בעצם נוטשים את מה שקיים כיום.

<אפרת חקאק: כפי שהמשטרה אמרה לנו בדיון הקודם, יש מנגנון- - -

ניסן סלומינסקי: המשטר מותשת?

ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת אפילו.

ניסן סלומינסקי: שום מאחז שנכבש, לא ננטש.

<יואל הדר: פה מדובר בשדרוג של משהו.

<יואל הדר: כשאתה משדרג משהו, אתה לא משאיר את הישן.

ניסן סלומינסקי: יואל, כנראה, את כל המצב רוח והחיוך הוא השאיר בפורים, והכול נשאב אצלו, הוא התרוקן כנראה לשבוע-שבועיים, בטח לא נראה אפילו חיוך על שפתייך.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שגם תחייך קצת.

ניסן סלומינסקי: פורים צריך להשליך על כל השנה – לא רק על אותו יום.

ניסן סלומינסקי: אז בכנסת הוא באמת פועל כל השנה – כולם כמעט מתחפשים כל השנה עם תחפושת, אבל לפחות השמחה והחיוך, זה צריך להקרין על כל השנה, גם אם בסוף לא נקבל את מה שאתה מבקש.

ניסן סלומינסקי: זה לא נורא, כי גם מה שאנחנו רוצים הוא טוב ומשדרג.

ניסן סלומינסקי: להפך – הוא יותר משדרג ממה שאתה אומר, ואז הדיון יהיה רק מה יותר משדרג – הביטול ותוספת או להשאיר ותוספת.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שכל בר דעת יאמר כאן, אם הוא יהיה הגון וישר, שוודאי שאם אתה עושה את התוספת על הקיים, זה יותר משדרג מאשר רק לעשות את התוספת בלי הקיים.

ניסן סלומינסקי: כל בר-דעת יגיד את זה, אבל עוד מעט נדבר על זה.

<אפרת חקאק: זו השאלה השנייה – האם להוסיף למה שקיים כיום, שכיום יש מנגנון שמסנן את שיחות ההטרדה בלי להעניש את האדם, או האם לוותר על המנגנון הקיים של הסינון, ולהחליף את המנגנון המסנן במנגנון העונש ההרתעתי – זו הסוגיה השנייה.

<אפרת חקאק: אחרי שהיושב-ראש יכריע בסוגיות האלה, יש לנו כמה מחלוקות בתוך הטקסט.

ניסן סלומינסקי: מחלוקת נוספת זה זמן הניתוק.

ניסן סלומינסקי: אלה שלוש הנקודות המרכזיות.

<אפרת חקאק: יש עוד כמה דברים – אם יש לאפשר לחסום את המכשיר עצמו, או אם אנחנו מנתקים רק את הסים.

ניסן סלומינסקי: עודד ברוק נמצא פה?

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאתה היועץ המשפטי של רשות הכבאות.

ניסן סלומינסקי: כמה הטרדות יש לכם?

<עודד ברוק: לנו אין מערכת כרגע שעובדת על כלל התחנות.

<עודד ברוק: בערך מחצית מהתחנות מחוברות למערכת.

<עודד ברוק: עד סוף השנה כמעט כולן יהיו מוכנות, ויישארו משהו כמו שלושה מוקדים, שיחוברו בתחילת השנה הבאה.

<עודד ברוק: אנחנו מדברים על אלפי שיחות של מטרידים בתקופת זמן של שנה.

ניסן סלומינסקי: תן לי באחוזים – כמה סך הכול קריאות נכנסות אליכם?

<עודד ברוק: אני מעריך, בסביבות ה-5% שיחות מטרידות.

ניסן סלומינסקי: וזה אלפי שיחות?

<עודד ברוק: כן.

ניסן סלומינסקי: וזה גורם לכם כתוצאה, לצאת לשטח גם, או זה רק מטריד?

<עודד ברוק: זה באזורים מאוד מוגדרים אצלנו.

<עודד ברוק: אפשר לומר, באזור ירושלים, בעוטף עזה ובצפון – אלה המקומות שבהם יש.

<עודד ברוק: זה עולה בתקופות של מתח ביטחוני.

ניסן סלומינסקי: מה אתם עושים?

<עודד ברוק: במקומות שבהם יש לנו מערכת, אנחנו יודעים היום לבצע חסימה, כלומר שהם לא יכולים להתקשר אלינו.

<עודד ברוק: יש לנו נוהל מאוד ברור, באילו נסיבות אנחנו עושים את זה, זה לאחר שלוש הטרדות לפחות.

<עודד ברוק: אנחנו מתקשרים לטלפון, מסבירים לאנשים לפני כן שהם מטרידים, ושהדבר הזה גם מהווה עבירה פלילית וגם יכול להביא לכך שפשוט לא נאפשר לו להתקשר אלינו למוקד.

<עודד ברוק: במידה שזה קטין, אנחנו גם מנסים לזהות מי ההורה, ולפנות אליהם לפני כן.

<עודד ברוק: במידת הצורך, לפי הנוהל שלנו, אנחנו היום מנתקים אותו, והוא לא יכול להתקשר אלינו - פעם ראשונה תקופת זמן קצרה יותר; פעם שנייה לתקופת זמן עוד יותר ארוכה; ופעם שלישית לתקופה מקסימלית.

ניסן סלומינסקי: הנוהל הזה עוזר לכם?

ניסן סלומינסקי: רואים שיש ירידה בהטרדות?

<עודד ברוק: יש כאן מי שאחראי על הנושא בתחנת ירושלים, שזו אחת התחנות.

<עודד ברוק: הוא יוכל לדבר.

<קובי דוידיאן: הנוהל הזה בהחלט עוזר, כי רובם המטרידים הם מטרידים קבועים; זה אנשים שעושים את זה בדרך קבע.

<קובי דוידיאן: אותם אנחנו חוסמים.

ניסן סלומינסקי: את סיבת ההטרדה אתה יכול לזהות?

ניסן סלומינסקי: זה בגלל הרצון לנטרל אתכם?

ניסן סלומינסקי: סתם אנשים הזויים, או אנשים עם תפישת עולם שונה, שרוצה לנטרל?

<קובי דוידיאן: יש מהכול - אנשים שרוצים לנטרל, ילדים, סתם משועממים.

ניסן סלומינסקי: ואתם עושים הכול בעצמכם?

<קובי דוידיאן: כן.

ניסן סלומינסקי: אם החוק שלנו יחוקק, אתם גם תדעו איך לבצע את החסימות או את הקשר עם חברות התקשורת כדי לנטרל את הסים או הדברים האלה?

<קובי דוידיאן: כן, אין שום בעיה.

ניסן סלומינסקי: מד"א.

<יחזקאל פריד: אנחנו מדברים על קרוב ל-30% מהשיחות.

<יחזקאל פריד: בסביבות 230,000 פלוס, שיחות של מטרידים.

<יחזקאל פריד: אנחנו כבר עובדים היום על חסימות.

<יחזקאל פריד: לנו זה פוגע מאוד מבחינת מניעת עזרה מאחרים, קריאות שווא למיניהן.

<יחזקאל פריד: מוציאים אמבולנסים למקומות אחרים ולא למקומות הנכונים.

<יחזקאל פריד: אנחנו כבר היום חוסמים שיחות.

<יחזקאל פריד: יש לנו מערכת; מעל מיליון שיחות כבר חסמנו.

ניסן סלומינסקי: 30% - זה מעל מיליון שיחות, אתה אומר.

<יחזקאל פריד: מעל 230,000 שיחות.

<יחזקאל פריד: זה משהו מאוד גבוה.

<יחזקאל פריד: אנחנו כבר היום עובדים עם מערכת משלנו, שחוסמת את השיחות.

<יחזקאל פריד: זה ירד דרמטית, כמות שיחות המטרידים.

ניסן סלומינסקי: ואתם מסוגלים, אם החוק יעבור- - -

<יחזקאל פריד: לוועדות המשמעת למיניהן?

<יחזקאל פריד: לא.

ניסן סלומינסקי: אין לכם קשר?

<יחזקאל פריד: אני גם לא חושב שמבחינה חוקית אנחנו מסוגלים היום לבצע דבר כזה.

<יחזקאל פריד: מה הסמכות שלי לומר לאדם, לנתק לו את הסים?

ניסן סלומינסקי: דוד אזולאי, משרד הבריאות, נמצא פה?

<זאב קשש: הוא בדרך לכאן.

ניסן סלומינסקי: אז אין פה נציג של משרד הבריאות.

<זאב קשש: דיברתי עם דוד אזולאי מקודם.

<זאב קשש: הוא אמר לי שהוא בדרך.

ניסן סלומינסקי: עם ישראל בדרך כבר אלפיים שנה.

<זאב קשש: אני לא מייצג אותו.

<זאב קשש: מעדכן, מה שהוא אמר לי.

ניסן סלומינסקי: בדרך, יכול להיות שעכשיו הוא יצא מתל-אביב.

ניסן סלומינסקי: אז אתה לא יודע לומר לי, יחזקאל, אם משרד הבריאות יודע לעשות את העבודה בשבילכם, אם אתם תיתנו לו מספרים שצריכים לנטרל?

<יחזקאל פריד: ואז הוא יעביר את זה למשטרה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שלמשטרה גם אתם יודעים.

ניסן סלומינסקי: כמו שכיבוי אש אומר שהוא יודע איך להודיע לחברות התקשורת: תנטרלו את הסים הזה והזה, או את מה שצריך, כמו שהמשטרה יודעת לעשות עבור המוקד שלה, מי יעשה את הדבר הזה עבורכם?

<יחזקאל פריד: לטעמי, זאת תהיה עבודה כפולה, אם אנחנו נתחיל עכשיו לחפש את מספרי הטלפון – כי אצלנו זו מערכת אוטומטית - להעביר קבצים למשרד הבריאות, שהוא יעביר את זה הלאה.

<יחזקאל פריד: זו עבודה כפולה ומכופלת בשבילנו.

ניסן סלומינסקי: אז מה כן?

ניסן סלומינסקי: איך יהיה אפשר לממש את החוק אצלכם, אם נרצה?

ניסן סלומינסקי: יש לכם 230,000 הטרדות.

ניסן סלומינסקי: נניח, מתוכן זה יצטמצם, אחרי שאתם עושים מה שאתם עושים, ויצטרכו רק 300 איש, נניח, בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: איך נוכל להפעיל את החוק אצלכם?

<יחזקאל פריד: קודם כל אני רוצה לדעת אם אנחנו יכולים לבטל בכלל מבחינה חוקית.

ניסן סלומינסקי: אתם לא יכולים.

ניסן סלומינסקי: מי שיכול זה רק משרד הבריאות, משרד האם שלכם.

<ג'ורג' קיוורקיאן: ג'ורג' קיוורקיאן, היועץ המשפטי למשטרה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אם החוק מופעל אצלנו, במתכונת שאנחנו ביקשנו, בלי הנוהל הקיים כיום, אז החסימה תגרום לזה שמטריד – כפי שנאמר פה, המטרידים חוזרים על עצמכם – גם לא יטרידו גופים אחרים, אז זה כבר יוריד את כמות ההטרדות שמד"א סובלת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש לקחת את זה בחשבון.

ניסן סלומינסקי: יוריד.

ניסן סלומינסקי: אז במקום 230,000 יהיה להם 100,000.

<ג'ורג' קיוורקיאן: התקווה שלנו, שזה יהיה הרבה יותר, כי אנחנו מבקשים פה לשנות את כללי המשחק, ולא לחזור על דברים שאנחנו עושים יותר מ-10, 15 שנים, והם לא עוזרים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: גם הם אומרים שמיליון שיחות הם חוסמים, אבל נשארים 230,000 שיחות, שזה המון.

ניסן סלומינסקי: 230,000 זה יורד, אבל עדיין זה כמות גדולה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: כמות ממש גדולה.

ניסן סלומינסקי: אז מה אתה מציע?

ניסן סלומינסקי: שהם לא יהיו במסגרת של החוק, והפעילות שאתם עושים וכיבוי האש, היא תוריד את המטרידים?

<ג'ורג' קיוורקיאן: אני לא יודע אם נציג משרד הבריאות נמצא.

ניסן סלומינסקי: הוא לא נמצא כרגע.

<ג'ורג' קיוורקיאן: בדיון הקודם נציג משרד הבריאות אמר שיש להם אפשרות לבדוק את העניין הזה, ומחכים לתשובה - אולי כשהנציג יהיה פה, יוכל לתת תשובה לוועדה, אבל יש לקחת בחשבון, שברגע שהמתכונת שאנחנו הצענו אותה מתקבלת, זה יעזור לכל הגופים.

ניסן סלומינסקי: עדיין מד"א היא מספיק עוצמתית ומרכזית, שאנחנו צריכים לתת לה פתרון גם.

<יואל הדר: אבל אדוני, מאחר שהמטרה היא לנסות להכניס את זה כמה שיותר מהר, ואני מקווה שמד"א לא יהיה מעכב, יצרנו בחוק את האפשרות הזאת, שזה יהיה מודולרי, שאפשר להכניס גופים בלי צורך לעשות חקיקה מההתחלה, אלא בתוספת, באישור של הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים שמשרד הבריאות יגיע תוך כדי דיון.

ניסן סלומינסקי: אחרת זה באמת לא מכובד, נגיד במילים עדינות.

ניסן סלומינסקי: זה קשור למשטרה.

<אפרת חקאק: אוסיף, שזה לא קל לשנות את התוספת, אם מדברים על גופים שהם לא בעצמם חלק מרשות המדינה.

<יואל הדר: זה נכון.

<אפרת חקאק: יכול להיות שאם נוסיף אחר כך את מד"א, כן נצטרך לשנות את החוק.

<יואל הדר: אבל את יכולה כבר עכשיו לחשוב על מנגנון, שיהיה כתוב שמשרד ממשלתי שאחראי על גוף מסוים, ואז להכניס אותם, כלומר היום ליצור את המתווה.

<אפרת חקאק: צריך לכתוב באיזו דרגה, מי בדיוק.

<אפרת חקאק: זה לא פשוט, לכתוב משהו כזה.

ניסן סלומינסקי: אתה תנסה לבדוק עם המשרד.

ניסן סלומינסקי: למי יש קשר עם נציג משרד הבריאות?

<זאב קשש: לי יש קשר אתו.

<זאב קשש: אני בקשר אתו עכשיו.

<זאב קשש: הוא כותב שהוא בביטחון.

ניסן סלומינסקי: אז נתקדם.

ניסן סלומינסקי: איחוד הצלה הוא ארגון שהוא לגמרי מחוץ למערכת.

ניסן סלומינסקי: הוא יוכל להיכנס בתוספת, אם נרצה, אבל אז זה צריך להיות- - -

<יואל הדר: דרך משרד הבריאות, אותה צורה של מד"א.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל אז נצטרך לשבת אתם יותר לעומק ולעשות את זה.

<יואל הדר: כמה שיחות הטרדה יש להם?

<זאב קשש: באחוזים זה כ-10% מהשיחות.

<זאב קשש: בשנה קרוב ל-50,000 שיחות.

ניסן סלומינסקי: שיחות סך הכול יש לכם.

<זאב קשש: ישירות.

<זאב קשש: מעבר לקריאות שאנחנו מקבלים ישירות דרך מד"א.

ניסן סלומינסקי: מתוך זה, 2,500 בערך הטרדות.

<זאב קשש: כן.

ניסן סלומינסקי: זה מה שבמשטרה קורה ביום כמעט.

ניסן סלומינסקי: נעבור רגע לנקודה השנייה, ואז נחזור לנקודה הזו.

ניסן סלומינסקי: השאיפה האמתית היתה, שיהיה גוף אחד שירכז את הכול, והגוף היותר רציני והיותר מכובד זו המשטרה, כרגיל.

ניסן סלומינסקי: זן היתה השאיפה, שהיא תעשה, תרכז גם את שלכם, גם את של כיבוי האש וגם של מד"א שייכנס.

ניסן סלומינסקי: לא יודע לגבי אחרים, אבל לפחות שלושת הגופים האלה.

ניסן סלומינסקי: הבקשה שלכם – לפצל את זה, כי אתם עסוקים, ואין לכם זמן להתעסק.

<יואל הדר: זה לעשות חקירות שלמות.

<יואל הדר: זו המשמעות של זה.

ניסן סלומינסקי: זה דיון אחד.

ניסן סלומינסקי: בואו נעבור לנושא השני, כי אני רוצה לגמור את שלושתם.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני הוא הנוהל.

ניסן סלומינסקי: היום יש לכם הנוהל, שהוא נוהל טוב.

ניסן סלומינסקי: הוא סביר, כשאנחנו עושים אותו לפני שאנחנו עושים משהו דרסטי, שזה ניתוק של הסים או הטלפון.

ניסן סלומינסקי: למה אתה רוצה לבטל את זה, וללכת רק על הדבר השני?

<יואל הדר: אם הנוהל היה כל כך טוב, לא היינו עם 500,000 שיחות מטרידים ב-2015.

<יואל הדר: כנראה שהנוהל לא מצליח להוכיח את עצמו.

<יואל הדר: אם נבנה טלאי על טלאי, המשמעות היא שנצטרך לעשות, נניח, חמש פעמים לעשות התראות, עד שאנחנו מגיעים לניתוק של ה-100, ואחרי זה עוד שלוש פעמים.

<יואל הדר: זה כבר לא יהיה אפקטיבי.

<יואל הדר: אנשים לא ירגישו הרתעה.

<יואל הדר: אנחנו צריכים להתריע.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול?

ענת ברקו: יואל, האם אתם ממפים את המטרידים הסדרתיים או הטרדות חד-פעמיות?

ענת ברקו: הרי יש אנשים שאתה יודע שהם יכולים לשבת על הטלפון ולעשות עשר שיחות ביום, ויש ילדים שמתארגנים, וזה חלק מהפאן שלהם, וזה ספורדי.

ענת ברקו: אבל יש כאלה שממש סדרתיים, וזה חוזר על עצמו.

ענת ברקו: האם אתם ממפים את המספרים החוזרים על עצמם?

<ג'ורג' קיוורקיאן: מדובר ב-2 מיליון שיחות הטרדה בשנה.

ענת ברקו: אבל זה משהו ממוחשב.

ענת ברקו: אף אחד לא יושב ועושה את זה באופן אישי.

ענת ברקו: זה הגדרות.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אבל ניסינו למפות, ולא הצלחנו.

ענת ברקו: הגדרות מחשוביות.

ענת ברקו: קטגורית, שדות.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מספרים שהם מתחלפים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אני לא יכול לומר שיש עשרה שעושים את כל ה-2 מיליון האלה.

ענת ברקו: אתה לא צריך עשרה.

ענת ברקו: יש מספרים שחוזרים על עצמם, ואתה יודע מה מקורם.

ענת ברקו: אם אתה רואה שמישהו עשה אלף שיחות, כדאי שתדע מי זה.

ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא חוזר על עצמו.

ניסן סלומינסקי: אחרת זה לא נקרא מטריד.

ענת ברקו: לא, במובן- - -

<ג'ורג' קיוורקיאן: אמרנו שבמקרים החריגים אנחנו פותחים כן גם בחקירה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אני רוצה להתייחס למילה "דרסטית" שהשתמשת, אדוני היושב-ראש.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אני רוצה להזכיר שאנחנו גוף שיש לו סמכויות מאוד-מאוד משמעותיות – מעצר, חקירה, העמדה לדין, הכתמה, על כל הכרוך בזה מבחינת הכתמה בכתם פלילי.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו אומרים – אנחנו לא רוצם להשתמש בסמכויות האלה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה בלי להכתים את האזרח.

<ג'ורג' קיוורקיאן: פשוט לייצר מנגנון שהוא מרתיע, שהוא סביר יחסית, שהוא מקל מאוד יחסית לסמכויות שאנחנו יכולים להפעיל היום.

<ג'ורג' קיוורקיאן: ניסינו לעשות את זה עצמאית ללא חקיקה, באמצעות הנוהל שיש לנו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הנוהל הזה עובד יותר מעשר שנים – לא הוכיח את עצמו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: נכון שהוא הקטין את הכמות של המטרידים, אבל הוא מלמד שעדיין יש כמות מאוד גדולה; רבע מהשיחות זה שיחות הטרדה, אחרי שמפעילים את הנוהל.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה פשוט לא הגיוני.

<ג'ורג' קיוורקיאן: וזה לא פותר את כל התקלות שקרו לנו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: בהצעת החוק כבר התייחסו לחטיפת הנערים וכו', למבצעים ביטחוניים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הנוהל הזה לא יכול לפתור את התקלות האלה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: צריכים לייצר מנגנון שמשנה את כללי המשחק.

ניסן סלומינסקי: ג'ורג', יש לך תשובה ממנו?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהוא בבניין.

ניסן סלומינסקי: אז נחכה.

ניסן סלומינסקי: נתקדם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים כאן הרי בשני היבטים.

ניסן סלומינסקי: זה שלמשטרה יש כוח ויש לה עוצמה – זה אנחנו יודעים.

ניסן סלומינסקי: זה שאנחנו רוצים שהיא תפעיל אותו במקום שצריך – אנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: זה שאנחנו עוד יותר רוצים שהיא לא תפעיל אותו במקום שלא צריך – זה גם אנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: פה יש האיזון.

ניסן סלומינסקי: אז יש כאלה שיכול להיות שמגיע להם ישר משהו דרסטי.

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שאנחנו אומרים: לא ישר לבוא ולנטרל לו את הפלאפון, שזה דבר די דרסטי, אם אפשר על-ידי חסימה, לנטרל אותו.

<יואל הדר: זה מה שאנחנו עושים.

<יואל הדר: החוק הזה הוא ממש לא דרסטי בפעם הראשונה.

<יואל הדר: שלוש פעמים התראות, שימוע ואחר כך חסימה.

<יואל הדר: זה לא משהו שאתה מנתק בפעם הראשונה.

<יואל הדר: לכן גם בחוק הזה יש כל האיזונים הנדרשים.

<יואל הדר: לא ניסינו ליצור משהו אחר.

<יואל הדר: אנחנו לא רוצים להתחיל להפעיל את המנגנון.

<יואל הדר: אין פה משהו דרסטי.

ניסן סלומינסקי: ננסה להגיע להסכמה, כדי שנוכל להתקדם.

<יואל הדר: אדוני לא מסכים אתי?

ניסן סלומינסקי: אני חושב שיש משהו בדבריך, אבל אני חובש שבדברינו או בדבריי יש יותר.

ניסן סלומינסקי: עובדה שאנחנו באים לחוק, אבל אם נניח, היה לך מיליון, וירדת לחצי מיליון בנוהל שלך, זה גם יפה, ועובדה שירדת – אחרת לא היית עושה את זה עשר שנים או יותר.

ניסן סלומינסקי: זה שירדת באמצעים כאלו, זה יותר עדין מאשר לנטרל את הפלאפון של האיש.

<יואל הדר: אני לא מנטרל.

<יואל הדר: זה שלוש פעמים.

ניסן סלומינסקי: אבל אחר כך אתה מנטרל.

<יואל הדר: ברור, כי אני צריך להיות אפקטיבי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהנטרול יהיה רק לאלה שהשלב העדין – כלומר של החסימה - לא עזר לגביהם.

ניסן סלומינסקי: מי שחסמת אותו ירד מהטרדה – עדיף לנו.

<יואל הדר: הוא לא יתייחס אליי בכלל.

<יואל הדר: אנחנו צריכים למצוא משהו שיתייחסו אלינו.

ניסן סלומינסקי: נניח שיש מיליון שיחות של הטרדה, שמתוכם בנהלים שלכם עד היום הורדתם 30% או 40%, אבל עדיין נשארה כמות נוספת, ולכן אנחנו באים עם החוק.

ניסן סלומינסקי: אותם 30 שהורדתם בנוהל הרגיל עד היום, אני רוצה שימשיכו לרדת בנוהל הרגיל, כי זה נוהל יותר עדין.

ניסן סלומינסקי: אני לא בשמחה מנטרל לאדם את הפלאפון שלו.

ניסן סלומינסקי: דמיין לעצמך שלך אין פלאפון שלושה ימים.

ניסן סלומינסקי: אולי זו שמחה בשבילך, אבל אדם יכול להשתגע.

ניסן סלומינסקי: זה הרבה יותר דרסטי מאשר הנוהל הפשוט.

<יואל הדר: יש שלוש התרעות.

<יואל הדר: יש שימוע.

<יואל הדר: אתה באת במגמה לעשות שינוי.

<יואל הדר: מה שאתה מציע, זה לא שינוי, כי אין לזה משמעות, כי ברגע שמישהו חמש פעמים, מתריעים, מתריעים, ולא עושים לו כלום, גם אחרי זה הוא לא מתייחס אליך.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש, לא עושים לו כלום?

<יואל הדר: הוא מתנתק מ-100, אבל ממשיך לעשות את השיחות ל-101 ו-102.

ניסן סלומינסקי: אלה שכתוצאה מזה שניתקנו אותם מה-100 הפסיקו להטריד – אנחנו יודעים שזה נניח 30% או יותר – בטוח שזה כך – אחרת לא היית עושה – אותם הרווחנו.

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: אז יעברו ל-101 או 102.

ניסן סלומינסקי: אבל עובדה שאתה עושה את זה כל הזמן.

ניסן סלומינסקי: אם לא היה עוזר כלום, לא היית משקיע מאמצים ועושה את זה.

ניסן סלומינסקי: זה עוזר לגבי 30%.

ניסן סלומינסקי: נכון שנשארים 70%.

ניסן סלומינסקי: לגבי ה-30, טוב שזה יקרה כך.

ניסן סלומינסקי: ה-70, שזה לא עוזר, אנחנו הולכים לעשות משהו יותר דרסטי, שזה הניתוק.

<יואל הדר: הם לא יתייחסו.

ניסן סלומינסקי: למה לא?

ניסן סלומינסקי: פתאום אין לו פלאפון.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע מה זה?

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: הוא ראה שחמש פעמים לא עושים לו כלום וזה לא משמעותי, אז גם לשלוש הפעמים הבאות הוא לא יתייחס.

ניסן סלומינסקי: לא יהיה לו פלאפון בסוף.

<יואל הדר: אבל הוא לא יידע מזה.

<יואל הדר: לא תהיה לו הרתעה, כי הוא יחשוב שכמו שעשו לו פעם ראשונה, יעשו לו פעם שנייה.

<יואל הדר: הוא לא ידע את ההבדלים.

<יואל הדר: אנחנו רוצים לעשות משהו דרסטי.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש, הוא לא יידע?

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מודיע לו – נניח, אחרי שעברת את השלב של החסימה, אתה מדבר אתו ומודיע לו: אדוני, אם תמשיך – אתה אומר שיש לך התרעות - לא יהיה לך פלאפון לתקופה מסוימת.

ניסן סלומינסקי: בטח שהוא יידע.

ניסן סלומינסקי: ואם הוא ימשיך, לא יהיה לו פלאפון.

<יואל הדר: אבל המטרה היא להרתיע, שהוא לא יעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אמת.

<יואל הדר: אבל הוא לא יידע את זה, כי גם הפעם השנייה זה לא יהיה משמעותי.

ניסן סלומינסקי: אבל נניח, אם נרד מהנוהל, תתריע אותו, נכון?

<יואל הדר: ודאי.

ניסן סלומינסקי: לשיטתך, אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: הרי הוא לא יאמין שאתה עושה את זה.

<יואל הדר: לא.

ענת ברקו: למה לא גם וגם?

<יואל הדר: אי-אפשר גם וגם.

<יואל הדר: המשמעות היא שמונה הרתעות.

<יואל הדר: חמש פעמים בפעם הראשונה על הדבר הזה, ושלוש פעמים.

<יואל הדר: הוא לא יתייחס לזה.

ענת ברקו: תעשו את זה בסמס.

ענת ברקו: תשתמשו בטכנולוגיות.

<יואל הדר: אנחנו באים עם הצעה שהיא סבירה.

<יואל הדר: שלוש פעמים להרתיע לפני ניתוק.

ניסן סלומינסקי: יואל, אפשר להוריד את כמות ההתרעות, אם אתה אומר שיש פה שלוש התרעות לפני ופה, אפשר להוריד, אם אנחנו שומרים על הנוהל.

ניסן סלומינסקי: מה שאני רוצה – אם אנחנו עושים צעד, והא צעד דרסטי מאוד, לאדם מהישוב או לילד.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שאלה שמטרידים, ובצד הדין אפשר להוריד אותם, נמשיך להוריד אותם.

ניסן סלומינסקי: אני לא מת להפעיל את זה על הכול.

ניסן סלומינסקי: אז נניח, אם ילדים שמשחקים ועושים, וכתוצאה מזה שאתה מנטרל אותם מהמוקד הם הפסיקו – טוב לי, לא צריך לעשות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר, שכדי לעשות את הצעד הדרסטי יותר אני חושב שאנחנו צריכים לעבור את השלב העדין, ולהוריד את אלה שזה מספיק להם, תמיד זה טוב.

ניסן סלומינסקי: אשמח אם אדם כתוצאה מהטרדה יירד, ואני לא מת להפעיל עליו.

ניסן סלומינסקי: אז הנה, פה הניתוק מה-100 זו התרעה עוצמתית יותר, נגיד כך.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לחסוך התרעה אחת.

ניסן סלומינסקי: נניח, לא נצטרך לעשות כל פעם שלוש; נוריד, אבל זו התרעה עוצמתית יותר, ולמי שזה יעזור לנו, דיינו.

ניסן סלומינסקי: טוב לנו.

ניסן סלומינסקי: אם זה היה עוזר לכולם, על דעתך גם לא היינו באים לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אז אלה שזה עוזר להם – מצוין.

ניסן סלומינסקי: אלה שלא עוזר לכם, אני אומר:

ניסן סלומינסקי: אם כך, לכם לא תהיה לנו ברירה, ונעשה צעד יותר דרסטי.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה מכובד וזה טוב.

ניסן סלומינסקי: אתה גם צריך להסתכל על האזרח.

<יואל הדר: אני מסתכל על האזרח שלא מקבל מענה כי יש 500,000 או מיליון שיחות של מטרידים.

<יואל הדר: כדי לתת לו שירות כמו שצריך אנחנו צריכים לפעול כנגד המטרידים.

<יואל הדר: מה שהוועדה מציעה כרגע, זה משהו הרבה יותר פרווה, שלא ייתן מענה.

<יואל הדר: תן לנו אפשרות לתת מענה- - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: הרי את הבר הזה אני גם כן, רק אני אומר – בוא נעשה את השלב העדין יותר, שיעזור ל-30%.

ניסן סלומינסקי: דיינו.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה זה מפריע.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה פשוט מסרבל את התהליך.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מה שיהיה – שאדם שרוצה להטריד, יידע שהוא יטריד את המשטרה בכמות מסוימת, לא יקרה כלום, יפעילו נגדו משהו שהוא יותר פרווה, כפי שיואל אמר, ואז הוא לא ימשיך להטריד את המשטרה, כי- - -

ניסן סלומינסקי: קודם כל, הוא לא יטריד אתכם – הרווחנו.

ניסן סלומינסקי: הרי זו המטרה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הוא יחזור אלינו בצורה שאף פעם לא נפעיל את החוק, כי הוא פשוט ינדוד בין הגופים.

ניסן סלומינסקי: לא, זה צריך להיות אדם סופר מתוחכם, מה שנקרא.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה מה שעושים עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אגב, אתם והכיבוי אש – למה לא השוויתם את זה?

<יואל הדר: יש לכם בסיס נתונים שאפשר להשוות אותו?

קריאה: לא מלא.

ניסן סלומינסקי: אבל הלא מלא שלכם, למה לא השוויתם, לראות אם זה אותם מטרידים או לא?

ניסן סלומינסקי: זה אל"ף-בי"ת שהיה צריך להיות.

ניסן סלומינסקי: הרי אתם נמצאים באותו משרד.

<יואל הדר: אין להם את זה.

<יואל הדר: הם לא משוכללים עד כדי כך בתחום הזה.

<איילת לוי: הם קיימים רק- - -

<ג'ורג' קיוורקיאן: החשש שלנו, שאם נפעיל את הנוהל הקיים במקביל לחקיקה החדשה, זה יסרבל עד כדי כך שלא נגיע בכלל לחקיקה החדשה, לא נשתמש בה, כי תמיד מי שמטריד, הוא יעשה את החישובים שלו.

<איילת לוי: מה שאדוני מציע ממילא נוהג היום, ואין לזה הצלחה.

ניסן סלומינסקי: יש לזה הצלחה של 30% או 40%?

ניסן סלומינסקי: יש.

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש לזה נזק.

<ג'ורג' קיוורקיאן: רבע מהשיחות הן שיחות הטרדה, אחרי הנוהל הזה.

ניסן סלומינסקי: לאותם אלה שזה עוזר, זה מספיק.

ניסן סלומינסקי: זה עדין וזה עוזר וזה טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מטפלים עכשיו באלה שהשיטה העדינה לא עוזרת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אומרים – בוא נעשה בומבה יותר גדולה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רגע שתסתכלו לא מהראייה שלכם שזה נכון, שזה אולי סרבול; הייתם רוצים ישר עם נבוט.

<יואל הדר: לא, שלוש פעמים זה לא נבוט.

<יואל הדר: אנחנו מסתכלים על הציבור הרחב.

<יואל הדר: אם רוצים לתת מענה לציבור, זו ההצעה שהבאנו.

<יואל הדר: ההצעה האחרת לא נותנת מענה לדעתנו.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין, למה לא נותן מענה.

ניסן סלומינסקי: זה שנותן לכם קצת יותר עבודה, אולי, אבל למה זה לא נותן מענה?

ניסן סלומינסקי: אם אחרי שאתה חוסם אותו מהמוקד, והוא ממשיך להטריד, אתה מנטרל את הפלאפון שלו, למה זה לא נותן מענה?

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה מחוסר-אפקטיביות.

ניסן סלומינסקי: למה?

<איילת לוי: הנתונים, כפי שהעברנו לוועדה, מדברים בעד עצמם.

<איילת לוי: הם אומרים שיש למעלה מ-2 מיליון שיחות מטרידות בשנה.

ניסן סלומינסקי: כמה אתם מצליחים לנטרל בשיטה שלכם?

ניסן סלומינסקי: כתוב פה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: בערך רבע שעדיין מטרידים.

ניסן סלומינסקי: 385, נניח.

ניסן סלומינסקי: כמה זה סך הכול?

ניסן סלומינסקי: מיליון ו-400?

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש, למשל, ב-2015 900,000 שיחות הטרדה שנענו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש כמיליון ו-400,000 שהמערכת חסמה, כלומר המערכת מצליחה לחסום בערך 40%, חצי.

ניסן סלומינסקי: זה נפלא.

ניסן סלומינסקי: אני ממש לא מצליח להבין אתכם.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מיליון שיחות – עם זה אנחנו צריכים להתמודד?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אתם עושים את הדרך שלכם, וחוסמים 40% - מצוין.

ניסן סלומינסקי: נשארו 60% שאתם לא חוסמים, ואנחנו אומרים: ל-60% האלה ניתן נטרול של הפלאפון.

ניסן סלומינסקי: מה זה מפריע לכם?

ניסן סלומינסקי: ולמה אתם אומרים שזה לא מועיל?

<יואל הדר: ברגע שמישהו מקבל כל כך הרבה התרעות, זה לא מזיז לו.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, זה מזיז.

ניסן סלומינסקי: בי"ת, תוריד התרעה פה והתרעה פה, וגם לא יהיה לך- - -

<יואל הדר: זה לא ישנה לו.

<יואל הדר: אם אדוני רוצה לבוא עם בשורה, זו לא הבשורה.

<יואל הדר: זה לא ייתן שום דבר לטעמנו.

<יואל הדר: לגישתנו, התוספת הזאת לא תיתן מענה למה שאנחנו מציעים.

<יואל הדר: אם אתה רוצה לבדוק שמה שאנחנו אומרים זה נכון – סך הכול מדובר על שבעה ימים בפעם הראשונה אחרי שימוע.

<יואל הדר: שבעה ימים זה לא כל כך נורא.

ניסן סלומינסקי: לא אמרנו שבעה ימים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנרצה שזה יהיה פחות משבעה ימים בפעם הראשונה.

ניסן סלומינסקי: זה גם לא מנטרל, אתה אומר, הא?

<יואל הדר: לא חייבים לתקן את החוק.

<יואל הדר: זה החוק שלך, לא שלי.

<יואל הדר: זה לא ממשלתי.

ניסן סלומינסקי: ניסית פעם ארבעה ימים בלי פלאפון?

<יואל הדר: בראש השנה זה שלושה ימים...

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו ירדנו לשבעה ימים כדי שזה יהיה סביר ומקל יחסית כדי שנוכל לבוא עם בשורה, כפי שיואל אמר.

<ג'ורג' קיוורקיאן: 21 ימים- - -

ניסן סלומינסקי: כל דבר שלא מקבלים אצלכם, אתה אומר שאין בשורה.

ניסן סלומינסקי: אתה חושב שאם אתה מנטרל למישהו לפעם הראשונה לארבעה ימים – לא לשבעה ימים – זה עשה מהפך שלם.

ניסן סלומינסקי: שבוע זה מצוין, ארבעה ימים אין בשורה?

ניסן סלומינסקי: באמת.

<יואל הדר: יש סמכות לקצין משטרה, לסגור בית עסק לתקופה יותר ארוכה, שזה הרבה יותר משמעותי מאשר הטלפון הזה.

ניסן סלומינסקי: נכון.

<יואל הדר: סמכות מינהלית לסגור.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד, אנחנו רוצים לתת כוח למשטרה, ומצד שני, אנחנו רוצים להסתכל על האזרח.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אומרים, צריך להיות אזרח שאתה עושה לו נו-נו-נו – אל תלך אליו עם נבוט.

ניסן סלומינסקי: אזרח שאתה צריך לתת לו סטירה – תן לו סטירה, ורק אם גם זה לא עוזר, אז תפעיל עליו את הנבוט השני.

<יואל הדר: לאזרח המטריד, שלוש פעמים אנחנו נותנים לו התרעות, כדי ששאר האזרחים יקבלו שירות כמו שצריך.

<יואל הדר: על מי אנחנו מסתכלים פה?

<יואל הדר: על האזרח.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מסתכלים גם על האזרח המטריד.

<יואל הדר: נכון.

<יואל הדר: לכן זה רק שבעה ימים.

<יואל הדר: ההתחלה לא היתה שבעה ימים אלא 21 יום אצלנו.

<יואל הדר: אנחנו גם הפעלנו את אמות המידה המידתיות.

<יואל הדר: שבעה ימים.

ניסן סלומינסקי: בוא נראה מה קורה עם מד"א.

ניסן סלומינסקי: אתה בעל הבית המשרדי של מד"א.

ניסן סלומינסקי: למד"א יש הטרדות בסדר גודל- - -

<יחזקאל פריד: אני רוצה לחדד; אולי לא חידדתי מספיק טוב קודם – המערכת שלנו עובדת טוב.

<יחזקאל פריד: החסימות שלנו עובדות מעולה.

ניסן סלומינסקי: כמה זה מוריד?

<יחזקאל פריד: 90%.

ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שאתם לא צריכים להיכנס לחוק.

<יחזקאל פריד: יכול מאוד להיות.

ניסן סלומינסקי: אני לא בא להכרחי אתכם בכוח.

<יחזקאל פריד: המערכת שלנו עובדת טוב.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלגביכם, בניגוד לכיבוי אש – יכול להיות שלא נכניס אתכם, אלא אם כן בעוד תקופה מסוימת אתם תבואו ותגידו: כאן נטרלתם, אז כולם עברו אלינו, ואז יכול להיות שנכניס אתכם.

ניסן סלומינסקי: לכן יש לנו האפשרות להכניס בתוספת.

מרב מיכאלי: אבל אדוני, בוא נשמע מה הם עושים שזה עובד כל כך טוב.

מרב מיכאלי: שנלמד מהם, וכולם יעבדו ככה.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו.

ניסן סלומינסקי: כולם עושים.

<יחזקאל פריד: לא, זה אחרי.

<יחזקאל פריד: הנתונים הראשונים שנתתי – אז נכנסה המערכת.

<יחזקאל פריד: אנחנו מורידים את כל השיחות האלה.

<יחזקאל פריד: מספר מדויק כרגע אני לא יכול לתת, אבל זה ירד דרמטית.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם לא מרגישים צורך, יש אופציה שעוד שנה, כולם אולי יעברו אליהם, ואז הם יבואו SOS.

ניסן סלומינסקי: יש התוספת, שאפשר להוסיף אותם.

ניסן סלומינסקי: גם ככה הפרוצדורה, להכניס אותם, ומי שיפקח, היא לא פשוטה.

ניסן סלומינסקי: לכן אני לא משכנע.

ניסן סלומינסקי: גברתי, שני דברים: אל"ף, הנושא של מי יבצע – שמענו, המשטרה יודעת לדאוג לעצמה.

ניסן סלומינסקי: לה יש הטרדות באופן מטורף.

ניסן סלומינסקי: שני מיליון שיחות.

ניסן סלומינסקי: הם מצליחים בנוהל של היום להוריד בין 30% עד 40%.

ניסן סלומינסקי: עדיין נשאר להם מסה גדולה מאוד של הטרדה.

ניסן סלומינסקי: כיבוי אש – יש להם גם נתונים.

ניסן סלומינסקי: הם עד היום עובדים בנפרד, עושים את כל הפעולות בנפרד.

ניסן סלומינסקי: הם מסוגלים גם להמשיך הלאה בנפרד.

ניסן סלומינסקי: למרות שהם תחת אותו שר, הם יודעים לעשות את זה בנפרד, ואין להם בעיה את החוק לממש בנפרד – לפנות לחברות – הם יודעים לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: זה כרגע בנושא הראשון.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני הוא האם נפעיל את מה שמפעילים עד היום – אני קורא לזה השלב העדין של ניתוק מהמוקד.

ניסן סלומינסקי: זה עוזר רק לאחוז מסוים.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים: בוא נלך ישר עם הבומבה הגדולה.

ניסן סלומינסקי: אני מנסה להסביר להם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו, בראייה של האזרח, אם זה עוזר לגבי 30%, 40%, השלב העדין, נפעיל את השלב העדין קודם – נוריד את ה-30% האלה, ולאותם אלה שזה לא עוזר, אז נפעיל את הנושא שלנו.

ניסן סלומינסקי: זה הנושא השני.

ניסן סלומינסקי: הנושא השלישי – שעוד לא הגענו אליו – לכמה זמן.

ניסן סלומינסקי: הם רצו להתחיל בשבעה ימים, ואנחנו כנראה נרצה להתחיל בארבעה ימים, שוב – קצת יותר מתון.

ניסן סלומינסקי: יואל מרגיש שאם נעשה מה שאנחנו רוצים, אין בשורה, וזה לא יעזור הרבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חושבים שההפך – זה בסדר וכו'.

מרב מיכאלי: אני לצערי נאלצת לעלות לוועדת הכנסת, אבל אל"ף, אני רוצה לחזק את ידי היו"ר, ולומר שאני מצטערת שיואל מרגיש שאין בשורה.

מרב מיכאלי: אני חושבת שיש בשורה.

מרב מיכאלי: אני גם לא מבינה למה הורדנו את עניין הקנס.

<ג'ורג' קיוורקיאן: לא רק יואל.

<ג'ורג' קיוורקיאן: גם המשטרה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבין, איך מה שמגן דוד אדום עושה, יעיל ב-90%, ובמשטרה רק ב-40%-30%.

<יחזקאל פריד: מחכה לנתונים מדויקים.

מרב מיכאלי: אז לא יהיה 90% אלא 80%.

מרב מיכאלי: עדיין, מה הם עושים שאפקטיבי כל כך?

ניסן סלומינסקי: הם עושים אותו דבר, כולם.

ניסן סלומינסקי: ההיגיון אומר שאת מד"א יטרידו הרבה פחות.

מרב מיכאלי: לא משנה.

מרב מיכאלי: השאלה, מה האפקטיביות בחוסר חזרה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שסוג האנשים גם שונה.

מרב מיכאלי: אשוב בהקדם האפשרי.

אורי מקלב: כשדיברנו בדיונים, ראינו שיש כאן בעיות.

אורי מקלב: זה לא שלאחר יד אפשר לעשות את הדברים.

אורי מקלב: השאלה, אם אתה רוצה לתת סמכות לשר או לשנות את הדברים תוך כדי.

אורי מקלב: יש דברים שאפילו ענישה קלה יכולה לעשות את המשמעות.

אורי מקלב: יכול להיות שכל גורם הרתעה יספק.

אורי מקלב: יכול להיות שנצטרך להחמיר, וחקיקה חדשה היא בעייתית.

אורי מקלב: יכול להיות שהיינו צריכים לתת משהו מודולרי.

ניסן סלומינסקי: יש היום.

ניסן סלומינסקי: הם מנתקים את אותו אחד מהמוקד.

ניסן סלומינסקי: הם רוצים כתוצאה מהחוק לוותר על זה, ואני אומר: לא, אני רוצה שזה יישאר, ורק לאלה שזה לא עוזר, נוסיף.

ניסן סלומינסקי: יואל, אני מציע- בוא נגיע להסדר עם שלושת הדברים הללו, ונוכל להמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע – בטיעון הראשון שלכם, שלהערכתי הוא המרכזי, אני מציע שכל גוף יטפל לעצמו.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזו הנקודה הכי מרכזית מבחינתכם, כלומר אתם תטפלו במטרידים שלכם, כיבוי אש יטפל במטרידים שלו, ומד"א – לא היום, אבל ביום שייכנס – הוא יטפל דרך משרד הבריאות במטרידים שלו וכן הלאה.

ניסן סלומינסקי: זה אני מסכים לקבל.

ניסן סלומינסקי: את הנקודה השנייה, נוריד התרעה אחת.

ניסן סלומינסקי: אם היו עד היום שלוש התרעות, נוריד את זה לשתיים, וגם בהמשך, לא צריך שלוש – נוריד לשתיים, ונשאיר קודם כל את הנושא של השלב הראשון של הניתוק מהמוקד.

ניסן סלומינסקי: יוריד לנו 30% בעדינות יותר, מכובד, ירדו אלו, ולאחרים אנחנו נפעיל את הבומבה הזאת.

ניסן סלומינסקי: והנקודה השלישית – בין יום אחד, שרצו אצלנו, לבין שבעה ימים, נלך בשלב ראשון לארבעה ימים.

<יואל הדר: אפילו לגישה שלכם, של הייעוץ המשפטי, רצו 48 שעות.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על ארבעה ימים.

<יואל הדר: אתה פשוט מעקר את החוק, אבל אני אדבר עם השר שלי, אשמע מה יש לו להגיד.

<יואל הדר: הוא חשב שמה שאני מציע זה עדין יותר.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

אורי מקלב: אפשר לעשות החמרה בחוק.

ניסן סלומינסקי: אני מציע כאן החמרה.

<יואל הדר: לא היינו מציעים את ההצעה שלנו, אם הנוהל הקיים היה עוזר.

<יואל הדר: הנוהל הקיים לא עזר.

ניסן סלומינסקי: על ה-30% שהוא עוזר אני מעדיף, שאותם אנשים, אותו נוהל יעזור ויוריד אותם.

<יואל הדר: אנחנו מדברים על שלוש פעמים התרעה.

<יואל הדר: שלוש פעמים אומרים לו: אתה מטריד, יש לך שימוע אחרי זה.

<יואל הדר: מה לא מידתי בדבר הזה, שאתה נותן לו שלוש פעמים?

ניסן סלומינסקי: אתה מסכים אתי שהניתוק מהמוקד עדין יותר מנטרול הפלאפון?

ניסן סלומינסקי: נכון?

ניסן סלומינסקי: אם ל-30% זה עוזר- - -

<יואל הדר: אבל לא היינו נמצאים פה היום.

<יואל הדר: האנשים האלה יתעלמו.

ניסן סלומינסקי: מי יתעלם?

<יואל הדר: מי שממשיך להטריד למרות שניתקו אותו מה-100, יש לנו מאות-אלפי אזרחים שממשיכים לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: והם ינוטרלו מהפלאפון.

<יואל הדר: הם לא יתייחסו לזה בכלל – עובדה שהם לא התייחסו בפעם הראשונה.

<יואל הדר: למה שיתייחסו?

<יואל הדר: הם יחשבו שאנחנו לא רציניים.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, הם רואים שאתה רציני, כי התרית בהם, וניתקת אותם מהמוקד.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אתה אומר להם: זה לא עזר – אני מנתק לך את הפלאפון.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנלך על זה.

<יואל הדר: אני מבקש לדבר עם השר שלי.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, בשמחה.

ניסן סלומינסקי: מי אני שאמנע ממך לדבר עם השר?

ניסן סלומינסקי: נשמח מאוד, ואם השר ירצה אפילו לבוא לפה עכשיו – נשמח.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שאנחנו מאוד מעריכים את השר ומגבים אותו.

<יואל הדר: יכול להיות שיש הסכמה על הנושא הזה?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: יש לו ראש הגיוני, וכשאני אסביר לו את זה הוא יגיד – הנקודה היחידה שאולי תפריע לו, שאולי יש לכם קצת יותר עבודה, והוא היה אולי רוצה לחסוך קצת את העבודה, אבל מאחר שנסביר לו שהיום במדיניות של המשרד לביטחון פנים, של המשטרה, זה עם הפנים לאזרח גם כן, כל מה שאפשר לעשות ולהרוויח בעדינות, שווה לעשות את זה בעדינות.

ניסן סלומינסקי: רק מי שלא עזר לו בעדינות - נפעיל עליו את העוצמה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה גם תואם את התפישה גם של המפכ"ל החדש וגם של השר שנכנס – שזו התפישה היותר טובה.

ניסן סלומינסקי: קודם תעשה את הדבר העדין, תוריד 35%-30% - הרווחנו.

ניסן סלומינסקי: ל-70% או ה-65%, נאיים בזה.

ניסן סלומינסקי: אחרי שזה יבוצע, וכמה ינוטרלו, תאמין לי שזה ירוץ כמו אש בשדה קוצים, ואנשים יחשבו עשר פעמים אם להטריד או לא.

ניסן סלומינסקי: ויכול להיות שימשיכו כמה, אבל זה יצטמצם מאוד-מאוד, ויכול להיות שיום אחד נצטרך לשבת, ולשאול: מה אנחנו עושים אתם?

ניסן סלומינסקי: ואז יכול להיות שנאמר: תעברו להליך הפלילי, אולי.

ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד, כי יש גם ההליך הפלילי, שכרגע אנחנו מאוד לא רוצים להגיע אליו, אבל אני מציע שנסכם את זה.

ניסן סלומינסקי: קיבלת את הנקודה שלהערכתי, היא הכי מרכזית אצלכם.

<יואל הדר: לא, אני חושב שהבאנו משהו כל כך מידתי.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים אתך, אבל יש לנו כמה חילוקי דעות.

<יואל הדר: אם אתה רוצה להילחם במטרידים, בוא נילחם במטרידים, לטובת האזרחים האחרים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להילחם, אבל מי שאני יכול להוריד אותו בעדינות, אני רוצה לעשות את זה, ומי שאני לא יכול, רק אז אני אפעיל עליו את הבומבה היותר גדולה.

<יואל הדר: לגישתך, ארבעה ימים ניתוק.

<יואל הדר: אני אדבר עם השר.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, השר יסכים בטוח, ובי"ת, זה במסגרת המשא ומתן.

ניסן סלומינסקי: וגימ"ל, אם לא, אז לא.

אורי מקלב: אם אתה מצביע בעד, אתה נותן לו להגיש הסתייגות?

ניסן סלומינסקי: הוא לא יגיש הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: נקרא.

ניסן סלומינסקי: יואל, בינתיים תדבר.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שחבל, כי אם אני אדבר אתו ואסביר לו, תאמין לי שהוא ישתכנע, ובסך הכול אנחנו עושים פה משהו מצוין, וגם נותן פנים מעניינות למשטרה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<איתמר גלבפיש: איתמר גלבפיש, משרד המשפטים.

<איתמר גלבפיש: רק לציין שהעמדה המקצועית של משרד המשפטים בעניין זה, כעמדת היושב-ראש.

<זאב קשש: אם אפשר לשאול, מה הפתרון שהוועדה נותנת למוקד כמו שלנו?

<זאב קשש: לנו אין מנגנון שאני יכול לחסום ולנטרל.

ניסן סלומינסקי: נעשה הפרדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אישרנו תוספת, שבה נוכל לדון בכל גוף שיפנה, ולראות אם להוסיף אותו או לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לערבב את זה כרגע, כי אפילו מד"א זה סיפור מאוד מסובך.

ניסן סלומינסקי: אין לו – סתם גוף לא יכול לבוא ולנתק.

אורי מקלב: אתה יכול לנתק בהחלטה שלך.

אורי מקלב: אתה לא חייב לקבל את השיחות.

ניסן סלומינסקי: המוקד הוא יכול, אבל הוא לא יכול לפנות לחברות התקשורת כדי שינטרלו.

ניסן סלומינסקי: אמרתי – לכן זה מסובך.

ניסן סלומינסקי: בואו נגמור קודם את החוק עם הגופים האפשריים.

ניסן סלומינסקי: אתם תרגישו עוד.

ניסן סלומינסקי: אם מד"א לא מרגיש שהוא נכנס לעניין- - -

<זאב קשש: הוא אומר שיש לו מנגנון לנטרל אותם ולחסום אותם.

<זאב קשש: אני גם לפעמים לא יודע מי זה, המטריד - אין לי מספר מזוהה.

ניסן סלומינסקי: זה בנפרד.

ניסן סלומינסקי: לא אכנס כרגע.

ניסן סלומינסקי: נדבר בנפרד.

ניסן סלומינסקי: בנפרד נעשה את זה.

<אורנן שטיינברג: אורנן שטיינברג, משרד התקשורת.

<אורנן שטיינברג: רצינו להעיר שכמשרד התקשורת אנחנו רואים חשיבות עליונה לכך שמינויים, שהציבור בישראל יקבלו שירותי תקשורת סדירים ותקינים.

<אורנן שטיינברג: ככל שבאמת יש חלופה שבאמצעותה אפשר בכל זאת להקטין ולצמצם את מספר המטרידים, אבל כן לאפשר להם את המספר האופטימלי של שירותי תקשורת, אנחנו בעד, מן הסתם.

ניסן סלומינסקי: כלומר אתם תומכים בהצעה שלי.

<אורנן שטיינברג: כן.

ניסן סלומינסקי: אני שמח.

ניסן סלומינסקי: אולי נביא עוד משרדי ממשלה.

ניסן סלומינסקי: ..

<אפרת חקאק: נקריא את הנוסל, נוסיף את ההערות שלכם, ואז יש עוד כמה הערות.

<איילת לוי: הערה ראשונה, השר הממונה יורד.

<אפרת חקאק: כן.

<אפרת חקאק: בהגדרות נדבר רק על השר הממונה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

<אפרת חקאק: שר הממונה על גוף חירום או שר הממונה על ביצוע חוק המסדיר פעולותיו של גוף חירום.

<אפרת חקאק: סליחה ששכחתי לקרוא את שם החוק, כי אנחנו מדברים על חוק חדש.

<אפרת חקאק: חוק למניעת הטרדות מוקדי חירום ציבוריים, התשע"ו-2016.

<אפרת חקאק: גם אציין שעדיין לא ישבנו עם נסחית החוק, ובגלל שאנחנו כותבים חוק חדש, יכול להיות שיהיו הרבה שינויי נוסח.

ניסן סלומינסקי: אבל זה רק שינויי נוסח, מקובל כך.

<אפרת חקאק: "התראה" – התראה באמצעות הודעה קולית ובאמצעות מסר קצר כהגדרתו בסעיף – עכשיו ממשרד התקשורת אמרו לי שהם רוצים לתקן את ההגדרה הזאת.

<אפרת חקאק: למה?

<אורנן שטיינברג: לא, פשוט מבחינת המסר קצר, חשבנו על זה שוב.

<אורנן שטיינברג: במקור לא היינו בטוחים אם זה בחוק התקשורת או לא בחוק התקשורת.

<אורנן שטיינברג: אם לא נמצאים בחוק התקשורת, יכול להיות שניצמד למונחים הטכנולוגיים שבחוק.

<אורנן שטיינברג: קצת מיותר.

<אורנן שטיינברג: אפשר לדבר בלשון שהיא קצת פחות טכנולוגית, ולרשום מסרון.

<אורנן שטיינברג: הדבר הזה כן מוגדר בחוק התקשורת.

<אורנן שטיינברג: אנחנו מציעים התרעה באמצעות מתן הודעה קולית ומסרון כהגדרתו בסעיף 5ב לחוק התקשורת.

<איילת לוי: או מסרון.

<אורנן שטיינברג: אני לא יודע.

<אורנן שטיינברג: פה כתוב: ו.

<אפרת חקאק: מקובל?

<אפרת חקאק: אקרא את הנוסח של אורנן.

<אפרת חקאק: התראה באמצעות מתן הודעה קולית ומסרון כהגדרתו בסעיף 5ב לחוק התקשורת, למספר הטלפון ממנו בוצעה שיחת ההטרדה

<איילת לוי: יש פלאפונים כשרים, שלא מקבלים.

<אורנן שטיינברג: זה תלוי בוועדה.

<איילת לוי: או זה או זה.

<אורנן שטיינברג: זה יכול להיות או זה או זה.

<אורנן שטיינברג: ו – זה גם כולל.

ניסן סלומינסקי: או זה או זה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אם כותבים או, אפשר גם שניהם.

<אפרת חקאק: "מוקד חירום" – מוקד החירום של גוף המנוי בתוספת; כרגע נכניס רק את משטרת ישראל ורשות הכבאות.

<אפרת חקאק: בעל רשיון כללי.

<אפרת חקאק: הבנתי ממשרד התקשורת, שהם מבקשים מונח אחר.

<אורנן שטיינברג: מאותם טעמים שציינו קודם, אפשר פשוט לקרוא לזה מפעיל סלולרי, ואז מי שנותן שירותי רדיו, טלפון נייד, מכוח רשיון כללי לחוק התקשורת, יצוין שהדבר הזה כולל גם רמי לוי למיניהן וחברות שאין להן תשתית, אבל הם רוכבים על.

<אפרת חקאק: "מנוי" – מי שרשום במאגר מידע כאמור בסעיף 6 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת), התשס"ח–2007.

<אפרת חקאק: גם פה משרד התקשורת אמרו לי שאנחנו צריכים לכתוב: כמי שמספר הטלפון בשימושו.

<אפרת חקאק: "מספר טלפון" – כהגדרתו בסעיף 5א(א) לחוק התקשורת; חסימה.

<אפרת חקאק: פה יש לנו שאלה שהיא גם שאלה מהותית – מה אנחנו בדיוק חוסמים כשאנחנו מבקשים לחסום למישהו קו – האם אנחנו חוסמים את הסים, או האם אנחנו מאפשרים גם חסימה של המכשיר עצמו.

<אפרת חקאק: אלה שני דברים שונים.

<אפרת חקאק: אולי איילת או ג'ורג' יסבירו.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שהם מתכוונים לחסימה מוחלטת.

<איילת לוי: קודם כל אנחנו מתכוונים לחסום את השימוש במספר הטלפון, כרטיס הסים; רק אחר כך, בשלב יותר מאוחר, אנחנו מתכוונים לחסום בכלל את הטלפון עצמו, כי אנשים יכולים להחליף כרטיסי סים, ולאפשר להם את הגמישות הזאת, אם מנתקים לו את זה לשבעה ימים, כדי שהסנקציה לא תהיה כל כך חמורה כבר בהתחלה.

<אפרת חקאק: גם הבנו שיש בעיה טכנית, טכנולוגית בחסימת המכשיר עצמו.

<אפרת חקאק: אולי אורנן אסביר מה הבעיה.

<שחר שיליאן: שחר ממשרד התקשורת.

<שחר שיליאן: לגבי סוגיית חסימת מספר הברזל - קיימת תופעה בחלק מהמגזרים בארץ, שיש תופעה של מספרים משוכפלים.

<שחר שיליאן: אם נבצע חסימה של מספר ברזל, אנחנו עלולים לפגוע במספר משתמשים- - -

עמר בר-לב: מה זה מספר ברזל?

<שחר שיליאן: מספר ברזל הוא מספר ייחודי, שניתן על-ידי היצרן.

<שחר שיליאן: הוא כמו כתובת ייחודית, שמזהה את המכשיר עצמו, את החומרה.

<שחר שיליאן: כאשר אנחנו נחסום מספר כזה, אנחנו נבצע חסימה גורפת של מספר משתמשים גדול, שאנחנו עלולים לפגוע להם בשירות, שהם למעשה מספרים תמימים.

ניסן סלומינסקי: אם כך, מה אנחנו כן חוסמים?

<שחר שיליאן: ההצעה היתה, שנחסום את כרטיס הסים, ואז אין קשר בין מספר הסים למספר הברזל.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאתה חוסם את הסים, הוא יכול לקנות פלאפון אחר?

<שחר שיליאן: הוא יכול לקנות סים אחר.

<עודד ברוק: יש טלפונים בלי סים?

<עודד ברוק: זה עיקר ההטרדות.

<שחר שיליאן: היום כל טלפון שאתה קונה, הוא מזוהה ברשת על-ידי סים.

<שחר שיליאן: כך המתג מזהה אותו, וכך הוא לא על הרשת.

מרב מיכאלי: אין בארץ אף חברה סלולרית שעובדת בשיטת שידור שלא משתמשת בסים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אפשר להסביר מה הרקע, אדוני?

<טל זהר: טל, מפרטנר.

<טל זהר: לשאלה, האם יש טלפון ללא סים – יש אפשרות להשתמש במכשיר גם בלי סים.

מרב מיכאלי: אבל רק לשיחות חירום, לדעתי.

<טל זהר: נכון, אבל היום יש לכל המכשירים האלה גם אפשרות להשתמש ברשתות אלחוטיות, ואנחנו נכנסים לעולם אחר.

<טל זהר: כלומר אתה לא עובר לתשתית של חברה סלולרית.

<טל זהר: אתה מתקין איזושהי אפליקציה שמאפשרת לך להוציא שיחות בכלל דרך האינטרנט, וכל הדיון של חסימת המכשיר למעשה מתייתר, כי ברגע שחסמתי אותו ברמה של חברת הסלולר, עדיין אשר לבצע את כל שאר הפעולות על המכשיר באמצעות הרשת האלחוטית.

מרב מיכאלי: איך אני מתקשרת דרך האינטרנט למוקד חירום?

<טל זהר: אם מישהו יכניס אפליקציה שמנתבת את התנועה דרך מרכזייה באיזשהו מקום בארץ, אוכל להעביר אותה למוקד חירום.

מרב מיכאלי: כלומר זה משהו שהוא אוטוטו?

<טל זהר: זה קיים.

מרב מיכאלי: זה כבר אפשרי?

מרב מיכאלי: זה לא מה שדיברנו עליו בפעם הקודמת, שממכשיר בלי סים אי-אפשר להתקשר למוקד חירום.

מרב מיכאלי: מה שאומר טל מפרטנר, זה שגם בלי סים, דרך חיבור לאינטרנט אפשר, כמו ממחשב – עזוב אפילו את המכשיר – שדרך האינטרנט אפשר לעשות גם כן את השיחות האלה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: המערכת שלנו לא מקבלת את השיחות האלה.

מרב מיכאלי: זה מה ששאלתי, ואני רוצה שהוא יסביר את זה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אספר איך התחלנו עם העניין הזה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: נפגשנו עם חברות התקשורת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: ביקשנו בהתחלה, אפשרות לחסום גם את הסים וגם את המכשיר עצמו, כי מה עשינו עם חסימת הסים – אז חסמתי סים, יוציא את הסים, וימשיך להטריד מהמכשיר עצמו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: ואז הבנו שהיום אי-אפשר להתקשר למוקד חירום מהמכשיר עצמו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: פעם היה אפשר – עכשיו אי-אפשר.

מרב מיכאלי: זה לא מה שהוא אומר.

מרב מיכאלי: אני מבינה, אבל הוא אומר שאפשר דרך האינטרנט.

מרב מיכאלי: עזבו את המכשיר.

מרב מיכאלי: מהמחשב.

מרב מיכאלי: שיחות ווטסאפ.

מרב מיכאלי: זה בדיוק מה ששאלתי, והתשובה של טל מפרטנר היתה, שאם האפליקציה מצליחה להתחבר למרכזייה, זה כן יהיה מחובר למשטרה.

מרב מיכאלי: לא המכשיר יהיה מחובר למשטרה אלא האפליקציה תצליח להתחבר למרכזייה.

מרב מיכאלי: מי אדוני עם האפור שמהנהן במרץ?

<רונן יצחק גיל: רונן גיל מאס"י, פעילי הקהילה האוטיסטית בישראל.

<רונן יצחק גיל: אני פשוט איש טכנולוגיה בעברי, ואני יכול לומר שהיום אפילו דרך אפליקציות כמו סקייפ אפשר להתקשר גם למשטרה וגם למד"א וגם למכבי אש.

מרב מיכאלי: למשרד המשפטים או לנו, לייעוץ המשפטי - צריך לחשוב איך מתמודדות עם זה.

מרב מיכאלי: ממש אידיוטי שנחוקק פה משהו, שעוד חצי שנייה הוא בלאו פאסה.

<רונן יצחק גיל: דיבר פה קודם הנציג של פרטנר על מספרי ברזל, והעניין הוא שבישראל יש תופעה מדאיגה אחרת - כמו שישראל היא מדינה של דיסק אחד, שבישראל נהוג לשכפל מספרי ברזל, שהוא מספר ייחודי של היצרן לכל מכשיר, והיום יש כמה מכשירים עם אותו מספר.

<ג'ורג' קיוורקיאן: נמצא פה ראש- - - ארצי.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו לא מקבלים שיחות חירום מסקייפ, אינטרנט.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אין לנו טכנולוגיה לקבל, לענות לשיחות כאלה.

מרב מיכאלי: יש לך מחשבה, איך אפשר אפשר לחסום כזה חיוג?

<רונן יצחק גיל: גם אם תחסמי אותו בצורה אחת, הוא יבוא בצורה אחרת.

מרב מיכאלי: אדוני, הפסדת פה אירוע משמעותי.

מרב מיכאלי: כבר זה אומר – כנראה לא נצליח לפתור את זה כרגע, כי נדרשת פה יותר מחשבה, אבל כבר ברור שנצטרך לתקן את התיקון שאנחנו מתקנות עכשיו, אבל כנראה ביום אחר.

ניסן סלומינסקי: מה נגמר לגבי החסימה?

ניסן סלומינסקי: מה אנחנו חוסמים?

עמר בר-לב: אפשר לחסום את הברזל עצמו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: חברות התקשורת אמרו לנו – היות שיש שכפולים, שאדם תמים ייפגע.

ניסן סלומינסקי: לכמה כאלה יש שכפולים?

<אורנן שטיינברג: אנחנו שמענו מהחברות, בדיון שקיימנו אתם, שלפעמים זה אפילו מגיע לעשרות, ולפעמים הם נתקלו במצב שזה הגיע למאה, כלומר מספר ברזל יש למאה אנשים.

<אורנן שטיינברג: למאה אנשים יש מכשיר עם אותו מזהה, כלומר אם יש מטריד אחד שחסמת, אתה חוסם לעוד 99 מנויים תמימים את השירותים.

ניסן סלומינסקי: אם אני חוסם את הסים, לא את המספר – מה קורה?

<אורנן שטיינברג: רק לו.

ניסן סלומינסקי: מה הוא יכול לעשות כדי להשתחרר?

<יואל הדר: להחליף סים.

ניסן סלומינסקי: המספרים שיש בפלאפון – איפה הם נמצאים?

ניסן סלומינסקי: בסים?

עמר בר-לב: אם אתה חוסם את הסים, אתה חוסם את מספר הטלפון שהטריד.

ניסן סלומינסקי: אני מנטרל לו את כל הטלפונים שבזיכרון וכו'?

<יואל הדר: זה לא מה שחשוב; מה שחשוב הוא שאתה מנטל לו את השיחה, שאפשר להתקשר אליו.

<יואל הדר: זה המספר שלו, רק אליו.

<יואל הדר: אי-אפשר יהיה להתקשר אליו.

<יואל הדר: זה מה שהכי יפריע לו.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, זה חשוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: אני שואל, האם הוא, כל רשימת הפלאפונים שיש לו, מנוטרלת, או היא נשארת בלי קשר?

עמר בר-לב: זה לא מוחק לו.

עמר בר-לב: אחרי זה, כשהסים חוזר לפעולה, יש לו כל הרשימה.

<שי כהן: הרשימה קיימת, רק שהוא לא יכול להתקשר לאנשים האלה.

<שי כהן: זה כרטיס זיכרון, וזה כרטיס סים.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

<אפרת חקאק: אנחנו מקבלים את ההגדרה של אורנן, שאקריא אותה: חסימת הגישה לרשת התקשורת של המפעיל הסלולרי של מספר הטלפון שממנו בוצעו שיחות הטרדה.

<אפרת חקאק: חסימה רק של הסים.

<איילת לוי: גם שיחות נכנסות וגם שיחות יוצאות.

<אורנן שטיינברג: קיבלנו את מה שאמרתם.

<אורנן שטיינברג: ברגע שחוסמים לאדם את הגישה לרשת שלו, מדובר על נכנסות, יוצאות, סמסים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה כולל חסימה גם של ציוד הקצה?

ניסן סלומינסקי: על זה דיברו עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר יהיה להתקשר אליו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אבל אמרנו אז בדיונים שהיו לנו, שמספרי הברזל משאירים למקרים חריגים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אם יש מישהו שמטריד, שכל הזמן מחליף סימים, אנחנו אמורים לקבל לפי ההצעה הזו גם צימודים של סים בברזל מחברות התקשורת, ואז לעשות מחקר שלנו, לראות אם יש ברזל אחד.

ניסן סלומינסקי: אין לי בעיה.

ניסן סלומינסקי: את זה תכניס גם.

<ג'ורג' קיוורקיאן: לכן בהגדרה של חסימה צריך גם- - -

ניסן סלומינסקי: הוא אומר כך: אנחנו חוסמים את הסים.

ניסן סלומינסקי: אם יתברר שיש אדם שמחליף סימים וממשיך לנסות להטריד, הם יבודדו, ויבדקו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאותו אדם, המספר של הברזל, הוא יחיד, ואז אפשר גם לחסום לו את המספר הזה.

ניסן סלומינסקי: אין לנו בעיה עם זה.

<אורנן שטיינברג: איך אפשר לבדוק את זה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אני משאיר להם את האופציה.

ניסן סלומינסקי: הם מבקשים אותה – אני משאיר להם את זה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: איך החברות יודעות?

<אורנן שטיינברג: אנחנו לא יודעים.

<אורנן שטיינברג: החברות אמרו לנו שהם נתקלו במקרים כאלה.

ניסן סלומינסקי: אני משאיר להם כאופציה.

ניסן סלומינסקי: לא יצליחו לממש את זה – לא, אבל אני משאיר להם את האופציה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוסמים את הסים.

מרב מיכאלי: לאור השיחה האחרונה שמתנהלת פה, זה מתחוור עד כמה טעות לוותר על הקנס.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מוותרים על הקנס.

ניסן סלומינסקי: את רוצה ללכת לדין הפלילי?

ניסן סלומינסקי: אנחנו מנסים קודם כל לפתור את זה בדין האזרחי.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא יעזור, תמיד יכולים ללכת לדין הפלילי, ואז יש קנס ויש אפילו מאסר.

ניסן סלומינסקי: אבל כל הרעיון שלנו היה לנסות קודם כל, בפרט הילדים – אנחנו צריכים שיהיה להם תיק פלילי או משהו?

ניסן סלומינסקי: לא רוצים את הרישום הזה עדיין.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

<אפרת חקאק: החלטנו שבחסימה נכתוב סעיף חדש, נפרד, על חסימה במקרים מיוחדים, שאפשר לבודד את המכשיר.

<ג'ורג' קיוורקיאן: כמו שהצענו, אבלך בהגדרה לשים גם ציוד קצה.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: תתאמו ביניכם אחר כך את הנוסח.

עמר בר-לב: יש לי שאלה לגבי מספר הברזל של המכשיר.

עמר בר-לב: כשאתם אומרים שיש מספר מכשירים עם אותו מספר ברזל, זה כתוצאה מזיוף, או ככה זה יוצא ממוטורולה?

<רונן יצחק גיל: רק זיוף.

עמר בר-לב: אם כך, התשובה היא לא.

עמר בר-לב: נגד גניבות אין לנו מה לעשות.

<יואל הדר: אין איסור בחוק.

עמר בר-לב: אם אנשים זייפו מכשירים, והטביעו אותו מספר על מספר מכשירים, אני לא חושב שזו בעיה- - -

ניסן סלומינסקי: מותר לעשות דבר כזה?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שאין איסור.

<שחר שיליאן: אסור לשכפל מספרים.

ניסן סלומינסקי: דווקא תפגע בזה שהוא ההגון.

עמר בר-לב: חבר הכנסת ניסן, אנחנו עכשיו, בגלל זה שאנחנו משנים את ההחמרה, זאת אומרת שאנחנו נותנים כאן יד לזיוף.

עמר בר-לב: אז אם מישהו זייף מאה מכשירים, התשובה היא כן – מאה מכשירים ייחסמו.

ניסן סלומינסקי: נניח, אתה מקבל מספר, אורגינל.

ניסן סלומינסקי: עכשיו בא מישהו שזייף את המספר בפלאפון שלו, והוא המטריד, לא אתה.

ניסן סלומינסקי: אבל בגלל שהוא המטריד, אנחנו מנתקים לך פתאום את הטלפון.

ניסן סלומינסקי: זה החשש.

עמר בר-לב: זה כמו שתאמר, שאם יש חשד שמישהו גנב, ואולי בסוף הוא לא גנב, לא נתבע אותו ולא נעמיד אותו לדין.

עמר בר-לב: יכול להיות שבסוף, הוא ייצא זכאי.

ניסן סלומינסקי: מה שהצענו פה זה קודם כל להחרים לו את הסים.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יחזור להטריד, המשטרה לוקחת על עצמה לעשות אז את הבדיקה, ולאתר מיהו בעל המספר האמתי ומי לא כדי לטפל בזה, אבל בהתחלה, אם תבטל את המספר של הברזל גם, יכול להיות שהמטריד, בגלל שהוא זייפן, חוץ מהמטריד, פתאום לך אין טלפון.

עמר בר-לב: אז יכול להיות שבזכות זה לי לא יהיה טלפון, ואפנה לחברת הסלולר, ובזכות זה יגלו זיופים.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם כדאי לעשות את זה ככה או ככה.

עמר בר-לב: בסוף מחוק שרצינו שיהיה משמעותי, זה הופך למשהו שולי של שולי של שולי.

<יואל הדר: חבר הכנסת בר-לב, אם תקבל את ההצעה שלנו, אנחנו אומרים שזה אפקטיבי.

<יואל הדר: אם תקבל הצעה אחרת שנאמרה פה, זה לא אפקטיבי.

<יואל הדר: גם השר שלי ביקש להדגיש – למרות מה שאדוני אמר, שהוא יסכים אתו, קיבלתי עכשיו בסמס – הוא מבקש להדגיש שהעמדה שלנו היא העמדה שלו בנושא הזה.

<יואל הדר: אנחנו רוצים לתת אפקטיביות למשטרה לטפל בבעיה של המטרידים.

ניסן סלומינסקי: אתה מערבב משהו אחר.

<יואל הדר: אני לא מערבב במשהו אחר.

ניסן סלומינסקי: השר כרגע לא יכול לדבר.

ניסן סלומינסקי: אם יוכל לדבר, אדבר אתו, ותאמין לי שאשכנע אותו.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אנחנו מתקדמים.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם להכניס גם את המספר כרגע, בשלב הזה, והשלב השני יהיה המספר גם.

ניסן סלומינסקי: אם רואים שאותו אחד שלקחו לו את הסים, ממשיך להטריד עם סים אחר, המשטרה עולה על זה, ואז היא תעשה גם את המספר.

עמר בר-לב: זה מה שאתם רוצים?

<ג'ורג' קיוורקיאן: את המקרים המיוחדים נקבע בנוהל, ויש דרג יותר גבוה שמאשר את זה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה בלית ברירה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מבחינתנו, האידיאל הוא שיש מספרים חד-ערכיים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אין שכפולים.

<אפרת חקאק: ואפשר גם לכתוב בחוק, שתבדקו שאתם מנתקים רק את אותו בן אדם, ולא את המכשירים האחרים.

עמר בר-לב: אם אנשים זייפו, זייפו.

עמר בר-לב: ינותק להם.

עמר בר-לב: אני לא בטוח שהוא לא יודע.

עמר בר-לב: פתאום יש איזה מאכער שמוכר יותר בזול.

ניסן סלומינסקי: לא לאדם האורגינל.

<אורנן שטיינברג: חשוב להבהיר את הבסיס העובדתי, של אילו מספרים מזויפים.

<אורנן שטיינברג: אז יש אכן אנשים שיש להם מספרים מזויפים משוכפלים, כי הם באמת בחרו את זה.

<אורנן שטיינברג: יש הרבה אזרחים טובים ותמימים, שקנו את הטלפון שלהם לא מהיצרנים ומהיבואנים הרשמיים, בכל מיני חנויות, והם בטוחים שהם קנו מכשיר שהכול בסדר אתו.

<אורנן שטיינברג: מדובר על לא מעט אנשים.

עמר בר-לב: אם אני קונה בתמימות סחורה גנובה, אם יתברר שהיא גנובה, ברור שאני לא האשם, אבל זו דרך למצוא ולעצור זיופים וסחורות גנובות.

<אורנן שטיינברג: אני לא יודע אם החוק הזה הוא הדרך לטפל בזיופים.

<אורנן שטיינברג: יכול להיות שבאמת צריך לטפל בזה בצורה אחרת.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, אם אנחנו משאירים את השלב השני, זה יגיע.

<איילת לוי: אנחנו הצענו להוסיף סעיף שעניינו מניעת שימוש בציוד הקצה, לפיו במקרים חריגים שייקבעו בנוהל, קצין אג"ם מחוזי יהיה רשאי להורות לבעל רשיון- - - ציוד קצה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אז הוא סוגר את זה.

<אפרת חקאק: האם אתם רוצים להכניס בחוק, שהם צריכים לבדוק שזה פוגע אך ורק באדם המטריד?

ניסן סלומינסקי: לא, לא בחוק.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אין לנו אפשרות טכנולוגית לבדוק.

<אפרת חקאק: אם אין לכם יכולת טכנולוגית לבדוק, אז אתם לא יכולים להפעיל את הסמכות.

ניסן סלומינסקי: בואו נתקדם.

<אפרת חקאק: "קצין ממונה" – קצין משטרה בדרגת רפ"ק ומעלה, שהוסמך על ידי ראש אגף המבצעים במשטרת ישראל, ובהעדרו – ממלא מקומו; ונוסיף – קצין כבאות והצלה בדרגת- - - ומעלה , שקיבל הכשרה מתאימה לכך, כפי שקבע נציב כבאות והצלה.

<אפרת חקאק: מקובל עליכם?

<איילת לוי: כן.

<אפרת חקאק: "שיחת הטרדה" – שיחה, לרבות צלצול ללא מסר או אמרה, למוקד חירום, שיש בה כדי לפגוע, להפחיד, להקניט, לקלל, ללעוג, להטריד, ליצור חרדה או להרגיז.

<אפרת חקאק: מבקשים - לרבות קריאת שווא לעזרה ופניה שלא לצורך – להחלטת הוועדה, אם רוצים להכניס את זה - למוקד חירום שיש בה כדי להפריע למוקד החירום בעבודתו.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

<אפרת חקאק: אז נשאיר את זה.

<אפרת חקאק: ב-2 ו-3 באה לידי ביטוי המחלוקת העקרונית עם היועץ המשפטי של משרד הבט"פ.

<יואל הדר: עם השר לביטחון פנים.

<אפרת חקאק: 2.

<אפרת חקאק: אני מקריאה לפני נוסח שאורנן שלח לי.

<אפרת חקאק: סמכות לחסום גישה למוקד חירום.

<אפרת חקאק: בוצעו שיחות הטרדה למוקד חירום ממספר טלפון מסוים- - -

<איילת לוי: זה לא מה שאנחנו שלחנו.

<אפרת חקאק: זו בדיוק המחלוקת שאנחנו מדברים עליה עכשיו.

<אפרת חקאק: האם אנחנו מכריחים את המשטרה ואת- - - לעשות את הנוהל הקיים או לא?

<אפרת חקאק: הנוסח שאת שלחת הולך באמת לפי- - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו כרגע עושים לפי הנוסח שלנו.

<אפרת חקאק: בעניין הזה אני חייבת להקריא את הנוסח שלנו.

<איילת לוי: מספר טלפון מסוים?

<איילת לוי: אנחנו רצינו להשאיר את זה.

<אפרת חקאק: לא, במי הוא מתרה.

<אפרת חקאק: אני כתבתי פה: בעל המנוי.

<אפרת חקאק: אתם גם לא אהבתם את זה.

<איילת לוי: אנחנו אומרים שלא נחפש את האנשים ונתרה.

<איילת לוי: לא נחפש את בעל המנוי ונתרה בו – אל תתקשר, אלא תהיה אפשרות לחסום.

<אפרת חקאק: אבל קודם אתם צריכים לשלוח התרעה, בין במסר אלקטרוני, למספר.

<אפרת חקאק: אז אם בוצעו שיחות ממספר מסוים, יתרה הגורם – אני לא יודעת איזה גורם אתם רוצים, כי שיניתם גם את הגורם – בעצם הוא ישלח התרעה למספר.

<אפרת חקאק: כך נכתוב את זה.

<אפרת חקאק: נבקש מאורנן את המונח הכי מתאים.

<איילת לוי: באמצעות הודעה קולית או באמצעות מסרון.

<אפרת חקאק: ישלח התרעה.

<אפרת חקאק: אני חשבתי שזה אותו דבר.

<אפרת חקאק: שאם לא יחדל מלהפריע, ניתן יהיה לפעול נגדו לפי חוק זה, והוא רשאי לחסום מספר טלפון מלהתקשר למוקד.

<אפרת חקאק: אורנן מעדיף את המונחים של גישה – יחסום את הגישה של מספר הטלפון שממנו בוצעה השיחה.

<אפרת חקאק: מקובל?

<איילת לוי: ערבוב מהכול.

<איילת לוי: בנוסח שלנו הפרדנו בין הסים לבין הברזל, לפי הדרישה.

<איילת לוי: עכשיו פתאום זה נהיה במכלול אחד.

<איילת לוי: אנחנו לא מבינים אם ההתרעה צריכה להישלח לסים, למספר הטלפון.

<ג'ורג' קיוורקיאן: לא רק זה; אם משאירים את הנוהל החדש, כאן צריך להוסיף שרשאי בעל המנוי להתקשר למוקד, וגם התראה שגם אפשר בהמשך לחסום את הסים שלו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: צריך לשלב בין שתי ההתרעות, אם משאירים את זה כך.

<אפרת חקאק: אני מניחה שתגידו לו שאתם תפעלו בכל כובד החוק, שאתם תגידו לו מה שאתם רוצים, שאתם גם יכולים להעמיד אותו לדין.

<ג'ורג' קיוורקיאן: כאילו האזרח אומר- - - אל תחסום לי את הסים.

<אפרת חקאק: כתבתי: לפי חוק זה.

<אפרת חקאק: זה כל החוק החדש שלכם.

ניסן סלומינסקי: אתם יכולים להתרות בו מה שאתם רוצים.

<אפרת חקאק: תכתבו נוהל או תכתבו מה שאתם רוצים.

<אפרת חקאק: אני מקווה שתפחידו אותם בהתרעה הזו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הוא רשאי לחסום את המנוי- - -

<אפרת חקאק: זה לא יהיה בעל מנוי.

<אפרת חקאק: אנחנו רוצים שתקבעו נוהל.

<אפרת חקאק: אתם חייבים נוהל.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אפשר למחוק: מלהתקשר למוקד?

<אפרת חקאק: לא, זו הגישה למוקד.

<ג'ורג' קיוורקיאן: כי זה משאיר את כל האפשרויות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על השלב הראשון, שאתם הולכים למנוע ממנו את המוקד.

ניסן סלומינסקי: השלב השני יהיה- - -

<ג'ורג' קיוורקיאן: מהשלב הראשון בקלות המטריד יוכל לעבור לשלב השני.

<ג'ורג' קיוורקיאן: עוד לא התרעתי בפניו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: צריך התרעה כללית, שתדע – אם אתה ממשיך להטריד, אני יכול להחרים אותך למוקד, וגם לחסום את הסים שלך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מכתיבים לכם מה שתגידו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שאחרי שאתה חוסם לו את המוקד, והוא ממשיך להטריד, אז אתה נותן לו את ההתרעה לביטול הטלפון, נכון?

<אפרת חקאק: אני עוברת לסעיף 3.

<אפרת חקאק: סמכות חסימה זמנית.

<אפרת חקאק: נחסם בעבר בעל מנוי – או מספר טלפון - מלהתקשר למוקד כאמור בסעיף 2, ובוצעו שיחות הטרדה נוספות, רשאי קצין ממונה – נראה איך נתקן את המונחים, אני הצעתי - לאחר שהקשיב לשיחות ההטרדה שהוקלטו, ולאחר שווידא כי שיחות ההטרדה בוצעו ממספר הטלפון שמתבקשת חסימתו, להורות לבעל מספר הטלפון – איך שנכתוב את זה - על חסימת מספר הטלפון שבאמצעותו בוצעה השיחה.

<אפרת חקאק: אסביר למה הוספתי את התנאים, שהגורם יקשיב לשיחות ההטרדה קודם כל, כי אני חוששת מהאנשים המסכנים.

<אפרת חקאק: אני חוששת שהמנגנון הזה יהפוך למנגנון אוטומטי לגמרי.

<איילת לוי: אנחנו חושבים שמקומו בנוהל ולא בחסימה- - -

<אפרת חקאק: אסיים.

<אפרת חקאק: שהמערכת תעשה וי ליד אדם שמטריד מיליון פעם, ואף אחד לא ייקח את האחריות, ויגיד - בעצם האדם התכוון להטריד, והוא לא סתם מחפש חברה, מסכן.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו חוסמים שיחות הטרדה כבר יותר מעשר שנים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: - - - של אדם מסכן, שלא מגיע לו שחסמנו אותו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש לנו גם נוהל.

ניסן סלומינסקי: ויש לכם נוהל לזה?

<ג'ורג' קיוורקיאן: כן, יש לנו נוהל שאומר מה עושים עם קטינים, עם ילדים, עם מי שנראה לנו פגוע נפש או משהו כזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה יופיע בנוהל, ואנחנו נבקש לראות את הנוהל.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מסרנו.

<אפרת חקאק: לא, הנוהל החדש.

<אפרת חקאק: אתם תשנו, אני מקווה, את הנוהל.

<איילת לוי: צריך לכתוב את הסעיף הזה אחרת:

<איילת לוי: בוצעה שיחת הטרדה למוקד- - - רשאי קצין ממונה- - -

<אפרת חקאק: לא, הרישא זה משהו אחר.

<אפרת חקאק: הרישא זה: נחסם בעבר בעל מנוי מלהתקשר למוקד.

<אפרת חקאק: זה אני לא יכולה להוריד.

<אפרת חקאק: זו המחלוקת העקרונית.

<איילת לוי: נחסם – לא בעל מנוי, אלא מספר טלפון.

<אפרת חקאק: המונחים השתנו בעקבות ההערות של אורנן.

<איילת לוי: נחסם בעבר מספר טלפון מלהתקשר למוקד, רשאי- - -

<אפרת חקאק: להורות על חסימת מספר הטלפון.

<אפרת חקאק: העניין של מי מוודא כי שיחות ההטרדה בוצעו ממספר הטלפון.

<אפרת חקאק: העניין של מי מוודא ששיחות ההטרדה בוצעו ממספר הטלפון – אני כן אבקש ממשרד התקשורת, להסביר מה בדיוק בודקים פה.

<אפרת חקאק: מה הוא יכול לבדוק?

<אפרת חקאק: איך המשטרה יכולה להיות בטוחה, שהאדם לא ישתמש באפליקציה, שזה מופיע כאילו הוא ביצע את השיחות, כשמישהו אחר ביצע את השיחות?

<אפרת חקאק: כי יש אפליקציות כאלה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: סליחה שאני משיב לפני – כשדיברנו עם חברות התקשורת, חברות התקשורת בודקות שיחות יוצאות של המנוי האמתי.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אם יש שיחות יוצאות למוקד 100, הוא התקשר.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אם אין שיחות יוצאות – זו אפליקציה.

<אפרת חקאק: אבל מי בודק מול החברה ובאיזה שלב?

<ג'ורג' קיוורקיאן: החברה בודקת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו מבקשים ממנה לחסום מספר, והיא צריכה לחסום.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אז היא נותנת פקודה למחשב – תחסמי, אם יש שיחות יוצאות מתאימות, ואם אין שיחות יוצאות מתאימות, מחזירים לנו, אומרים למשטרה: דעו לכם - זו שיחה לא אותנטית, מזויפת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: תבדקו שוב.

<אפרת חקאק: אז אתם רוצים שהחברות יעשו את זה אחרי שאתם נותנים את ההוראה?

<ג'ורג' קיוורקיאן: כן.

ניסן סלומינסקי: גם היום הם עושים את זה.

<אפרת חקאק: לא, היום הם לא עושים לא זה.

ניסן סלומינסקי: אבל דיברתם עם החברות, שהן יודעות לעשות את זה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: כן.

<אורנן שטיינברג: יש פה נציג של החברות.

<טל זהר: אנחנו מדברים כאן על תהליך שצריך לפתח.

<טל זהר: זה לא משהו שקיים כיום.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אפשר לבדוק אם האפליקציה הזאת אותנטית או לא, אם בודקים שיחות.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הרי אנחנו שולחים לכם קובץ.

<טל זהר: אבל אתה מדבר על איזשהו ממשק.

<טל זהר: אתם מדברים על כל אחד מהגופים, לייצר ממשק עבודה.

<טל זהר: אין כזה דבר היום.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה מה שאמרתם.

ניסן סלומינסקי: אז הם יעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: יהיה תהליך עבודה.

<קריאה: יש עלויות.

<אפרת חקאק: אני לא רוצה לכתוב בחוק שחברות התקשורת אחראיות לעשות את הבדיקה המהותית.

<אפרת חקאק: אם המשטרה תבקש מהחברה לעשות משהו במקרה מסוים, ברור שהחברה תעזור, אבל אני לא אכתוב בחוק שהאחריות היא על חברות התקשורת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אבל יש סעיף של היעדר אחריות של החברות.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אולי השימוש במילה אחריות אינו נכון.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה תהליך.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אני מעביר להם, הם צריכים לקבל מספר, לחסום אותו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: חלק מתהליך החסימה אצלכם, זה שיבדקו אם השיחות היוצאות מתאימות.

<ג'ורג' קיוורקיאן: זה כן או לא.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אחרת המשטרה צריכה ללכת לבית משפט- - -

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: הם יעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: המשטרה תדרוש מהם, והם יעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה אצלכם בנוהל, בתקנות?

<ג'ורג' קיוורקיאן: למה אי-אפשר להשאיר את זה בחוק?

<אפרת חקאק: איפה זה ייכתב בחוק?

<אפרת חקאק: אני חושבת שאם כבר, עדיף שזה לא ייכתב.

<אפרת חקאק: זה תקנות ביצוע.

ניסן סלומינסקי: אז אתם תכניסו את זה לתקנות.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<אפרת חקאק: עכשיו העניין של הזמנים.

<אפרת חקאק: (1) לאחר שלוש שיחות הטרדה לפחות – חסימה של – אני הצעתי 48 שעות.

<אפרת חקאק: המשטרה מבקשת שבוע ימים.

<אפרת חקאק: אתה אמרת ארבעה ימים בפעם הראשונה.

<אפרת חקאק: (2) לאחר שתי שיחות הטרדה נוספות לאחר הסרת החסימה כאמור בפסקה (א) – חסימה של – אני הצעתי שבוע.

<אפרת חקאק: הם ביקשו שבועיים.

ניסן סלומינסקי: שבועיים.

ניסן סלומינסקי: אם הוא כבר רב טרדן, בסדר.

<אפרת חקאק: משרד התקשורת, היתה לכם הערה על הזמנים.

<אפרת חקאק: ביקשתם שזה יהיה שיחות שבוצעו סמוך לאחר הפתיחה של הקו.

<אורנן שטיינברג: זה בסעיף הבא.

<אפרת חקאק: סמכות חסימה קבועה.

<אפרת חקאק: הורה גורם – אנחנו צריכים לשנות את הגורמים - על חסימה כאמור בסעיף 3, ובוצעו שתי שיחות הטרדה נוספות לפחות מאותו מספר טלפון, ומשרד התקשורת הציע שנכתוב: בסמוך לפתיחת הקו, רשאי גורם בכיר יותר- - -

קריאה: השאלה, מה זה בסמוך?

ניסן סלומינסקי: את לא יודעת.

ניסן סלומינסקי: זה לא מוגדר.

<ג'ורג' קיוורקיאן: צריך להימנע ממונחים כאלה, שאי-אפשר לפרש אותם בחקיקה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: לכתוב את זה בנוהל.

<אורנן שטיינברג: זו שאלה להחלטת הוועדה – האם אדם שנחסם בשנת 2014, ואז הוא מתיישר, וב-2016 עושה את זה שוב- - -

ניסן סלומינסקי: מה אתם מציעים?

<ג'ורג' קיוורקיאן: לכתוב את זה בנוהל.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו היום לא עושים דברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: אז בנוהל ייכנס כן הנושא של זמן.

<ג'ורג' קיוורקיאן: בטח.

<איילת לוי: פה ביקשת להוסיף את הסמכות של הברזל גם.

<אפרת חקאק: זה הסעיף החדש שאת הקראת לפני כן.

<אפרת חקאק: את רוצה להקריא אותו שוב?

<איילת לוי: אמרנו שנוסיף במסגרת סמכות - - - גם עניין ציוד הקצה.

<איילת לוי: במקרים חריגים שנקבע בנוהל על-ידי- - - מחוזי, יהיה רשאי להורות לבעל רשיון לחסום את ציוד הקצה.

<אפרת חקאק: 5.

<אפרת חקאק: זכות טיעון/שימוע.

<אפרת חקאק: (א) לא יורה הגורם הרלבנטי על חסימה לפי סעיף 3 או 4 והסעיף החדש, אלא לאחר שנתן לבעל מנוי הזדמנות לטעון את טענותיו בזמן שיקבע.

<אפרת חקאק: אתם רוצים לכתוב, בזמן שיקבע?

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו רוצים כמה שיותר סמכות.

<אפרת חקאק: אני חושבת שעדיף לכתוב: לטעון את טענותיו.

<אפרת חקאק: הניסוח הרגיל הוא: הזדמנות לטעון את טענותיו, נקודה.

<אפרת חקאק: (ב) לא טען בעל מנוי את טענותיו במועד שנקבע, רשאי הגורם הרלבנטי להחליט בדבר החסימה אף בלא לשמוע את טענותיו.

<אפרת חקאק: המשטרה ביקשה להוסיף- - -

<איילת לוי: - - -

<אפרת חקאק: זה ביטוי שאנחנו לא כותבים בחקיקה, אז אני מעדיפה שלא.

<אפרת חקאק: (ג) בעל המנוי רשאי לטעון את טענותיו גם לאחר שהורה על החסימה כאמור.

<אפרת חקאק: זה במיוחד לקטינים.

<אפרת חקאק: אם חוסמים לקטינים את הקו, אנחנו רוצים להגיד להורה אחר כך, שגם הוא יכול לבוא למשטרה ולבקש פתיחת הקו.

<אפרת חקאק: (ד) לעניין חוק זה, רואים- - - משרד התקשורת, היה נוסח שונה לעניין הזה?

<אורנן שטיינברג: לא, רק דייקנו.

<אפרת חקאק: אז זה רק עניין של נוסח.

<אפרת חקאק: רואים את בעל המנוי כאילו הוא ביצע את שיחת ההטרדה, זולת אם הוכיח כי מישהו אחר עשה שימוש בטלפון, או שהטלפון נגנב או אבד.

<אפרת חקאק: זה בעצם מעין חזקה לצורך השימוע, שהאדם הוא זה שצריך להוכיח שלא הוא עשה את השיחות.

<אפרת חקאק: 6.

<אפרת חקאק: חסימת הקו.

<אפרת חקאק: (א) המשטרה תעביר לבעל רישיון רשימה של מספרים חסומים לצורך ביצוע הוראת החסימה, ובעל רישיון שקיבל הוראת חסימה כאמור, יפעל למימוש החסימה באופן מידי ולא יאוחר מ-24 שעות ממועד קבלת ההודעה, וכן יפעל להסרת החסימה בהתאם להוראה שניתנה.

<אפרת חקאק: (ב) קצין ממונה רשאי להורות על הסרת חסימה אף לפני תום התקופות הקבועות בחוק זה לחסימה.

<אורנן שטיינברג: זה רק לא המשטרה אלא גם כב"א.

<אפרת חקאק: כן.

ניסן סלומינסקי: בכל המקומות יוסיפו את זה.

<אפרת חקאק: נתקן את הנוסח בהתאם.

<אורנן שטיינברג: המשטרה הוסיפה את המילה: פרטים.

<אורנן שטיינברג: אפשר להסביר, למה הכוונה?

<איילת לוי: לא, זה בסדר.

<איילת לוי: הורדנו.

<איילת לוי: התוספת שהוספה כאן ב-6, יפעל להסרת החסימה בהתאם להוראה שניתנה – היא גם תוספת שמקובלת עלינו.

<אפרת חקאק: 7.

<אפרת חקאק: מסירת מספרי הברזל.

<אפרת חקאק: יש לכם נוסח חדש?

<איילת לוי: במקום מספרי ברזל, צריך להיות: פרטים.

<אפרת חקאק: זה מה שהוא שאל עכשיו, ואמרת שאת לא רוצה פרטים.

<אפרת חקאק: הוא שאל אותך עכשיו, אם את רוצה פרטים או לא.

<איילת לוי: לא להשתמש בהגדרה: מספרי ברזל, אלא ציוד קצה.

<אורנן שטיינברג: אפשר להשאיר פשטים; פשוט בסעיף עצמו, להגדיר את זה בצורה יותר מצומצמת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הכוונה, שהמשטרה תקבל צמדים של פירוט השיחה, איזה ציוד ברזל התקשר ואיזה סים היה לו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: צמדים כאלה לקבל.

<אפרת חקאק: מבחינת משרד התקשורת זה אפשרי?

<איילת לוי: צימודים של פרטי הזיהוי של ציוד הקצה – זו הכוונה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש שיחה שיוצאת מפלאפון, אז המידע שמועבר זה לא רק מספר הטלפון עצמו אלא גם מספר הסים.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו רוצים את שניהם לקבל ביחד.

<אורנן שטיינברג: לצורך ביצוע חוק זה רשאית משטרת ישראל להורות למפעיל סלולרי להעביר לה – למשטרה - את השיוך של מספר הטלפון שממנו בוצעו שיחות ההטרדה, למספר הזיהוי של מכשיר הטלפון הסלולרי.

<אורנן שטיינברג: זה בדיוק מה שזה אומר.

<אורנן שטיינברג: הסים לברזל.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הנוסח זה אומר שבאופן אוטומטי נקבל?

<אורנן שטיינברג: בדיעבד.

<ג'ורג' קיוורקיאן: בדיעבד, אבל לא צריך כל פעם לבקש.

<ג'ורג' קיוורקיאן: יש מנגנון.

ניסן סלומינסקי: הלאה, רבותיי.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הכוונה שלנו, לקבל לכל השיחות של המוקד.

<ג'ורג' קיוורקיאן: הנוסח הזה אומר שצריך לחכות ששיחת ההטרדה, ורק אחר כך להגיש בקשה מיוחדת – זה סרבול.

<ג'ורג' קיוורקיאן: באופן אוטומטי, כל שיחה שמתבצעת למוקד חירום - אלינו, לכב"א, חברת התקשורת תיתן לי את הזיהוי המלא של השיחה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: גם הברזל, גם הסים- - -

<טל זהר: אין לנו יכולת טכנולוגית- --

<ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו נפתח יכולת טכנולוגית, על חשבוננו.

<טל זהר: צריך לפתח את היכולת הטכנולוגית גם אצלכם, גם אצל החברות.

<טל זהר: היכולת הזאת לא קיימת היום.

ניסן סלומינסקי: הבעיה היא רק בעיה טכנית?

<טל זהר: בדיון שהתקיים אמרנו שאפשר לתחקר בדיעבד.

<טל זהר: אי-אפשר היום לתת לך את זה בזמן אמת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אמרתם שתוך עשרים עד ארבעים דקות אתם מעבירים קובץ עדכני בין החברות עצמן אפילו.

<טל זהר: לא אמרנו את זה.

<טל זהר: משרד התקשורת נמצא אתנו כאן, הוא יכול לומר.

<טל זהר: ישבנו באותו דיון.

<ג'ורג' קיוורקיאן: פרטנר – אתם היחידים שמעבירים לנו פעם ביום צימודים כאלה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מה הבעיה להעביר למוקד חירום?

<טל זהר: אתה ביקשת לקבל בלייב.

<יואל הדר: לא בלייב.

ניסן סלומינסקי: אז בכמה כן?

<ג'ורג' קיוורקיאן: כמה פעמים ביום, שיעדכנו אותנו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: לא בלייב.

ניסן סלומינסקי: זה ייכנס בחוק או בתקנות?

<ג'ורג' קיוורקיאן: בחוק.

<אפרת חקאק: על כל שיחה שמישהו מתקשר?

<ג'ורג' קיוורקיאן: כל שיחה למוקד חירום, שיופיע על הצג שלי גם מספר המכשיר שממנו יצאה השיחה, וגם הסים.

ניסן סלומינסקי: בדיעבד.

<ג'ורג' קיוורקיאן: היום מופיע און ליין רק הסים.

<אורנן שטיינברג: צריך לקבוע פרק זמן.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה ייקבע.

<אפרת חקאק: (ב) השר לביטחון הפנים בהתייעצות עם שר התקשורת יוכלו לקבוע בצו את דרכי הפעולה – נשנה את המונחים - לקבלת מספרי הברזל של ציוד הקצה וצימודיהם.

<אפרת חקאק: 8.

<אפרת חקאק: אחריות מפעיל סלולרי.

<אפרת חקאק: במילוי הוראה לפי חוק זה, לא יישא מפעיל סלולרי או מי מעובדיו באחריות פלילית או אזרחית לכל מעשה שעשה במילוי הוראה כאמור, אלא בנסיבות שבהן היה עובד המדינה נושא באחריות למעשה.

<אפרת חקאק: 9.

<אפרת חקאק: ביצוע ותקנות.

<אפרת חקאק: השאלה פה, האם לפרט מה אנחנו רוצים שייקבע בתקנות, או האם לכתוב משהו רחב יותר.

<אפרת חקאק: אני כתבתי שהגורם הרלוונטי יקבע נוהל לעניין ביצוע חוק זה, ויקבע בין היתר, את אופן שליחת ההתראה למנוי, תקופות החסימה, טיפול בשיחות הטרדה של ילדים ואיתור ההורה האחראי, דרך גישה חילופית לשירותי החירום בעת חירום.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה מקובל, כן?

<איילת לוי: אנחנו לא רצינו שתקופות החסימה שיירשמו.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אז המטריד יידע בדיוק מתי להתקשר ומתי לא, כדי שלא ייחסם.

ניסן סלומינסקי: זה נוהל שלכם, שאתה יכול להחליט – לכתוב או לא.

ניסן סלומינסקי: אתם יכולים לקבוע מה שאתם רוצים בזה.

<ג'ורג' קיוורקיאן: לא נקבע דרך גישה חלופית.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אין כזאת.

<ג'ורג' קיוורקיאן: אחרת ימשיך להטריד.

<אפרת חקאק: אנחנו הבנו שיש דרך; שהיום אתם כן מאפשרים לו דרך- - -

<ג'ורג' קיוורקיאן: לא.

<ג'ורג' קיוורקיאן: מנתקים אותו.

<אפרת חקאק: נוריד את הדרך החלופית, אבל נוסיף את מה שאמרנו- - -

<איילת לוי: זה יהיה גוף מנוי בתוספת; לא הגורם הרלוונטי.

<איילת לוי: גוף מנוי בתוספת יקבע נוהל.

<אפרת חקאק: כן, גורם מסוים.

<אפרת חקאק: נראה.

<אפרת חקאק: ונוסיף את מה שהוצאנו מהחוק בסעיף 3.

<אורנן שטיינברג: אז פה כתוב: את אופן שליחת ההתרעה.

<אורנן שטיינברג: הסמכות של המשטרה – או החובה שלהם - לשלוח את ההתרעה, היא נמצאת בסעיף 2?

<אורנן שטיינברג: כי סעיף 2 מדבר על סמכות לחסום גישה למוקד חירום.

<אורנן שטיינברג: שם באמת יש למשטרה סמכות להתרות, אבל יכול להיות שזה לא מובן שיש להם גם פה סמכות להתרות לעניין של החסימה הזמנית והקבועה.

<אפרת חקאק: אז נשפץ קצת את הנוסח של הנוהל, עם כל מה שעלה בדיון של היום.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

<אפרת חקאק: (ב) השר לביטחון הפנים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו, בהתייעצות עם שר התקשורת ושר המשפטים.

<איילת לוי: למה השר לביטחון פנים הוא זה שצריך לדווח?

ניסן סלומינסקי: השר.

ניסן סלומינסקי: כי אמרנו שאם יהיו גופים נוספים, כל שר לגוף שלו.

<אפרת חקאק: 10.

<אפרת חקאק: דיווח לכנסת.

<אפרת חקאק: מדי שנה, ב-1 במרס, ידווח השר לביטחון הפנים לוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, בכתב, על מספר החסימות שבוצעו לפי חוק זה.

<יואל הדר: מי הכניס את שר המשפטים לתקנות?

<אפרת חקאק: אנחנו.

<יואל הדר: למה?

<אפרת חקאק: כי אנחנו פה בסמכות שהיא- - -

<יואל הדר: למה צריך את שר המשפטים פה?

<יואל הדר: אפשר להכניס את כל הממשלה פה.

<יואל הדר: לא רלוונטי פה.

<אפרת חקאק: משרד המשפטים, יש לכם עמדה?

ניסן סלומינסקי: לא צריך.

ניסן סלומינסקי: מספיק ועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: למה הדיווח רק על מספר חסימות?

אוסאמה סעדי: למה לא על מספר המתקשרים?

<אפרת חקאק: אתם רוצים להוסיף את אישור הוועדה?

<אפרת חקאק: אז התקנות יהיו באישור ועדת חוקה ולא בהתייעצות עם שר המשפטים.

<אפרת חקאק: דיווח לכנסת – פעם בשנה.

<יואל הדר: למשטרה יש את זה.

<יואל הדר: לא לכל גוף יש את זה.

מרב מיכאלי: מה זה, לא לכל גוף יש את זה?

מרב מיכאלי: החוק מחייב אותם לאסוף את זה.

מרב מיכאלי: הם יצטרכו לאסוף.

מרב מיכאלי: זה מה שהחוק אומר.

ניסן סלומינסקי: שינוי התוספת.

ניסן סלומינסקי: השר – כל שר, לפי המשרד שלו.

<אפרת חקאק: רשאי לשנות את התוספת?

<אפרת חקאק: לא, זה בדרך כלל צריך להיות שר אחד.

<אפרת חקאק: מי אחראי על החוק הזה?

<יואל הדר: אנחנו.

ניסן סלומינסקי: בהתייעצות עם השר.

<איילת לוי: אז בהגדרות צריך להשאיר.

<אפרת חקאק: השר, בהתייעצות עם השר הממונה, ובאישור ועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת רשאי בצו לשנות את התוספת.

<אפרת חקאק: תוספת.

<אפרת חקאק: 1.

<אפרת חקאק: משטרת ישראל 2.

<אפרת חקאק: רשות הכבאות וההצלה

ניסן סלומינסקי: רבותיי, רק לחבריי חברי הכנסת, למגישים, יש כאן ויכוח עם המשטרה.

<יואל הדר: עם המשרד לביטחון פנים, לא עם המשטרה.

<יואל הדר: המשטרה היא לא צד פה.

ניסן סלומינסקי: מה שהשר מבקש, שמהרגע שהחוק הזה יקוים, מי שמטריד, אחרי שתי התרעות- - -

<יואל הדר: שלוש התרעות.

ניסן סלומינסקי: שלוש התרעות, לא חשוב – מייד מפעילים עליו את הנושא של חסימת הטלפון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הצענו שלא.

ניסן סלומינסקי: בפעם הראשונה מפעילים את הנוהל הרגיל, של חסימת המוקד.

ניסן סלומינסקי: יוריד 30%.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שהם אומרים, מוריד להם 35% מהמטרידים, בדרך נעימה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, מי שממשיך להטריד, אז מפעילים עליו את זה.

מרב מיכאלי: אני אתך.

ענת ברקו: כדי שלא יהיה דרקוני מדי.

<יואל הדר: לא הייתי במצב של היום.

<יואל הדר: 500,000.

<יואל הדר: לא הצליח.

<יואל הדר: השר שלנו התנגד לזה.

ניסן סלומינסקי: השר ביקש לא להצביע – רק לדבר אתו.

ניסן סלומינסקי: אני כן רוצה להצביע, כי אני לא יודע אחרת.

ניסן סלומינסקי: אני משאיר לעצמי שאחרי שנדבר אתו, אם לא נצליח לשכנע אותו, תמיד אנחנו יכולים ברביזיה לשנות את זה.

ניסן סלומינסקי: אז אעשה אתכם התייעצות נוספת.

ניסן סלומינסקי: קודם כל נצביע כך, ונשאיר את זה גם לשיחה עם השר, כי אנחנו בימים שאין אפשרות.

ניסן סלומינסקי: אם לא נאשר את זה עכשיו, אין דרך.

ענת ברקו: אני רוצה לפני כן שיואל יאמר לנו, בכמה הצלחתם להוריד את זה.

ניסן סלומינסקי: 35%.

ניסן סלומינסקי: דיברנו.

<יואל הדר: כמה נשאר, לא כמה הורדנו.

<יואל הדר: מאות-אלפים.

אוסאמה סעדי: אני עם השר.

אוסאמה סעדי: אני מבקש רביזיה על השר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה – ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: זה נשאר פתוח לשיחה עם השר, ואחר כך נראה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מהיועצים המשפטיים וכו' – תשבו עכשיו ותנסחו את זה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.