ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 208, 2016-03-21 10:00

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: אני שמח לפתוח היום יום שני, את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: גברתי, מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית.

איתן כבל: לכבוד הוא לי לארח חבר שלי, באמת חבר, השר לביטחון הפנים, שאני מאד מעריך, מוקיר ואוהב ואלה לא מילים מן הפה אל החוץ, ואני בטוח שגם בעבודתו, בתפקיד שהוא לקח על עצמו, כמו תמיד הוא ייתן את התוצאות הטובות ביותר.

איתן כבל: רשם, דובר, אורחים, יש כאן אורחים מכובדים שהם כבר אורחים קבועים כאן, בכל הנושא של השימוש שאנחנו עושים סביב נושא הטיפול בתאונות הדרכים והמאבק שלנו נגד הקטל בדרכים.

איתן כבל: חברי, חברי הכנסת, נכנס גם חבר הכנסת חמד עמאר, ידידי, שהוא גם ראש השדולה שעוסקת במאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה לפתוח ולומר כמה משפטים.

איתן כבל: קודם כל, אני כבר מודיע, היום אין הרצאות.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לחברי, חברי הכנסת.

איתן כבל: אני אתן פתיח קצר, ממש קצר.

איתן כבל: חשוב לי לשמוע קודם כל את מפקד משטרת התנועה, את ירון, שהוא כבר כאן אורח של כבוד.

איתן כבל: אדוני השר יחליט, ירצה לפתוח לפני או אחרי, זאת החלטה שתהיה של אדוני, אם ירצה לדבר לפני או אחרי מפקד משטרת התנועה.

גלעד ארדן: אז אני כבר אומר, אני מעדיף שראש אגף התנועה יציג קודם את הנתונים.

איתן כבל: אין בעיה, בסדר גמור.

איתן כבל: אני רק אומר, זאת הפריבילגיה של אדוני להחליט בעניין הזה.

גלעד ארדן: תודה.

איתן כבל: קודם כל שנבין, בדיון הזה אלה שני הדוברים המרכזיים, להוציא כמובן חברי הכנסת, שתהיה להם אפשרות לשאול שאלות.

איתן כבל: ואני מבקש, אנחנו כבר עברנו פה נדמה לי קרוב לחודשיים ימים, תהליך שאני לא חושב שמישהו הוביל או עסק בו בנושא הזה, כפי שאנחנו כוועדה עוסקים, ובוודאי חלק מחברי הכנסת שנמצאים כאן, שהם גם כן מה שנקרא חברים קבועים בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה גם לומר כמה נקודות לפתיחה.

איתן כבל: תראו, כפי שאמרתי לאורך כל הדרך, אנחנו לא באנו לשים אצבע מאשימה כלפי מישהו.

איתן כבל: זו איננה התכנית, זה איננו הכיוון מתחילת הדרך שאנחנו יצאנו בנושא הקטל בדרכים.

איתן כבל: אבל אדוני השר, אנחנו נחושים כולנו, חברי ועדת הכלכלה וחברים נוספים שאינם חברי ועדה, מכל סיעות הבית, לעשות מעשה שיישנה בצורה דרמטית את המצב.

איתן כבל: אילו לא חשבנו שממשלת ישראל יכולה ואין לה את הכלים לעשות את השיפור הנדרש, דיינו.

איתן כבל: היינו אומרים גזירת שמיים, אבל זה איננו המצב.

איתן כבל: ממשלת ישראל, אני רוצה להזכיר, בשנת 2012 הצליחה להוריד בלמעלה מ-40% את תאונות הדרכים ואלה לא נתונים שלי.

איתן כבל: אף נתון הוא איננו המצאה שלי.

איתן כבל: אלה נתונים של הממשלה ושל גורמים אובייקטיביים בתוך המערכת החוץ פרלמנטארית.

איתן כבל: ואין שום סיבה בעולם שלא נצליח ונוריד כבר השנה, ואני חושב יעד של 100 אנשים שהפעילות שלנו תשאיר אותם בחיים, אי אפשר בכלל לדמיין או לחשוב על זה.

איתן כבל: עכשיו, בתוך כל התהליך הגדול הזה, אחד הדברים שאני יודע שאנחנו נצטרך להתמודד איתם, זה נושא האכיפה.

איתן כבל: נושא האכיפה, אדוני השר, ואני שוב אומר זאת לא ממקום חס וחלילה של ביקורת.

איתן כבל: שוטרי משטרת התנועה, אני רוצה שיאמר כאן בצורה ברורה, בכלים העומדים לרשותם, אני מסיר את הכובע בפניך, ירון ובפני הפקודים שלך, על העבודה המדהימה ואני מבקש בשמי ובשם חברי הכנסת, שתעביר את המסר הזה עד כמה שניתן, לכל אחת ואחד מהם ואני מתכוון לזה.

איתן כבל: זו איננה חנופה, זו איננה גם מליצה.

איתן כבל: במעט האנשים ובמעט התקציב שעומד לרשותכם, אתם עושים מעל ומעבר, ואני כבר יודע להגיד את זה היום.

איתן כבל: אם היית פוגש אותי לפני חודשיים, אדוני השר, והיית מבקש ממני לומר את הדברים האלה, הייתי אולי מתלהב ואומר את כל אותם הדברים כמו, איך אומרים, מן הפה ואל החוץ.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני מודע ואני פוגש והמודעות שלי והתודעה שלי כולה, נתונה היום לנושא הזה ואני עם עיניים פקוחות ואוזניים קשובות כדי לראות איך הדברים באמת פועלים.

איתן כבל: וזו תהיה טעות חמורה לנסות להניח לפתחו של שוטר או לפתחך, אדוני המפקד, את אשר קורה.

איתן כבל: החובה שלנו היא עכשיו, לגרום לכך שאתם תקבלו את המיטב, כדי שאם לא נצליח להציל את כולם, אבל לפחות נציל את ה-100.

איתן כבל: וזה בידינו.

איתן כבל: ואני אומר לך כמי שראיתי אותך יושב פה כל הדיונים ומקפיד להקשיב, שזו תכונה לא פשוטה, בוודאי לא במקום הזה, ולהקשיב ולהפנים.

איתן כבל: אני מודה לך ואני אתן לך את האפשרות להציג.

איתן כבל: אני מבקש שתהיה מאד ממוקד.

איתן כבל: אנחנו שוב רוצים לשמוע בדיוק איפה אתם עומדים מנקודת המבט שלך ומה נדרש כדי שהמצב ישתנה.

איתן כבל: תודה אדוני, בבקשה.

<ירון בארי: בוקר טוב לכולם.

<ירון בארי: אני רוצה לפתוח במקרו, ולהגיד שבחמש השנים אחרונות נוספו במדינת ישראל 500,000 כלי רכב נטו על הכביש.

<ירון בארי: בשנים האלה יש עלייה של 13% בנשואה הבין עירונית, ויש עליה של 2.5% באורחי הכביש, ואני מדבר על הקטעים הבין עירוניים.

<ירון בארי: יש פה עוד הרבה מאד נתונים.

<ירון בארי: מי שיעיף מבט על השקף, יכול לראות.

<ירון בארי: אני חושב שהנתון הבולט והזועק, זה הנתון היחיד שירד בחמש השנים האחרונות, זה כוח האדם והניידות של מערך או משטרת התנועה במשטרת ישראל.

<ירון בארי: אני רוצה להגיד פה שמחקרים הוכיחו וגם המציאות שאנחנו יודעים להצביע עליה בנקודות זמן לא רבות במדינה שלנו, שהמשפיע הכי בולט והמשתנה הכי משפיע על תאונות הדרכים, או על מניעת תאונות דרכים, זה הנוכחות והבולטות של הניידות על הכבישים.

<ירון בארי: גם אני, כמפקד משטרת התנועה, כשאני רואה ניידת, אני בודק שהכל בסדר.

<ירון בארי: וכשאני לא רואה ניידת וכשאנחנו לא רואים ניידות, אז אנחנו מבינים מה קורה על הכבישים.

<ירון בארי: אז כשאני שואל את עצמי מה אני צריך, אז אני לא אומר מה אני חושב שאני צריך, אני אומר מה הממשלה.

<ירון בארי: ונמצא איתנו מר שיינין, שעשה עבודה מאד מקיפה עד שנת 2005 ובשנת 2005 אומצו המלצות ועדת שיינין בממשלה, ואפשר לראות פה מה קבעו.

<ירון בארי: קבעו למשל שמערך התנועה במשטרת ישראל, יהיה בכל נקודת זמן.

<ירון בארי: על מנת למנוע את תאונות הדרכים ועל מנת להיות אפקטיביים, הוא אמור להיות עם 450 ניידות בכל נקודת זמן.

<ירון בארי: המצב כיום שאנחנו עם 112 ניידות.

<ירון בארי: דובר בזמנו על תוספת של 1,500 שוטרים, חלקם בתצורה של סטודנטים.

<ירון בארי: אנחנו נמצאים היום עם כ-380 סיירי תנועה.

<ירון בארי: דובר בזמנו על 300 מצלמות א/3, עם כל הביקורת, ודיברנו עליה גם פה, אנחנו היום נמצאים עם 100 מצלמות.

<ירון בארי: אפשר לראות שבחמש השנים האחרונות, או בשש שנים האחרונות, אנחנו ירדנו באמצעים במערך התנועה.

<ירון בארי: אנחנו ירדנו ב-196 ניידות וב-240 שוטרים.

<ירון בארי: אגב, זה לא בגלל שהמשטרה נתנה או לא נתנה.

<ירון בארי: המשטרה נתנה את מה שיש, ותיכף אני אגיד גם כמה המשטרה והמשרד לביטחון הפנים משקיעים במערך התנועה.

<ירון בארי: אבל היות ולא הייתה השקעה ממשלתית במערך התנועה, או בטח לא ממוסדת, אז הייתה תקופה למשל שהאנשים היקרים באור ירוק נתנו 100 ניידות, אם אני זוכר נכון, למערך התנועה.

<קריאה: 150.

<ירון בארי: סליחה, 150.

<ירון בארי: 150 ניידות, רק כשנותנים מתנות, הן נגמרות.

<ירון בארי: זה לא משהו ממשלתי, זה לא משהו ממוסד, ולאט לאט נגמר והניידות האלה ירדו וכוח האדם ירד, ואותו דבר קרה עם כוח האדם שניתן בזמנו על ידי משרד התחבורה.

<ירון בארי: אגב, אפשר לראות שהיום, סטטיסטית, אם אנחנו בודקים כמה ניידות יש וכמה שטח כביש בין עירוני, אז אפשר לראות שנהג ממוצע יפגוש ניידת תנועה פעם בשלושה ימים.

<ירון בארי: זה המצב שלנו היום.

<ירון בארי: אז זה מה שיש.

<ירון בארי: אבל אני מייצג פה, כמו שאמרת, אדוני יושב הראש, מאות שוטרים ואלפי מתנדבים שעושים יום יום, לילה לילה, שבעה ימים בשבוע, פעולות אכיפה, חקירה ואני חייב להגיד שהמערך הוא גם רלבנטי והוא גם פועל.

<ירון בארי: השמיכה היא קצרה, וכשהשמיכה היא קצרה צריך לראות במה אנחנו מתמקדים.

<ירון בארי: אז אני בחרתי להציג פה קצת איך אנחנו בוחרים במה להתמקד ואיך לעשות את הפעילות.

<ירון בארי: אז אנחנו מסתכלים בעצם על שלושה מרכיבים עיקריים, אחד זה על אוכלוסיות פוגעות ונפגעות, איזה אוכלוסיות בעיקר פוגעות ונפגעות, ואנחנו מדברים על הולכי רגל, אוכלוסייה ערבית ודיברנו פה רבות בוועדה על העניין הזה – משאיות ודו גלגלי.

<ירון בארי: אנחנו מסתכלים על כבישים אדומים, שבהם יש 76% מהתאונות הקטלניות ו-40% מהתאונות החמורות; ואנחנו מסתכלים על עבירות בולטות, זה עבירות שבולטות ומשפיעות על תאונות דרכים ואפשר לראות פה את האחוזים.

<ירון בארי: אנחנו לפי זה, או זה מיקוד הפעילות שלנו שאנחנו הולכים, בעצם יוצאים לרחוב ואוכפים, על מנת שבאותה שמיכה קצרה נעשה את המיטב.

חמד עמאר: אתה יכול להרחיב לנו קצת לגבי עבירות בולטות?

חמד עמאר: איזה עבירות.

<ירון בארי: כן, מיד אני אפרט.

<ירון בארי: אבל אפשר לראות, ואני בכוונה בחרתי להציג פה גם את הנושאים שגם עלו פה בוועדה ועלו בחריפות בוועדה.

<ירון בארי: כשאנחנו השקענו בשנת 2015 בהולכי רגל והגברו אכיפה ב-44%, אז יש לנו פחות הרוגים בתחום הולכי הרגל.

<ירון בארי: וכשעשינו אותו דבר בחצי שנה האחרונה במגזר הלא יהודי, ועשינו את זה מאד מאסיבי בחצי השנה האחרונה, גם בימים אלה, אז רואים את הירידה.

<ירון בארי: ואותו דבר בכבישים אדומים.

<ירון בארי: אבל אין ספק רבותי, ושלא נבין אחרת.

<ירון בארי: כשאני מרים את השמיכה לכיוון הולכי לרגל, לנהגי משאיות או כבישים אדומים, אז יש דברים אחרים בנפשנו שזה נשאר לא מכוסה.

<ירון בארי: אנחנו מטפלים בנושאים נוספים שמופיעים פה.

<ירון בארי: נושא המשאיות הוא נושא כבד וקשה.

<ירון בארי: די לנו אם אני אזכיר מה קורה לנו בכביש 232 בחודש האחרון, שהגברנו שם אכיפה.

<ירון בארי: אגב, מאתמול המשאיות לא מגיעות למעבר כרם שלום, נדמה לי שיש איזו שהיא שביתה, עד שהמשטרה לא תעזוב שם.

<ירון בארי: אבל אין כמעט משאית שלא עצרנו בכביש הזה ולא התגלו שם בעיות תקינות חמורות.

<ירון בארי: חלקן אף הורדו מהכביש.

<ירון בארי: אנחנו מטפלים, למרות המשאבים שיש לנו, אנחנו מטפלים גם בתופעות חמורות אחרות, שהן לא בליבת העשייה.

<ירון בארי: אחד הנושאים למשל זה מכוני רישוי.

<ירון בארי: אני רוצה לספר לכם שיש מכוני רישוי במדינת ישראל, שמעבירים מאות כלי רכב טסט ביום, ללא שכלי הרכב נמצא במקום.

<ירון בארי: אנחנו בפעילות ממוקדת בעניין הזה, אנחנו כבר סגרנו שני מכוני רישוי, ואנחנו נמשיך להילחם בתופעה הזאת.

<ירון בארי: אני חייב להגיד פה לזכות החוקרים, ש - - -

איתן כבל: אדוני, זו נקודה שצריך לחדד אותה ואני אומר את זה ואני חושב שגם ראוי לומר איפה מכוני הרישוי האלה.

איתן כבל: זה חשוב שהדברים האלה ייאמרו.

<ירון בארי: לצערי, מכוני הרישוי בתופעה הזאת היא תופעה רחבה.

<ירון בארי: היא נמצאת בכל הארץ.

<ירון בארי: אנחנו טיפלנו בשני מכוני רישוי – אחד בשדרות ואחד בכפר קרא וסגרנו אותם, ואנחנו נמשיך להילחם בתופעה וזה רק דוגמא לעוד נושאים שאנחנו עוסקים בהם.

איילת נחמיאס ורבין: וצריך להגיד שזה מתחבר לשאלה נוספת שהוועדה הזאת עוסקת בכובע אחר, שזה נושא הפרטת הטסטים.

חמד עמאר: לא ניכנס לזה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני אומרת, כשמתייחסים למכוני רישוי - - -

גלעד ארדן: הוא מדבר על המכונים.

איתן כבל: מכוני רישוי.

חמד עמאר: אני לא רוצה להרחיב עכשיו לגבי הבוחנים.

איתן כבל: כולנו הבנו ואני אומר חברים, בואו נישאר בנתיב שלנו, כדי שלא נעשה - - -

<ירון בארי: תנו לי רק להוסיף משפט.

<ירון בארי: אני חושב שזה קשור לתקינות כלי הרכב והרבה מאד כלי רכב שנוסעים לנו על הכבישים.

<ירון בארי: אני רוצה להגיד לזכות מערך החוקרים של מערך התנועה, אנחנו במאה אחוז גילויים בתאונות פגע וברח קטלניות שהיו לנו בשנת 2015, שזה נתון שלא היה בעבר ואנחנו מתייחסים לכל תאונת פגע וברח.

<ירון בארי: כל פגע וברח אנחנו מתייחסים אליו ברצינות, אבל לתאונות פגע וברח קטלניות, אנחנו מתייחסים כמו רצח לכל דבר.

<ירון בארי: אם אני רוצה להמשיך עם תוצרי הפעילות, אז אפשר לראות שעם מה שראיתם פה, עם כוח האדם, אנחנו עשינו 754,000 פעולות אכיפה בשנת 2015, 74% מהן בעבירות המשפיעות ובעבירות החמורות, עבירות שגורמות לתאונות דרכים.

<ירון בארי: אפשר לראות שיש לנו 71,000 הזמנות לדין בשנת 2015.

<ירון בארי: אני רוצה לספר לחברי הכנסת, שדו"ח ב-3 דקות יש רק בסרטים.

<ירון בארי: דו"ח תנועה לוקח לרשום לאזרח, דו"ח רגיל, פשוט, חצי שעה.

<ירון בארי: דו"ח שכרות לוקח בין שעה לארבע שעות, אם צריך גם להשבית את האוטו ולחכות לגרר, וזה עומס מאד משמעותי.

<ירון בארי: אני אדבר מילה לאחר מכן ודובר פה רבות על הנושא של עומסי בתי המשפט, אבל זה חלק מאד משמעותי בעניין.

<ירון בארי: אפשר לראות שיש פה תוצרים ויש לנו - - -

איתן כבל: אדוני אומר שעה עד ארבע שעות?

<ירון בארי: כן, שמעת טוב.

איתן כבל: אז אם יש 70,000, לא נשאר לכם זמן.

איילת נחמיאס ורבין: איתן, עבירה פשוטה זה חצי שעה.

איתן כבל: חברים, תודה רבה, אני שאלתי.

איתן כבל: תודה.

<ירון בארי: דו"ח שכרות, עם הנשיפון ולאחר מכן לבדוק בינשוף עם כל הבדיקות שבית המשפט, ובצדק, מחייב אותנו לעשות, זה בין שעה ואם צריך אחרי זה להשבית את האוטו ולחכות את הגרר, חברה, זה זמן.

<ירון בארי: כדאי שנבין.

<ירון בארי: אני רוצה לומר שבשנת 2015 היו לנו 1,083 מעצרים עד תום ההליכים, אגב בעבירות תעבורה.

<ירון בארי: אני מזכיר, עבירות תעבורה, היו לנו 1,229 מעצרים ותיקים בשיפוט מהיר, הגענו ל-10,600 תיקים בשיפוט מהיר.

<ירון בארי: אני רוצה לדבר מילה על תקציב.

<ירון בארי: אני חייב להגיד שיש פה בלבול אינהרנטי בנושא של תקציב ומערך התנועה או אגף התנועה.

<ירון בארי: קודם כל משטרת ישראל, באמצעות המשרד לביטחון פנים, משקיעה הרבה מאד כסף במערך התנועה.

<ירון בארי: מעל 600 מיליון שקלים בשביל להחזיק את המערך הזה.

<ירון בארי: עם זאת, נקבע על ידי החלטת הממשלה, אותן החלטות בשנת 2005 עד שנת 2008, לתקצב בתקציב עקיף את מערך התפעול של אגף התנועה.

<ירון בארי: אפשר לראות שבשנת 2008 התקציב הזה עמד על 100 מיליון שקלים והתקציב הזה עומד היום על 25 מיליון שקלים, שעליו אגב גם כן, עכשיו יעבור בבסיס או לא יעבור בבסיס.

<ירון בארי: אגב, היום, בחודש אפריל, אנחנו בלי התקציב הזה.

<ירון בארי: כל פעם יש אנשים מצוינים ברשות, אנשים מצוינים באוצר, אבל כל שנה אנחנו מקבלים את התקציב הזה איפה שהוא לקראת אמצע השנה, מממשים אותו לקראת סוף השנה, וזה תקציב תפעול.

<ירון בארי: תקצוב תפעול, אני מזכיר, זה הלחם והמים שהאגף הזה או המערך הזה שותה.

<ירון בארי: אם אני רוצה להגיד מה הגורמים שמעכבים אותנו, מעבר לתקציב ולאמצעים שמיד אני אסיים איתו, יש לנו הצעות חקיקה רבות מאד, שנמצאות חלקן על שולחן הוועדה, ואני מאד שמח, כבוד יושב הראש, שבפגרה אתם שוב שמים על השולחן את תיקון 112, שאגב כבר יש לו חוק רציפות לדעתי או מכנסת אחת או משתיים.

<ירון בארי: אני לא אפרט את הכל, אבל יש פה הצעות חקיקה שמבחינתי, ואני אומר את זה פה, הן מכפיל כוח.

<ירון בארי: אם אנחנו מדברים על מדרגי ענישה בשכרות ואם אנחנו אומרים בואו נגרום לאנשים, במקום להזמין אותם לבית משפט, נעלה את הקנס ונעלה את הנקודות, זה אומר גם על עומס בבתי המשפט וזה אומר הגברת ההרתעה.

<ירון בארי: יש פה הרבה מאד הצעות חקיקה והן תקועות, לטעמי, יותר מדי זמן.

<ירון בארי: אז איך נשפיע או על מה אנחנו רוצים להשפיע.

איתן כבל: אני יכול רק לומר לאדוני, אני מתחייב שזאת לא תהיה הבעיה של משטרת התנועה יותר.

<ירון בארי: אני ממש שמח לשמוע.

<ירון בארי: על מה אני רוצה להשפיע, על מה אנחנו רוצים להשפיע.

<ירון בארי: אנחנו רוצים להשפיע על הגברת מפגשי שוטר-אזרח.

<ירון בארי: אנחנו חייבים להשפיע על הנוכחות והבולטות, אנחנו חייבים להשפיע על מניעה מצבית, לגרום לאזרחים כמה שפחות בכלל לעשות את העבירות, לחשוב לעשות את העבירות; ויש פה עוד את הנושאים של אכיפה רכה, אחריות שילוחית.

<ירון בארי: אנחנו רוצים לעסוק בהסברה.

<ירון בארי: אנחנו רוצים להיות הרבה יותר נוכחים באזורים במגזר הערבי, וכמובן אנחנו רוצים למקד את הפעילות במשאיות.

<ירון בארי: רק בשביל לסבר את האוזן, יש שתי המלצות של ועדות שקרו בעקבות תלונות במשרד התחבורה, להקים יחידת משאיות במשטרת ישראל.

<ירון בארי: לצערי זה לא קורה.

<ירון בארי: אז מה אנחנו צריכים.

<ירון בארי: אנחנו צריכים כוח אדם ואמצעים.

<ירון בארי: אגב, אני לא רוצה להגיד מה אני רוצה ומה החלומות שלי.

<ירון בארי: אני רוצה להגיד – בואו נממש את החלטות הממשלה, או נשנה אותן בהתאמה.

איתן כבל: מה המצב היום?

איתן כבל: איפה אתה עומד במציאות ומה ההחלטה?

<ירון בארי: ההחלטות הן נורא פשוטות.

<ירון בארי: מול 450 ניידות שהחליטה הממשלה ואני חייב להגיד, גם בעבודות שעשינו לאחר מכן בשנים האחרונות, זה מכוון לאותם מספרים ואני אומר לכם, אנחנו עומדים היום עם 112 כלי רכב, שחצי מהם עם 300,000 קילומטר ויותר.

<ירון בארי: זה רכבים שקשה מאד לאכוף איתם.

<ירון בארי: ראיתם בכל זאת מה אנחנו עושים, אבל קשה מאד לאכוף איתם.

<ירון בארי: אז אני אומר, אנחנו צריכים גם כוח אדם, אנחנו צריכים גם ניידות.

<ירון בארי: אנחנו חייבים טיפול מאסיבי בחקיקה.

<ירון בארי: אגב, אם אנחנו נטפל בחקיקה זה משול לתוספת שוטרים.

איתן כבל: כמה שוטרים יש לך היום שהם תחת ההגדרה של משטרת התנועה?

<ירון בארי: יש לי היום 397 שוטרים, אם אני זוכר את המספר הנכון.

<קריאה: 79.

<ירון בארי: 379 שוטרים, סיירי תנועה באגף התנועה, אגב, מול תוספת שדוברה בשנת 2005 של 1,500.

גלעד ארדן: חשוב להבין שהמספר, אתה לא יודע אם הוא נראה גדול או קטן, לי הוא נראה קטן, אבל צריך לזכור שניידת אמורה, הציבור נוסע 24 שעות ביום, אז תחלק את זה.

גלעד ארדן: הטון המועדף הוא שיהיו שניים בניידת.

גלעד ארדן: בגלל אילוצים של כוח אדם הם שולחים היום הרבה פעמים גם שוטר אחד בניידת.

גלעד ארדן: כמובן זה גם משליך על יכולת התפקוד.

גלעד ארדן: אתה שואל למה לוקח חצי שעה, שעה, שעתיים מול אזרח, גם לא תמיד האזרחים הם מאד נחמדים בתהליך האכיפה.

גלעד ארדן: יש הבדל אם עומד מולם שוטר או שני שוטרים במשמרת, ביחד.

איתן כבל: אני כבר אומר לאדוני, זה כמו בצבא, בשמירה.

גלעד ארדן: תחלק את זה על שתיים-שלוש משמרות - - -

איתן כבל: כן, אני כבר מזהיר, סליחה.

איתן כבל: הרי אף אחד מאיתנו לא יכול למנוע מצב שבו שוטר לבדו ימצא את עצמו, חס וחלילה, מותקף על ידי אזרח או דברים מהסוג הזה.

איתן כבל: פרי, זה כמו השמירה, אתה זוכר שהיו שומרים אחד, אחר כך אתה יודע, צריך את האירוע שאחר כך אומרים אין דבר כזה שאתה עולה בלי זה שישמור על השומר.

איתן כבל: גיורא, אני אומר את זה כאילו באיזה ספק של בדיחותה, אבל זו המציאות.

איתן כבל: אני אומר שאנחנו צריכים לדעת שזה גם עלול חס וחלילה ויהיה.

<ירון בארי: אגב, לצערי זה כבר קרה לנו ונרצחו שוטרי תנועה במשמרת, וזו אכן דילמה שאנחנו מנסים ליצור תמיד את האיזון הנכון.

<ירון בארי: ושוב אני אומר, כוח אדם, ניידות.

<ירון בארי: אנחנו חייבים לטפל בנושא החקיקה, זה מכפיל כוח, ודיברנו פה רבות על נושא של שפיטה ותוספת שופטים.

איתן כבל: כן, היה לנו דיון שלם סביב העניין הזה.

<ירון בארי: אם אפשר מילה בנימה אישית.

<ירון בארי: תראו, אני מעל שנה ראש אגף התנועה.

<ירון בארי: אני חושב שאי אפשר להאשים אותי כמעט אף פעם בחנופה, אבל למעט השר לביטחון פנים הנוכחי, שעושה על זה הרבה מאד דיונים והרבה מאד מיקוד עשייה והוועדה הזאת, שאנחנו יושבים פה לדעתי כבר חודשיים בדיונים מאד מאד מעמיקים ומאד נוגעים ברוב הבעיות, אני חש שיש אטימות לנושא של בטיחות בדרכים.

<ירון בארי: אני מאד מקווה שהמשך הפעילות במשרד והוועדה הזאת, יצליחו לסדוק משהו באטימות הזאת.

<ירון בארי: כי ברור לגמרי שמה שמופיע פה על המסך, מצד אחד עולה כסף, ומהצד השני מציל חיים.

<ירון בארי: והמציל חיים זה גם כסף.

<ירון בארי: 100 הרוגים שהציג פה ידידי שמואל אבואב לפני חודש, 300 מיליון, אם אני זוכר נכון, הם יחסכו למשק הישראלי 5 מיליארד שקלים.

<ירון בארי: זה לא נתונים שלי - - -

איתן כבל: 300 מיליון שקלים יחסכו 5 מיליארד שקלים.

<ירון בארי: זה נתונים של בנק ישראל.

<ירון בארי: ואני חושב שזה כסף, אבל זה הרבה מעבר לכסף.

<ירון בארי: תודה רבה.

איתן כבל: תודה אדוני על המצגת הקצרה והברורה והחדה.

איתן כבל: כך גם צריך להגיד את הדברים, לשים את הנקודות, להניח את הבעיות ללא מורא, ואנחנו יודעים יותר איפה אנחנו עומדים בעניין הזה.

איתן כבל: ואמרתי לאדוני, הוועדה הזו ואני בראשה, מחויבים אליך ולמעשים שאתם עושים בכל הכוח, ואנחנו ניתן את כל אשר לאל ידינו כדי לתת את הכתף במה שיש את הסמכות.

איתן כבל: אדוני השר, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה, אדוני יושב הראש.

גלעד ארדן: קודם כל אני רוצה להודות לך ולחברי הוועדה.

גלעד ארדן: בהחלט קיבלתי דיווח מראש אגף התנועה, על הדיונים החשובים שמתקיימים כאן ואני באמת חושב שהדבר כמעט החשוב ביותר, חוץ מאשר אמורה לעשות הממשלה בהקשר של בטיחות בדרכים והזכרתם והזכיר את זה גם ראש אגף התנועה וגם אתה, זה הפיקוח הפרלמנטארי על פעולות הממשלה.

גלעד ארדן: כי תאונות הדרכים, ועוד פעם – בכוחנו לשנות זאת – לעתים נתפסות ושלא בצדק, כסוג של גזירת גורל, כשאנחנו כאן יודעים ואנשי המקצוע יודעים טוב יותר מכולנו, כמה זה לא נכון וכמה לפעולות הממשלה יש השפעה דרמטית על מספר הפצועים וההרוגים.

גלעד ארדן: אני אזכיר בהחלט את הנושאים המרכזיים – נושא האכיפה, כמובן, הוא אחד הנושאים המרכזיים, אבל אי אפשר שלא להזכיר גם את החינוך, כי זה מגיל צעיר, והתשתיות כמובן, והתפקוד של מערכת הבריאות וההכשרה של הנהג; וכמובן כמובן השופטים ומערכת המשפט ורמת הענישה, וכיצד אנחנו מתייחסים לעבירות, בטח לעבירות חמורות בתחום הזה, כי גם אם המשטרה תאכוף מהיום ועד מחר, אם בסופו של דבר העונשים יהיו מקלים, אז ההתרעה לא תשיג את שלה.

גלעד ארדן: כשאני נבחרתי לכנסת בשנת 2003 וחשבתי באיזה תחום אני רוצה להתמקצע ולעסוק, זה לא לקח לי הרבה זמן להחליט שאני רוצה להתמקצע בתחום הזה של המאבק בתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: קודם כל בגלל איזו שהיא טרגדיה או טראומה אישית שהייתה במשפחה שלי בהקשר הזה, ולא נרחיב כאן; ובהקשר השני, באמת, כי כשאנחנו מדברים איפה ניתן בפעולות של אנשי ציבור – בין אם זה בכנסת או בין אם זה בממשלה, ממש להציל חיי אדם, זה בהחלט אחד הנושאים המרכזיים.

גלעד ארדן: וכשכולנו מדברים על גל הטרור, שבחצי שנה האחרונה, בצער רב גבה מאיתנו סדר גודל של כ-35 הרוגים – באותו זמן ממש נהרגו בכבישי ישראל בחצי שנה האחרונה סדר גודל של כ-180 אני מעריך, משהו כזה, הרוגים.

גלעד ארדן: סדר גודל.

גלעד ארדן: אז שנבין באמת מה חשיבותו של הנושא הזה.

גלעד ארדן: אז אני ביקשתי והייתי יושב ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים ואני שמח שהבנתי ממך שהוועדה הוקמה ושהיא תמשיך את הפולו-אפ של הדברים שיעלו כאן, ואנחנו בהחלט נרצה להציג שם את ההמשך, לפרוט את הדברים לפרטים יותר ויותר, איפה אנחנו חושבים שניתן להשפיע ולהציל חיים.

גלעד ארדן: ובהקשר הזה כמובן, אי אפשר מבלי להזכיר, כי אנחנו עוסקים היום במחדלי הממשלה והממשלות לדורותיהן, אי אפשר מבלי להזכיר את החשיבות האדירה והתרומה של תנועת אור ירוק.

גלעד ארדן: בכלל, יש הרבה מאד ארגונים טובים, אזרחיים - נשים באדום - ואני לא רוצה לעשות פה עוול, אבל יש הרבה מאד, אבל באמת, אור ירוק, במחויבות, בהשקעה האישית של אבי, של שמואל, באמת, לא רק המשאבים.

גלעד ארדן: משאבים זה חשוב מאד, אבל זה לא מספיק.

גלעד ארדן: אם אתה לא מתמקצע, אם אתה לא תורם מעצמך, אז זה לא מספיק.

גלעד ארדן: וההשפעה של אור ירוק בהקשר הזה, גם להעלות את הנושא לסדר היום ולשים את הפוקוס על המקומות הנכונים, היא באמת דבר שראוי לציון; וגם אני פעלתי רבות יחד איתם, למדתי מהם ובתיאום איתם, ואני חושב שעד עצם היום הזה יש להם את ההשפעה גם על הפעולות של משרדי הממשלה, אבל אולי לא מספיק, כי אם היה מספיק, אז היינו מגיעים אולי לתוצאות אחרות.

גלעד ארדן: וכשבאים ומספרים לי שהמצב במדינת ישראל הוא יחסית בסדר, ביחס למדינות אחרות, אז אני אף פעם לא הסכמתי לקבל את האמירה הזאת.

גלעד ארדן: פעם אחת, כי כשמדובר בחיי אדם אין דבר כזה בסדר, וכל אדם שאפשר להציל – זה עולם ומלאו; ופעם שנייה, כי המספרים הם מניפולטיביים.

גלעד ארדן: וכשאתה בודק את התוצאות מול מדינות שבהן כמו כלי הרכב ביחס לאוכלוסייה הוא הרבה יותר גבוה – בואו ניקח את ארצות הברית למשל – רמת המינוע במדינת ישראל, אני לא יודע מה השתנה מאז, אני מניח שזה קצת הצטמצם, אבל בתקופתי היא הייתה בערך מחצית.

גלעד ארדן: זאת אומרת בישראל היא בערך מחצית.

גלעד ארדן: כלומר, אם פה יש בערך 350 כלי רכב, לא יודע, 370 ל-1,000 נפש, אז בארצות הברית אנחנו מדברים על 750-800 כלי רכב ל-1,000 נפש, ובאירופה המספרים לא רחוקים.

גלעד ארדן: ולכן, המצב בישראל הוא ממש ממש לא טוב.

גלעד ארדן: הוא מצב שעוד יש הרבה מאד לשאוף לאן להשתפר בו, ואני חושב שהמבנה שבו מטפלת המדינה, הממשלה בנושא המאבק בתאונות הדרכים, הוא מבנה מעוות, הוא חסר היגיון.

גלעד ארדן: הוא תלוי מאד בתשומת לב כזו או אחרת של שרים ספציפיים, או בנושאים או בתשומת הלב שמשרד האוצר רוצה למשל להקדיש לנושא.

גלעד ארדן: בתקופתו של ד"ר שיינין, החשיבה הייתה - - -

איתן כבל: שנמצא פה.

גלעד ארדן: כן, נמצא.

גלעד ארדן: נעשתה באמת עבודה אדירה של חשיבה איך לבסס גם עצמאות, אמנם פחות פופוליסטית, כי היה מדובר על כך שיופרש סכום ישירות מהאזרח למימון הנושא הזה, כי כשאתה מסתכל כמה המדינה גובה בשנה מכלי רכב, כלי רכב חדשים שנמכרים ואפשר לעשות את החישובים, אבל לדעתי זה מיליארדים רבים, כמה אזרחי המדינה משלמים על ביטוח החובה שלהם, גם זה - - -

איתן כבל: אם שוק הרכב היום בגדול מגיע ל-100 מיליארד שקלים, ואנחנו פשוט מכירים את זה כי אנחנו עוסקים בחוק רישוי שירותים לרכב, אז זה כזה סכום מטורף הרי.

איתן כבל: אדוני צודק.

גלעד ארדן: כן, ההכנסות הן הכנסות של עשרות מיליארדים וכשאתה שואל את עצמך אוקיי, אז כמה המדינה, חוץ מאשר לעשות בזה שימוש לתקציב המדינה, היא משפרת או פועלת לכך שהמאבק, שכפי שפרטתי הוא מורכב מכמה וכמה מרכיבים, אוקיי?

גלעד ארדן: אנחנו מסתכלים לפעמים רק על נושא התשתיות, שהוא באמת דבר חשוב וקריטי, ואולי אני אומר עליו מילה בהמשך, אבל זה גם מאד קריטי כמה שופטי תעבורה יש וכמה זמן ממתינים בתור למשפט, כי אנחנו יודעים שהרתעה מושגת אם העונש בא בסמוך לביצוע העבירה ולא שנים אחר כך, שכבר שכחת מה בכלל היו פרטי האירוע.

גלעד ארדן: וכמה מטמיעים במערכת החינוך את נושא הבטיחות בדרכים בילדים מגיל צעיר, כשעד היום ואני זוכר את זה עוד מזמני, וזה לא השתנה.

גלעד ארדן: בחינוך גופני יש בחינת בגרות, אבל בבטיחות בדרכים אין בחינת בגרות במערכת החינוך.

גלעד ארדן: אני עוד נאבקתי על כך כחבר כנסת מול, אני חושב, כל שרי החינוך לדורותיהם, ואין לי הסבר למה יש איזו שהיא התנגדות להקשר הזה.

גלעד ארדן: אבל אני לא באתי היום לדבר על אחרים, אז אני רוצה לחזור לתחום האחריות - - -

איתן כבל: למרות שעשית את זה לא רע.

גלעד ארדן: כן, באנדר סטייטמט.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: על הדרך.

גלעד ארדן: ובזאת אני עכשיו עובר לתחום האחריות שלי.

איתן כבל: בבקשה.

גלעד ארדן: שוב אני אומר, אני חושב ששמענו את הסקירה עם המספרים אשר הציג כאן ראש אגף התנועה.

גלעד ארדן: בעיני המספרים הם מזעזעים.

גלעד ארדן: כשנכנסתי למשרד, לפני כתשעה חודשים, אחד הדיונים הראשונים שקיימתי, וגם אחד הביקורים הראשונים שקיימתי, זה היה דיון על מצב אגף התנועה וביקור באגף התנועה, כיוון שידעתי כבר כשנכנסתי למשרד, קראתי, אני קורא בעיתונים וראיתי באמת לאן הועידו ולאן דרדרו את המצב של אגף התנועה.

גלעד ארדן: ובאמת, אגף התנועה היום, אי אפשר להגדיר אחרת את הסיטואציה שהוא נמצא בה, אחרת מאשר שהוא פשוט פועל בידיים קשורות.

גלעד ארדן: השוטרים שם פשוט פועלים בידיים קשורות.

גלעד ארדן: הם עושים, כמו שאמרת אדוני יושב הראש, מלאכת קודש, יחד עם המתנדבות והמתנדבים.

גלעד ארדן: בשנה האחרונה נהרג גם מתנדב של אגף התנועה תוך כדי ביצוע העבודה שלו.

גלעד ארדן: זה לא שונה משוטרים אחרים שמוכנים להקריב את חייהם במהלך גל הטרור; וכשאנחנו שולחים אותם עם ידיים קשורות לבצע את משימתם, אז יש עלינו אחריות מוסרית מאד מאד גבוהה.

גלעד ארדן: הם עם ידיים קשורות בעצם משתי סיבות.

גלעד ארדן: סיבה ראשונה, הציג אותה ראש אגף התנועה, הציג את התוצאה שלה.

גלעד ארדן: למעשה, החלטת הממשלה שקבעה, מתוך כוונות טובות אז, שהמשטרה היא זו שמתקצבת, או המשרד לביטחון פנים, את השוטף, את משכורות השוטרים, ואני לא יודע אם הצגת את המספר, אבל לפני 4 שנים המשרד לביטחון פנים הקצה חצי מיליון שקלים, היום הוא 630 מיליון שקלים בשנה.

גלעד ארדן: המרכיב התוספתי מעל זה, אמור היה לבוא מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, כל מיני אמצעים חדשים שנכנסים, ינשופים מתקדמים יותר או הניידות, עם ציוד חדיש יותר.

גלעד ארדן: אז כמו שקורה במדינת ישראל, כשהמספרים של תאונות הדרכים יורדים, הנושא לא חשוב.

גלעד ארדן: זה פשוט הזוי.

גלעד ארדן: אז התקציב קוצץ בשנים האחרונות כמו שראיתם, למרות שמספר כלי הרכב עלה בחצי מיליון, 500,000 כלי רכב נוספים, התקציב בעצם קוצץ, התקציב של הפעולות, ב-63% נדמה לי לתקציב באמת מגוחך של 20 ומשהו מיליון שקלים.

גלעד ארדן: אז קודם כל בהקשר הזה, יש לי בשורה ראשונה, כי אתמול קיימתי פגישה נוספת עם משרד האוצר.

גלעד ארדן: מבחינת משרד האוצר, הסיכום הוא שתקציב האכיפה ינותק מהרשות הלאומית כבר בטווח הקרוב.

איתן כבל: בשורה גדולה.

גלעד ארדן: זה גם על דעת שר התחבורה.

גלעד ארדן: ומאותו רגע שזה יקרה, ומבחינתי זה אמור לקרות בשבועיים הקרובים, אלא אם כן האוצר יחזור בו, כי בין הסגנים והרפרנטים, אני מציע שהוועדה תשאל בעניין הזה את עמדת האוצר, אבל מבחינתי מרגע שזה יקרה, כל האחריות לנושא האכיפה, לאמצעים, ליכולות וכו', עוברת על הכתפיים שלי, מבחינתי כשר לביטחון הפנים, וכמובן על המפכ"ל, שהוא זה שיחד איתי ותחתי צריך לנהל את תקציב המשטרה.

גלעד ארדן: אבל שוב פעם, צריך להבין שעד עצם היום הזה זה לא קרה.

גלעד ארדן: תקציב הפעולות, הציוד, הניידות, אם לא אור ירוק דרך אגב, אני לא יודע, אולי היינו במינוס ניידות בכלל.

גלעד ארדן: אולי השוטרים היו נוסעים עם הרכב הפרטי כדי לאכוף, אבל זאת באמת שערורייה.

גלעד ארדן: זה למעלה משערורייה שניידות שאוכפות, לא יהיו אלה שבבעלות המדינה ושמשטרת ישראל היא זאת שרכשה אותן.

גלעד ארדן: חוץ מזה, בעיני אגף התנועה הוא הממשק הבולט והישיר ביותר בכלל מול האזרחים גם לתחושת הביטחון וגם לנראות של משטרת ישראל ככלל, ואני כשר לא רוצה להיות תלוי בהקשר הזה במשרדי ממשלה אחרים.

גלעד ארדן: אבל צריך להבין פה עוד נקודה שראש האגף הזכיר ובעיני היא לא מספיק מחודדת.

גלעד ארדן: העובדה שהמשטרה היא זאת שנמצאת יום-יום בדרכים, היא רואה אם קנס מסוים או עונש מסוים מהווה הרתעה מספקת, ואז אם היא משתכנעת שצריך לשנות את המצב, היא צריכה עכשיו לשכנע.

גלעד ארדן: לשכנע את משרד התחבורה, לשכנע את משרד המשפטים.

גלעד ארדן: הייתה לכם דוגמא הרי מאד בולטת בשבועות האחרונים.

גלעד ארדן: המשטרה חשבה שצריך להעלות את הגיל של אופניים חשמליים לגיל 16.

איתן כבל: גם הוועדה.

גלעד ארדן: זאת תופעה שהולכת ונפוצה.

גלעד ארדן: לא צריך לחכות שיהיו כבר הרבה בני נוער פצועים או הרוגים.

גלעד ארדן: מספיק שיש מעט, ובאה ואמרה, לא יכול להיות שיש על זה מנוע ושאנחנו נצטרך להוריד ילדים בני 14, שלא מכירים את חוקי התנועה בכלל, והם גם לא בשלים לזה, להוריד אותם מלנסוע על הכביש, כי זה החוק שנועד יחד עם כלי הרכב.

גלעד ארדן: אז ההמלצה הזאת עמדה באוויר, ועוד פעם, אני לא בא עכשיו בטענות לאף אחד, רק צריך להבין את הבעיה המבנית.

איתן כבל: ברור.

גלעד ארדן: בכל דבר כזה צריך לשכנע את משרד התחבורה מה נכון.

גלעד ארדן: עכשיו בנושא ה-SMS למשל, שזה אחת מהרעות החולות והסחת הדעת, וראינו את תאונת האוטובוס.

גלעד ארדן: בשנה האחרונה נדמה לי, המשטרה נתנה 61,000 דו"חות בתחום הזה, 60 ומשהו אלף, אם אני זוכר נכון.

גלעד ארדן: אז אנחנו רואים שזה לא מרתיע את הנהגים, כי זה לא העמדה לדין, זאת ברירת קנס.

גלעד ארדן: והיום, אני למשל חושב שאותו חוק, סליחה שאני לוקח קרדיט, שאני חוקקתי, שמאפשר להחרים את כלי הרכב גם אם הנוהג הוא לא הבעלים, היום למעשה אני הייתי רוצה שתהיה סמכות למשטרה שנהג אוטובוס או משאית - שבוודאי אצלם הסיכון הוא גדול פי כמה וכמה - שמשתמש בטלפון שלו בזמן שהוא נוסע או מסיע עשרות אנשים וברכב כבד, בעל הבית צריך לדעת שאם הוא ייתפס, הוא מאבד את כלי הרכב הזה לפחות ל-30 ימים אם לא יותר מכך.

גלעד ארדן: האם אני יכול עכשיו להביא לוועדה הנכבדה תיקון חקיקה כזה?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני צריך לשכנע את משרד התחבורה, שזו עבירה מספיק חמורה בשביל לכלול אותה בעבירות ההשבתה.

גלעד ארדן: ולכן אני חושב שבהקשר הזה גם, ועוד פעם, זו בעיה עמוקה יותר שצריך לעשות איזו שהיא הבחנה איזה סוג תיקוני חקיקה בתחום של הרתעה למשל, יהיו בידיים של המשרד לביטחון הפנים והמשטרה, ואיזה שינויי חקיקה, שקשורים אולי להכשרת הנהגים, שקשורים לתחומי המומחיות הישירים של משרד התחבורה, הם יהיו בידיים של משרד התחבורה.

גלעד ארדן: המצב כרגע הוא שכל פקודת התעבורה למעשה, היא תחת משרד התחבורה.

גלעד ארדן: בהקשר הזה, שוב, בהמשך של מה שאמרתי קודם ואותן פגישות שקיימנו עם האוצר בשבועות האחרונים, אני לא רוצה כבר לומר מספר סופי לחלוטין, אבל אני חושב שבהתאם לסיכומים שלי עם האוצר, אבל בכלל, על לאן הולכת משטרת ישראל בהתעצמות שלה באזור ירושלים, בחברה הערבית, גם פה, וזה אולי לא הודגש, אבל אנחנו אמורים לסכם בימים הקרובים עם האוצר על התעצמות של משטרת ישראל לחמש השנים הקרובות, שאמורה לכלול תוספת של כ-2,500 שוטרים בסוף, בתהליך חמש שנתי.

גלעד ארדן: רוב התוספת בשנים הקרובות, היא לטובת פתיחת תחנות ביישובים הערביים.

גלעד ארדן: ולכן, כשאנחנו רואים למשל שבחברה הערבית יש מעורבות של דומני בין פי שניים לפי שלושה מחלקם באוכלוסייה בתחום הזה של תאונות דרכים, לא רק בגללם, קודם כל בגללנו.

גלעד ארדן: כי בעצם הנוער שם גדל בתרבות של אי אכיפת חוק, של אין נוכחות משטרתית בתוך היישובים.

גלעד ארדן: אני חושב שהתחום הזה והפתיחה של תחנות משטרה ביישובים הערבים, אני לא יודע כרגע להגיד כמה זה ייתן מענה, אבל בהחלט זה ייתן חיזוק משמעותי להתמודדות של אגף התנועה, ובואו לא נשכח שאגף התנועה בעצם פועל במרחב הבין עירוני, אבל בכל מחוז יש אחריות לפעול בתוך היישובים ובמדינת ישראל אמנם היה שיפור בשנה האחרונה במרחב העירוני, אבל עדיין המצב הוא לא טוב ביחס למשל לנושא הולכי הרגל או מה שקורה בעולם.

גלעד ארדן: אז קודם כל הנושא של הקמת תחנות במגזר הערבי תשפר מאד את המצב של האכיפה בהקשרים הללו, גם בתרבות הנהיגה ובכלל.

גלעד ארדן: ברגע שיעבור התקציב לדיון בינינו לבין האוצר ובלי התיווך של משרד התחבורה, הרשות הלאומית, שוב, אני גם אוכל להשפיע על סדר העדיפויות והקצאת המשאבים, ובהקשר הזה אני שם כאן התחייבות שאני מקווה שאני לא אתחרט עליה, אבל השאיפה היא במהלך שנת 2016, תוך שנה מהיום, לפחות להכפיל את מספר הניידות של אגף התנועה.

גלעד ארדן: ואני יודע שאני מצולם ואני מוקלט ולמרות זאת אני אומר את האמירה הזאת.

איתן כבל: ואתה לא שר אחר.

איתן כבל: אתה מבין מה אני מתכוון.

איתן כבל: הדברים שאתה אומר, בדרך כלל אתה גם יודע לעמוד מאחוריהם.

גלעד ארדן: אני אומר את זה על רקע היקף המשאבים שאני חושב שאנחנו עומדים להשיג מהאוצר למשטרה בכלל, וברגע שסדר העדיפויות ייקבע - - -

<קריאה: אמרת בשנתיים הקרובות - - -

גלעד ארדן: אמרתי שתוך שנה מהיום, עד מרס שנה הבאה, השאיפה היא וההנחיה למשטרה תהיה, במשאבים שיועברו אליהם, בסדר העדיפויות הפנימי, זה להכפיל את כמות הניידות של אגף התנועה.

גלעד ארדן: בנוסף, והזכיר את זה גם כן ראש אגף התנועה, אבל לא ניתן על זה מספיק דגש, ההקשר של משאיות ורכב כבד חייב לקבל דגש והתמחות בתוך אגף התנועה.

גלעד ארדן: בהקשרים הללו זה הטלת האחריות, ואני לא אתחיל לסקור כאן את יוזמות החקיקה שמדברים עליהן שנים וכן תקועות לא תקועות.

גלעד ארדן: זה תחום כלכלי שמי שהוא הבעלים שלו, חלק מהם אנשים טובים מאד, ועדיין, המנהלים שלהם שרוצים להגדיל רווחים, עושים את זה הרבה מאד על בסיס ההכשרה הלא מספיק טובה של הנהגים, העובדה שהם לא מורידים מהכביש נהגים שמעורבים בהרבה מאד עבירות, וכמובן הם שולחים אותם גם עם משקל עודף וגם עם משאיות או אוטובוסים שלא מספיק עומדים בדרישות הבטיחותיות.

גלעד ארדן: בהקשרים הללו, המחיר שצריך להיגבות הוא לא מהנהגים, אני אומר עוד פעם.

גלעד ארדן: בדיוק כמו שהעברנו בשבוע האחרון את חוק השב"חים, ששם אחריות על הבעלים של הפרויקט, על היזם – זה שמרוויח את כל הכסף – ולא על הקבלן משנה שלו, הוא קבלן החשמל או הגבס.

גלעד ארדן: הקבלן הגדול, היזם, הוא צריך לפקח ולהקים מערך פיקוח.

גלעד ארדן: גם פה, במקום שהמשטרה תרדוף כל היום אחרי נהגי משאיות ואוטובוסים ויעכבו שעות את הנוסעים או את הציוד, צריך לגבות את המחיר מהבעלים.

גלעד ארדן: הוא צריך לאבד את המשאית ולאבד אותה לזמן ממושך.

גלעד ארדן: ובהקשר הזה, אני לא בא בטענות רק לחקיקה.

גלעד ארדן: אני חושב שהמשטרה לא היה בה מספיק התמחות בהקשרים הללו, גם לא מספיק ציוד לאכיפה הנדרשת, לא מספיק משקל.

איתן כבל: אדוני השר, עם כמעט 100 הרוגים בשנה, כתוצאה מתאונות דרכים שנגרמו על ידי משאיות, אז איך ברירה.

איתן כבל: זאת אומרת המציאות מחייבת אותנו לפעול בכיוון שאדוני אומר.

גלעד ארדן: בסדר, אבל עוד פעם, העניין הוא מבני.

גלעד ארדן: כשאתה מסתכל בפעילות שגרתית של אגף תנועה, אז ברור שאם אין לך ציוד והפעילות היא הרבה יותר מורכבת, אז זה לא יקרה.

גלעד ארדן: כדי שזה יקרה, ההנחיה שלי למפכ"ל היא להקים בשנה הקרובה יחידה ספציפית, שההתמחות שלה היא אך ורק עיסוק ברכב כבד – משאיות ואוטובוסים.

גלעד ארדן: ועד שאנחנו לא נראה יחידה כזו, מבחינתי משטרת ישראל לא עושה את מלאכתה בהקשרים הללו.

גלעד ארדן: כמובן זו לא חכמה להגיד את האמירה הזאת.

גלעד ארדן: אני אצטרך גם להעמיד לשם כך את המשאבים הנדרשים לטובת הקמת אותה יחידה.

גלעד ארדן: והדבר האחרון הוא, וזה מודל שהוצג לי בחודש האחרון, בביקור שלי במחוז מרכז, וזה האחריות של כל מפקד מחוז.

גלעד ארדן: עוד פעם אני מדגיש, כי זה נושא מורכב.

גלעד ארדן: אגף התנועה פועל בגזרות הבין עירוניות והוא מהווה גם סוג של מנחה מקצועי בכל התחום הזה של תנועה – מה נכון לנקוט כלפי חוקים וכו'.

גלעד ארדן: אבל כל מפקד מחוז במשטרה, יש לו גם אחריות טריטוריאלית על מה שקורה ביישובים אצלו, וכל מפקד מחוז במשטרה יש לו גם משרד תנועה, שהוא אחראי על כמה כוח אדם יש לו וכמה הוא עוסק במהלך היום בנושאים של תנועה בתוך היישובים, על זה הוא לא יכול להשפיע.

גלעד ארדן: ופה גם כן יש בעיה מבנית כי כל מפקד מחוז ואיפה הוא שם את הנושא הזה בסדר היום.

גלעד ארדן: אז פה המשטרה תצטרך לעשות החלטות היסטוריות, איך יפעל כל הנושא הזה בממשק הלאומי.

גלעד ארדן: לדוגמא, במחוז מרכז של המשטרה, בכל מחוז מרכז יש ימ"ר מה שנקרא – יחידה מרכזית, שלה יש יכולות שאין בתחנה.

גלעד ארדן: יש לה אפילו יכולות של סיגינט וסייבר וציטוט לפלאפונים ובלשים סמויים ויכולות מעקב.

גלעד ארדן: בתחנה אין את כל היכולות הללו.

גלעד ארדן: אם הימ"ר הזה של המחוז, מתייחס אך ורק בארגוני פשע, לצורך העניין, אז יהיה קשה מאד לתחנה או למחוז להגיע לאותם עבריינים רצידיביסטים, אלה שבכלל מצפצפים ונוהגים בפסילה, או נוהגים בכלל בלי שהיה להם רישיון.

גלעד ארדן: אז אני מציין כדוגמא טובה את מחוז מרכז, שהוא הקים בתוך הימ"ר שלו, בתוך היחידה המרכזית, גם מה שנקרא ימ"ר את"ן, שעוסק במעקב, בלחכות ליד הבית של אותם שלולי רישיון ולתפוס אותם ולהביא אותם מיד בפני שופט, כי אדם כזה צריך גם להיות עצור עד תום ההליכים.

גלעד ארדן: עכשיו שוב, מבחינתי הבעיה היא בעיה מבנית, ובהקשר הזה שוב, חבל לי שהמפכ"ל היום לא נמצא פה.

גלעד ארדן: אני חושב שבהמשך, כיוון שלמפכ"ל יש סמכויות עצמאיות בחלק נכבד מהנושאים, אני מציע שבעוד מספר חודשים אתם תקיימו כאן דיון יחד איתי ויחד עם המפכ"ל.

גלעד ארדן: אנחנו כמובן עובדים בהרמוניה והכל בסדר, אבל אני חושב שבהקשר הזה חשוב לראות גם ש - - -

איתן כבל: את הממשקים.

גלעד ארדן: שהממשקים ושהדברים מתורגמים להנחיות.

גלעד ארדן: תראה, אני לא פותר מאחריות לא אותי, לא את המפכ"ל הנוכחי, אבל גם לא את המפכ"לים הקודמים ואיפה הנושא הזה היה מתועדף בסדר העדיפויות הארגוני.

גלעד ארדן: זה נוח לנו להגיד, וזה נכון, שהתקציבים התוספתיים מגיעים ממשרד התחבורה, אבל אין איסור בחוק, דרך אגב, גם שהמשטרה מתוך משאביה, תתעדף תוספות או תסייע למה שנדרש.

גלעד ארדן: המשטרה לא יכולה להגיד שזו רק משימה חיצונית של גורמים אחרים.

גלעד ארדן: נכון, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים הוא האחראי הכולל על הנושא של המאבק בתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: ככזה יש לו את הרשות הלאומית, שהחלטת ממשלה קבעה שתקציבי הפעילויות של המשרדים עוברים דרכה.

גלעד ארדן: האם המודל הזה הוא נכון או לא, לא לי לקבוע.

גלעד ארדן: אני חושב שהוועדה עוסקת בכך וכדאי כל הזמן לעקוב האם המודל הזה הוא נכון, האם הוא מגביר אחריות על שרים או מאפשר להם לברוח מאחריות.

גלעד ארדן: אינני יודע.

גלעד ארדן: אני לא מדבר דווקא על שר התחבורה.

איתן כבל: ברור, ברור.

גלעד ארדן: אני מדבר על כל השרים שהזכרתי את אחריותם בהקשר הזה, ואולי נוח להם לפעמים לשים את הדברים על הרשות.

גלעד ארדן: אני אומר חד משמעית, בהקשר הזה המסקנה שלי – אני לא רוצה את המעורבות של הרשות.

גלעד ארדן: היא אולי הייתה יכולה לתרום.

גלעד ארדן: התיווך הזה בדרך, בתובנה שלי, לא עזר אלא הזיק.

גלעד ארדן: אל תיעלב, גיורא, זה היה עוד לפני שהגעת.

איתן כבל: הוא חשב על זה לפני שהגעת.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: ובהקשר הזה, מרגע שאנחנו נתנתק, ואני גם חושב עוד פעם, אכיפה זה תחום עצמאי, יש לו משמעויות פליליות.

גלעד ארדן: לא סביר בעיני שמשטרה שרואה בשטח מה הדברים החמורים ביותר, ושוב - המשמעויות הן גם פליליות - צריכה לבקש אחר כך ממשרד התחבורה, להחמיר את העונש או לא להחמיר את העונש.

גלעד ארדן: זה התפקיד והאחריות הישירה שצריכים להיות של המשטרה.

גלעד ארדן: לכן מבחינתי, המחויבות שלי כשר זה להשיג את המשאבים לשנה הקרובה, גם להכפלת הניידות, גם להתנתק מהרשות הלאומית, גם להקים יחידה מיוחדת בנושא של רכב כבד, וגם לפעול לכך שבכל מחוז ומחוז, היחידה המרכזית של המחוז תכלול גם התמחות, ומה שנקרא ימ"ר את"ן להתמחויות הללו.

גלעד ארדן: ובהקשר של המגזר הערבי, הסברתי איפה אני חושב שכן יהיה שיפור, אני מקווה בעזרת השם שזה יקרה בימים הקרובים, בפעילות מול המגזר הערבי, שכפי שאמרתי, אני לא בא אליהם בטענות, אני בא קודם כל אלינו, כי הם באמת חיים שם ביישובים גם גדולים וצפופים בלי תחנות משטרה שמקיימות פעילות יום יומית בתחום התנועה, ובעצם פועלות לאכיפת החוק.

גלעד ארדן: עד כאן דברי בשלב זה.

איתן כבל: תודה, תודה אדוני.

איתן כבל: קודם כל לפני שאני אתייחס לדבריך בקצרה ואני אאפשר לחברי הכנסת ולמכובדים האחרים לשאול ולומר, אני רוצה לומר תודה לאדוני מנכ"ל משרד התחבורה, עוזי יצחקי, שנמצא כאן בכל הדיונים, הוא וצוותו, והם עוקבים מקרוב סביב כל העבודה של הוועדה ואני מודה לך.

איתן כבל: אני מודה לאבי נאור.

איתן כבל: אני לא שמתי לב כשנכנסתי, אז לחברי אבי נאור, באמת תודה מכל הלב.

איתן כבל: שמוליק, שהוא גם חבר אישי שלי.

איתן כבל: כבר הרבה שנים לאחור אתם עושים בנסיבות המתקיימות עבודה מדהימה.

איתן כבל: זה לא בא להמעיט כהוא זה מעבודתם של כל הגורמים ההתנדבותיים האחרים, אבל אין ספק שיותר מכל גורם אחר, אתם הצלחתם לשים את הנושא הזה על סדר היום הציבורי.

איתן כבל: הנסיבות הן לא פשוטות, אבל אני אומר לך תודה בשמנו, בשם אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: שמוליק עושה עבודה מדהימה.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים ייאמרו לפרוטוקול.

איתן כבל: עכשיו לגופו של עניין.

איתן כבל: קודם כל אני מקווה שבימים הקרובים כבר האלוף גיורא רום, אדוני השר, ייכנס לתפקידו כיושב ראש הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

איתן כבל: אין לי ספק, גם משיחה שניהלתי איתו, ואני אומר ככה, חלק מהדברים שאדוני כבר אמר בלי לשוחח איתו, כבר בשיחה והכיוון נאמרו על ידו, אני לא רוצה לפתוח כאן את הדיון.

איתן כבל: החלק השני יהיה עם שר התחבורה, שם גם הרשות תציג את תפיסתם, בוודאי גם תהיה התייחסות של יושב הראש הנכנס.

איתן כבל: עכשיו אני רוצה להגיד לך כך: קודם כל תודה.

איתן כבל: אדוני הפגין מחויבות ולא התחמקות.

איתן כבל: הפגין מחויבות בדברים שלו גם אל מול המציאות הלא פשוטה בה מתנהלת המשטרה בכלל, כי העיסוקים של המשטרה, לצערנו בנסיבות המתקיימות, הם לא רק משימות אזרחיות.

איתן כבל: אבל והן היו רק אזרחיות, הן גם ביטחוניות, והמתח הזה, המתקיים כל הזמן, אין ספק שהוא אחד המתחים שפוגעים ביכולת שלה להתמודד עם העניינים האזרחיים, ובכללם תאונות הדרכים.

איתן כבל: אבל בתוך כל הדברים, אדוני השר, גילית את המחויבות בשתי נקודת שלפחות יותר, אבל אני אומר שאני רוצה לשים עליהן את הספוטים בעניין הזה.

איתן כבל: קודם כל העניין של העברה תקציבית ישירה מהאוצר, בכל נוגע לנושאי האכיפה.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם שניהלתי שיחות ארוכות עם שר התחבורה בעניין הזה.

איתן כבל: הוא מבחינתו צודק ואדוני צודק עוד יותר.

איתן כבל: אכיפה היא עולם ומלואו, על כל המשתמע מכך והאחריות של השר לביטחון פנים היא אחריות של המפכ"ל, היא אחריות של מפקד מתנ"ע – מפקד משטרת התנועה.

איתן כבל: אלה הגורמים והם אלה.

איתן כבל: הם לא צריכים לעבור בשם באפר בכל הנוגע לעניין הזה.

איתן כבל: בתוך כל התהליך הזה, ואני בטוח שאדוני יעמוד בזה, ההתחייבות שאתה נתת כאן בכל הנוגע להכפלה, עד כדי הכפלת מספר הניידות, זאת דרמה.

איתן כבל: אני אומר את זה פה, ושמוליק, אתה ואני משוחחים על זה כמעט מדי יום סביב השאלה הזו.

איתן כבל: כי בתוך כל הנקודות שאדוני מנה, ואני אומר - - -

גלעד ארדן: בוודאים שהם משאירים את שלהם, לא מורידים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת לנו כוועדה בגאווה גדולה.

<קריאה: גדעון, הבעיה היא הפוכה, שאתם תשאירו את שלכם ולא תורידו אותם בגללנו.

איתן כבל: חברים, שנייה, תנו לי בבקשה לסיים כדי שיתאפשר לכם.

איתן כבל: יש לנו שעה בשביל שתדברו.

איתן כבל: מה שאני רוצה לומר בהקשר הזה, אדוני השר, לא הייתה נקודה שאדוני העלה במרחב של המאבק בקטל בדרכים שהוועדה הזו לא עסקה בו.

איתן כבל: ממש לפרטי פרטים, מהחינוך ועד הכשרת הנהג ולא רק הכשרת הנהג, כשירות הנהג שהיא כוללת בתוכה עולם שלם שאני אומר לכם, אחד הדיונים המרתקים, המאלפים, אבל גם המאכזבים, היה סביב כשירות הנהג בכלל וכשירותם של נהגי משאיות ונהגים מקצועיים, גם אוטובוסים בפרט, שזאת דרמה בפני עצמה.

איתן כבל: ולכן אני אומר תודה.

איתן כבל: אנחנו גם נעשה את כל אשר נדרש כדי לסייע.

איתן כבל: אני עדיין, אפילו אומר לך, גברתי מנהלת הוועדה, ואני א ומר לנו חברי הכנסת, שאני עדיין אפילו לא יודע איך לסיים את היום.

איתן כבל: יכול להיות שאני אבקש את שר האוצר להגיע לדיון כאן בפנינו.

איתן כבל: אני לא מתכוון לסיים את הדיון באיזו אמירה, באיזה פרוטוקול או באיזה אמירות שאני לא יודע בביטחון מלא, שיש מחויבות של מדינת ישראל כלפי העניין הזה.

איתן כבל: גם כלפי המשרדים, כלפי התביעות שהשר מציג, גם הקביעות שמשרד התחבורה רואה לנכון שצריך להגשים את היעדים.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: אנחנו נפתח את הדיון.

איתן כבל: ראשון הדוברים יהיה קודם כל חבר הכנסת חמד עמאר, ששוב, אני רוצה פעם נוספת להודות לך על העבודה שאתה עושה כראש השדולה מזה שנים רבות.

איתן כבל: לאחר מכן אני אאפשר לאבי נאור.

איתן כבל: אתה רוצה לדבר עכשיו?

<אבי נאור: כמה מילים עכשיו אני רוצה.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: אבי ידבר אחרי זה.

איתן כבל: אני אאפשר גם, כמו שאנחנו עושים מדי דיון, למשפחה שכולה לומר את הדברים שלה.

איתן כבל: בדיון הזה, בתיה אזולאי, שבנה יוני ז"ל נסע לאילת כדי לחלק הזמנות לחתונתו, בדרכו חזרה למרכז נהג שיכור פגע ברכבו והרג אותו ואת חברו.

איתן כבל: ביום רביעי הקרוב תהיה גם האזכרה שלו.

איתן כבל: ולאחר מכן אני אתן גם לחבר כנסת ואחרי זה מר שיינין יוכל להתייחס ואז נעשה את השיח הזה.

איתן כבל: בבקשה, חמד.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, קודם כל אני רוצה להודות לך על הדיונים המעניינים שאנחנו מקיימים כאן.

חמד עמאר: רוצה להודות לשר על הסקירה, על הדברים שהוא אמר.

חמד עמאר: לראש אגף התנועה על הסקירה המעניינת שקיבלנו כאן.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם שכל הנושא זה סדר עדיפויות.

חמד עמאר: ומה שאני לומד מכל הדיונים שאנחנו מקיימים כאן, המספרים מדברים בעד עצמם.

חמד עמאר: כשאתה מדבר על צמצום של 38% במספר התקנים, שכאתה מדבר על 63% במספר הניידות, ואני לא חושב שהרשות הלאומית או אור ירוק אמורים לממן את הנושא של הניידות, ואם הם לא ממנים את הנושא של הניידות, אין לנו ניידות.

חמד עמאר: זה סדר עדיפויות.

חמד עמאר: אם הממשלה, או משרד ביטחון הפנים, או משרד האוצר מחליטים שהנושא הזה לא חשוב להם, כש-355 בני אדם נהרגים בשנה, אז חוזרים לסדר העדיפויות.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לך אדוני יושב הראש, אני אתמול יצאתי בבוקר מהבית, נסעתי לחיפה, היו לי שם ישיבות.

חמד עמאר: אחרי זה נסעתי לתל אביב לישיבות ואחרי זה נסעתי לירושלים, ולפני שנסעתי לחיפה, נסעתי גם לאיזה שהוא מקום, לעוד ישיבה, ואני אגיד לכם, לא פגשתי ניידת אחת.

חמד עמאר: וכמפקד מתנ"ע אומר ממוצע של 7 ימים לפגוש, אני חושב שאת הנסיעות שעשיתי אתמול והיום הרבה אנשים לא עושים.

<קריאה: בשבוע הבא יהיה כפול.

חמד עמאר: אולי בשבוע הבא אני אפגוש ניידת.

חמד עמאר: וזה צועק לשמיים.

חמד עמאר: זה אומר על הנושא של ההרתעה.

חמד עמאר: נהגי ישראל לא מורתעים ממשטרת ישראל וזו הכותרת.

חמד עמאר: אין הרתעה, כי אין ניידות.

חמד עמאר: ואין ניידות, אין שוטרים.

חמד עמאר: שוטר תנועה, כשאתה מדבר על 379 שוטרים של 24 שעות, לחלק אותם למספר הניידות, כמעט ואין משטרת תנועה.

חמד עמאר: וזו לא הבעיה של מפקד אגף התנועה.

חמד עמאר: תן לו שוטרים, תן לו ניידות, תן לו כוח אדם, לפי מה שאני מכיר אותו ומכיר את העבודה שלו, אנחנו נהיה עם משטרת התנועה הכי טובה שיש בעולם, לא רק בישראל.

חמד עמאר: ונושא שני שאני רוצה להגיד לו, מבצעי אכיפה, אני רואה מבצעי אכיפה של משטרת התנועה.

חמד עמאר: מגיעים שוטרים, ניידות, אופנועים.

חמד עמאר: ראיתי אותם, פגשתי אותם לא מזמן בצפון, בכמה כפרים.

חמד עמאר: ומסוק.

חמד עמאר: הפעילויות האלו מבורכות.

חמד עמאר: באמת הפעילויות האלה מבורכות.

חמד עמאר: זה עולה הרבה כסף, זה עולה הרבה כוח אדם, אבל את המבצעים האלה אני רוצה לראות כל הזמן.

חמד עמאר: אני לא רוצה לראות אותם אחת לחודש, אחת לחודשיים.

חמד עמאר: אחרי חצי שעה כל היישוב יודע שיש מבצע תנועה של משטרת התנועה, מי שיש לו בעיה משאיר את האוטו בבית, יושב, מחכה עד שיקבל טלפון שמשטרת התנועה כבר עזבה ואז יוצא.

חמד עמאר: אני רוצה שיפחדו.

חמד עמאר: אני רוצה שיירתעו.

חמד עמאר: אני רוצה שתהיה אכיפה מתמדת במגזר הלא יהודי וגם במגזר היהודי, גם בכבישים העירוניים, גם בכבישים הבין עירוניים.

חמד עמאר: בכל מקום אני רוצה לפגוש שוטר.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, אני חוקקתי חוק אלכוהול אפס.

חמד עמאר: הוא עבר קריאה ראשונה בשנת 2009.

חמד עמאר: קריאה שנייה ושלישית עברנו בשנת 2010.

חמד עמאר: אנחנו בשנת 2016.

חמד עמאר: קיימנו דיון רק לפני שבוע בוועדת המלחמה בסמים ובאלכוהול, והתברר שעד עכשיו אין תקינה למכשירי ינשוף.

חמד עמאר: שש שנים כמעט אחרי קריאה שנייה ושלישית, ואין עדיין תקינה.

חמד עמאר: אתם קולטים?

חמד עמאר: נהגים צעירים שאמורים לעלות להגה, נהג מקצועי שהוא נהג משאית ונהג אוטובוס שאמור על ההגה ואסור לו לשתות, אין למשטרת התנועה.

חמד עמאר: ואני לא בא בטענות למשטרת התנועה בנושא הזה.

חמד עמאר: אני בא בסדר העדיפויות ועוד פעם חוזר לסדר העדיפויות.

חמד עמאר: הנושא הזה כנראה שלא חשוב למי שצריך לקבל את ההחלטה ולהגיד שאנחנו רוכשים את הינשופים, אנחנו אוכפים את החוק ואנחנו מבצעים שאותו נהג צעיר יפחד לשתות לפני שהוא עולה על ההגה.

חמד עמאר: היום הוא שותה.

חמד עמאר: אומרים לו שתי בירות, בירה אחת, הוא חושב כמה הוא יכול לשתות ואז לעלות על ההגה.

חמד עמאר: לכן הנושא הזה, אדוני השר, הנושא של הינשופים, אנחנו מקווים שבחודשיים, כפי שהובטח בוועדה, התקינה תצא לפועל ורכישת הינשופים תצא לפועל, ואותם נהגים צעירים ונהגים מקצועיים, יודעים שיכולים לאכוף להם את הנושא של השכרות.

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: עוד נושא אחד.

איתן כבל: הפעם זה היה יותר משלוש דקות, נכון?

חמד עמאר: אני עברתי את ה-3 דקות.

חמד עמאר: נושא של קביעה משטרתית.

חמד עמאר: אתמול ישבתי במקרה עם תובע משטרתי בנושא של תעבורה.

חמד עמאר: מתברר שהנושא הזה כמעט וריק מתוכן.

חמד עמאר: כמעט ריק מתוכן.

חמד עמאר: רוב הדו"חות שמגיעים לבית המשפט, רוב התובעים המשטרתיים שמגיעים לשם, זה מסתיים במשא ומתן בחוץ, במסדרון, ונכנסים פנימה כאילו הכל סגור.

חמד עמאר: אני חושב שצריך להקפיד על הנושא של תובעים משטרתיים בתעבורה.

חמד עמאר: לגייס עוד תובעים משטרתיים לתעבורה ולהגיע למצב שכל נהג יידע כשהוא קיבל דו"ח והוא מגיע עם תובע משטרתי לבית המשפט, הוא יחטוף לפי העבירה שהוא ביצע.

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה חברי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אבי נאור, בקצרה, כי בדיון הנוסף תהיה לו את האפשרות.

איתן כבל: לאחר מכן חבר הכנסת יעקב פרי.

איתן כבל: בבקשה.

<אבי נאור: כן, תודה רבה.

<אבי נאור: אני רק רוצה להדגיש נושא אחד, זה את נושא מצלמות המהירות ורמזור.

<אבי נאור: אין אמצעי שהיחס עלות תועלת שלו הוא כל כך משמעותי, כמו המצלמות.

איתן כבל: בתנאי שעושים את זה נכון.

<אבי נאור: בתנאי שעושים את זה נכון.

<אבי נאור: החסמים במצלמות הם רב תחומיים.

<אבי נאור: זה לא רק בידי המשטרה.

<אבי נאור: יש לנו גם את הנושא של השיפוט, ואני יכול להגיד לכם שלפני כשנתיים-שלוש, כשאנחנו ישבנו עם הצוות התברר שבכלל יש גם חסמים מנהליים של מספר החתימות שצריך על כל עמוד כזה.

<אבי נאור: צריך למצוא את הדרך הרב תחומית כדי להגיע למספר המומלץ, והמספר המומלץ הזה, אם הוא יעודכן, יש פוטנציאל להוריד עשרות הרוגים.

<אבי נאור: תודה.

איתן כבל: תודה אבי, ואני יכול לומר לך שחלק מההמלצות שלנו בעניין הזה, ויושב כאן, אני רוצה להזכיר שוב, עמי צדיק, ממכון המחקר והמידע של הכנסת, שהוא גם מלווה אותנו, וביחד אנחנו כותבים את הסיכום ואת ההמלצות שלנו.

איתן כבל: הנושא הזה הונח בצורה מאד בוטה על האופן שבו השקיעו כל כך הרבה כסף במצלמות ותיאום אפס.

איתן כבל: פשוט זה היה אחד האירועים היותר מביכים שהוצגו כאן בפני הוועדה, על חוסר תיאום מוחלט.

איתן כבל: ודרך אגב, אני חוזר ואומר, שלא הוכיח אם המצלמות לא טובות.

איתן כבל: הוא הוכיח דבר אחד, שיד לא יודעת יד ורגל לא יודעת רגל.

איתן כבל: זה פשוט היה אירוע - - -

גלעד ארדן: זה לא מדויק.

גלעד ארדן: הממשלה החליטה החלטה.

גלעד ארדן: זה ששרים אחר כך, שרי משפטים - - -

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: לא, לא, אני לא - - -

גלעד ארדן: צריך לקחת את בחשבון בתקנים.

איתן כבל: אדוני השר, אני ממש לזה כיוונתי.

איתן כבל: אני בדיוק אומר את זה, פשוט לא רציתי.

איתן כבל: בדיוק לעניין הזה, שפשוט מי שהיה מופקד על העניין, ומבקר המדינה כבר, לא אני, מבקר המדינה אמר זאת בצורה מאד ברורה ומאד בוטה, אפילו חרג ממנהגו בבוטות שהוא הפגין כלפי העניין הזה.

איתן כבל: עכשיו חבר הכנסת יעקב פרי.

איתן כבל: בהמשך בתיה אזולאי, בבקשה, אם תוכלי כבר לתפוס את מקומך סביב השולחן.

איתן כבל: לאחר מכן יעקב שיינין, בקצרה.

איתן כבל: בבקשה, יעקב.

יעקב פרי: אני אשתדל, כבוד השר, אדוני יושב הראש.

יעקב פרי: מיותר להגזים בחשיבות של מערכת הדיונים שהוועדה עושה, ואני רוצה להודות לראש אגף התנועה גם על הסקירה התמציתית ולטעמי המזעזעת.

יעקב פרי: אני רוצה לפתוח בכך שאני בהחלט תומך בכך שלמשרד לביטחון הפנים תהיה היכולת, כמובן דרך משטרת ישראל, לעשות מה שאני קורא – חקיקה אכיפתית.

יעקב פרי: אני חושב שהנתונים שמגיעים בסופו של דבר מהשטח, הם הנתונים שצריכים ויכולים להפחית את כמות תאונות הדרכים ולפעמים הנפילה הבין משרדית, פוגעת ואולי הדוגמא הראשונה שאני רוצה לתת, זה ששמענו פה באופן מדהים את הכשל המערכתי בנושא של המצלמות.

יעקב פרי: אני חושב שזה דבר מתחייב, לחוקק כמה שאפשר מהר יותר, החמרה של עבירות קנס, במקום עבירות שצריכות להגיע לבית משפט.

יעקב פרי: אנחנו גם נעשיר את קופת המדינה, שזה באמת פחות חשוב, אבל לא - - -

<קריאה: לא לזלזל.

<קריאה: אם זה מרתיע זה טוב.

יעקב פרי: ואני חושב שההתרעה בסופו של דבר תגדל, כי אנחנו אף פעם לא נמלא את התקנים של בתי משפט, מול ה-550,000 או 560,000 דו"חות של המצלמות.

יעקב פרי: דוגמא נוספת למצלמות, השר לשעבר יצחק אהרונוביץ, מינה ועדה ציבורית ברשות כבוד השופט בדימוס עזרא קמא, שמטרתה הייתה לקבוע מיקום ל-53 מצלמות שטרם מוקמו באותה עת.

יעקב פרי: אני לא רוצה להאריך.

יעקב פרי: אחת המסקנות של אותה ועדה ציבורית הייתה שלא רק המשטרה תקבע את המיקום של המצלמות, אלא איזו שהיא ועדה ציבורית.

יעקב פרי: עד רגע זה, ואני לא בא כמובן בטענות, אני רק שואל, לא נמסרו מסקנות הוועדה ובוודאי לא מומשו.

יעקב פרי: והדבר השלישי, אני אגיד ארבעה דברים, ברשותך.

יעקב פרי: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואוניברסיטת בן גוריון עשו מחקר שבחנו בו את האפקטיביות של מערכות האכיפה והובאו שורה שלמה של המלצות לבחון אמצעי אכיפה אלקטרוניים נוספים, שברחבי העולם נעשה בהם שימוש מוצלח, מלבד מצלמות מהירות.

יעקב פרי: אכיפת מהירות מנקודה לנקודה, טכנוגרף דיגיטאלי, שימוש בגל ירוק ככלי שליטה.

יעקב פרי: אני לא רוצה להאריך.

יעקב פרי: כאן אני רוצה לשאול איפה זה עומד או איך כבוד השר מתכוון לממש את זה.

יעקב פרי: והדבר האחרון ואולי הכי חשוב, הייתה החלטת ממשלה על פי, אני מבין, מסקנות של פרופסור שיינין.

יעקב פרי: הורדת אותו בדרגה.

איתן כבל: אני הורדתי אותך בדרגה.

איתן כבל: אז אני - - -

<יעקב שיינין: אתה בסדר.

איתן כבל: תשמע, אני לא הייתי עד לזה.

יעקב פרי: אני באיזה שהוא מקום חושב שבמלחמת החומרה שמדינת ישראל צריכה לעשות מול הנושא האיום והנורא, הטרגי הזה, אני לא מבין למה אנחנו צריכים להיות במצב כזה.

יעקב פרי: אני פשוט לא מבין.

יעקב פרי: אדוני יושב הראש, אני חושב שצריך להזמין את שר האוצר לכאן ולדרוש במפגיע דרישה של הגוף המפקח משר האוצר, להקציב את התקציב הנדרש על מנת לא רק, כפי שהשר לביטחון הפנים ציין להכפיל, אני חושב שצריך לשלש ולרבע את מספר הניידות ואת מספר השוטרים.

יעקב פרי: זו היא מלחמה שאנחנו כושלים בניהולה.

יעקב פרי: כושלים כשל חמור, כשל טרגי.

יעקב פרי: ולכן, אני חושב שצריך להזמין את שר האוצר ולדרוש במפגיע למלא את התקנים וזה פשוט בושה וכלימה שאתה מסתכל על מצב שבו יש 379 שוטרים מול 3,600 מתנדבים, ושאור ירוק, שאנחנו מברכים על פעילותכם, צריכה לתרום או לתת את הניידות האלה.

יעקב פרי: זה לא תקין.

איתן כבל: תודה, תודה אדוני.

איתן כבל: בתיה אזולאי, בבקשה.

איתן כבל: אחריה ידבר בקצרה פרופסור יעקב שיינין, ואז חברת הכנסת איילת נחמיאס.

<בתיה אזולאי: המעמד הוא קשה ואני מקווה שאתם - - -

איתן כבל: גברתי יכולה לשבת, אם יהיה לך יותר נוח.

<בתיה אזולאי: אני מעדיפה לעמוד.

<בתיה אזולאי: שמי בתיה ואני אמא של תמר, יוני וגיל.

<בתיה אזולאי: אני כאן לספר לכם על המשפחה שלי ועל הילד המתאים שלי יהונתן.

<בתיה אזולאי: יוני נולד באילת, וכמו כל ילד אילתי היה שחיין מצטיין.

<בתיה אזולאי: יוני אהב ועסק בספורט ימי, גלישה, צלילה, שיט.

<בתיה אזולאי: יוני אהב מוסיקה.

<בתיה אזולאי: הוא הקים את אחת מלהקות הרוק הראשונות באילת, ילדי המבחנה.

<בתיה אזולאי: יוני התגייס לשירות קרבי ובתום השירות הקרבי הוא למד הידרותרפיה בוינגייט, עסק בשיקום קשישים, ילדים, בעלי נכויות ובעלי בעיות פיזיות.

<בתיה אזולאי: יוני היה ילד מאד צנוע, ואני חושבת, לאימהות שבכם, וגם לאבות, אנחנו מכירים, אנחנו חושבים שאנחנו מכירים את הילדים שלנו.

<בתיה אזולאי: ככה אני גם חשבתי.

<בתיה אזולאי: אני ידעתי מה יוני אוהב לאכול ואני ידעתי את הטעם שלו בנשים ואת הטעם שלו בבגדים, אבל יוני לקח את העבודה שלו כדבר מובן מאליו.

<בתיה אזולאי: והסתבר, לאחר מותו, שאנשים הגיעו אלינו וסיפרו לנו דברים שלא ידענו עליהם.

<בתיה אזולאי: זה מזכיר לי את השיר של חווה אלברשטיין, שאומרת – רק שהעץ מוטל על הקרקע, יודעים כמה גבוה הוא היה, ואכן כך.

<בתיה אזולאי: ללוויה של יוני הגיע אוטובוס עם אנשים קשישים, שגררו את עצמם לקבר.

<בתיה אזולאי: אני אז הייתי בהלם, בהשפעת כדורים, לא ייחסתי לה הרבה, לא חשבתי על זה, אבל בשבעה עלו אלינו לרגל בני המשפחה וסיפרו לנו מעבר למקצועיות האדירה של יוני, מעבר לניסים שהוא עשה, על האהבה ועל הנתינה הבלתי רגילה שלו.

<בתיה אזולאי: יוני והחבר הטוב ביותר שלו, חבר ילדות, ירדו לאילת כדי לחלק הזמנות לחתונה של יוני, שעמדה להיערך 10 ימים לאחר מכן.

<בתיה אזולאי: זה היה שבת.

<בתיה אזולאי: הם חזרו מאילת לאזור הצפון ואני אמא די היסטרית.

<בתיה אזולאי: בדרך כלל אני נוהגת להתקשר – איפה אתה?

<בתיה אזולאי: בחצבה?

<בתיה אזולאי: תיזהר.

<בתיה אזולאי: באותה שבת ארורה לא התקשרתי.

<בתיה אזולאי: אמרתי בליבי, די, תרפי, עוד 10 ימים הוא מתחתן, תפסיקי להיות נודניקית.

<בתיה אזולאי: כשהחשיך התחלתי לדאוג, הרמתי טלפון ליוני, לאילן, למשטרה, לבתי חולים.

<בתיה אזולאי: רק שהאסימון לא ירד לי ששני אלמונים יכולים להיות שני הילדים האלה.

<בתיה אזולאי: הסתבר שרכב נהוג על ידי בחור בן גילם, שחזר ממסיבת טבע בדרום, נהג במהירות מופרזת, פגע בחלק האחורי ימני של הרכב, מה שגרם להטיית הרכב שמאלה.

<בתיה אזולאי: לא הייתה גדר הפרדה ומשאית שהגיחה ממול פגעה בהם.

<בתיה אזולאי: לא היה להם שום סיכוי, לילדים.

<בתיה אזולאי: ואני אומרת בליבי, לו הייתה שם ניידת.

<בתיה אזולאי: הרי במסיבת טבע הם לא ממלאים תשבצים.

<בתיה אזולאי: אנחנו יודעים בדיוק מה קורה במסיבות טבע.

<בתיה אזולאי: אני מניחה גם שאם היו שם ניידות והנהג היה יודע מראש שהוא יתקל בניידת, אולי הוא היה חושב פעמיים אם לעלות לרכב בגילופין.

<בתיה אזולאי: בשבריר של שנייה נעלמו שני ילדים מדהימים.

<בתיה אזולאי: בשבריר של שנייה התרסקו שתי משפחות.

<בתיה אזולאי: בשבריר של שנייה נדם הבית שלנו.

<בתיה אזולאי: יש את החיים עד שיוני נהרג ויש את החיים לאחר שיוני נהרג.

<בתיה אזולאי: אני מתנצלת.

<לאה ורון: אתה לא צריכה להתנצל.

<בתיה אזולאי: ואני מתגעגעת למשפחה שהייתה לי פעם.

<בתיה אזולאי: מה שנותר זה הזיכרונות.

<בתיה אזולאי: זיכרונות של המולה בבית, של טיולים משותפים, של שיט.

<בתיה אזולאי: הייתה לנו סירת מפרש באילת, יוני תמיד היה משיט אותה ממש קרוב למים ואני הייתי צורחת.

<בתיה אזולאי: לצלילות המשותפות.

<בתיה אזולאי: להווי של בית שוקק חיים.

<בתיה אזולאי: במיוחד אני מתגעגעת ליום שישי.

<בתיה אזולאי: יום שישי, אני הייתי מתחילה להכין את יום שישי מיום ראשון, כי ביום שישי הילדים היו מגיעים, כל אחד עם בן/בת הזוג, כמובן עם חברים.

<בתיה אזולאי: שולחן עמוס לעייפה ובמרכז העניינים כמובן היה יוני, שהיה ילד מאד כריזמתי, מאד עוצמתי.

<בתיה אזולאי: שמחת חיים.

<בתיה אזולאי: והוא פשוט היה, כמו שילדים אומרים, מרים את האירוע.

<בתיה אזולאי: נוהגים לומר שהזמן מרפא ושהזמן עושה את שלו.

<בתיה אזולאי: זה לא ככה שמאבדים ילד.

<בתיה אזולאי: להיפך.

<בתיה אזולאי: הזמן מעצים את הכאב והזמן גם מחליש את הכוחות.

<בתיה אזולאי: תמר בתנו הבכורה לא הצליחה להתמודד עם התרסקות המשפחה, היא עזבה לארצות הברית.

<בתיה אזולאי: בימים אלה היא סיימה את הפוסט דוקטורט.

<בתיה אזולאי: קיוויתי שהיא תחזור הביתה, אבל היא לא חוזרת הביתה.

<בתיה אזולאי: גיל, בן הזקונים שלנו, שהוא מוזיקאי מוכשר, הוא כתב והלחין עשרות שירים, יוני היה המנטור שלו.

<בתיה אזולאי: הוא לא מצליח לחזור למוסיקה והפסנתר עומד דומם.

<בתיה אזולאי: אנחנו כולנו מטופלים על ידי עובדת סוציאלית, על ידי פסיכיאטרית, על ידי קבוצת תמיכה.

<בתיה אזולאי: אנחנו מטופלים תרופתית.

<בתיה אזולאי: אנחנו מנסים לשרוד.

<בתיה אזולאי: לקום ולתפקד כמו כל אחד, ללכת לעבודה.

<בתיה אזולאי: בני משפחה וחברים נעלמו.

<בתיה אזולאי: אנשים לא אוהבים אנשים עצובים.

<בתיה אזולאי: אנחנו מתעלמים משבתות וחגים.

<בתיה אזולאי: אנחנו לא מצליחים להגיע לאירועים חברתיים.

<בתיה אזולאי: אנחנו מתבודדים ואנחנו בתוך הכאב שפשוט הוא כל כך כאן ולא נותן רגע של מנוחה.

<בתיה אזולאי: יוני ואילן היו בני 31 במותם.

<בתיה אזולאי: חברים טובים, חברי ילדות, הם התגייסו באותו יום ובאותו יום השתחררו מצה"ל.

<בתיה אזולאי: לטיול למזרח של אחרי צבא הם יצאו ביחד.

<בתיה אזולאי: בתקופת הלימודים הם חלקו אותה דירה.

<בתיה אזולאי: חברים טובים שבחייהם ובמותם לא נפרדו.

<בתיה אזולאי: ביום רביעי, פורים, אנחנו נציין חמש שנים למותם של שני הילדים האלה, המדהימים, ואני אזרתי כוחות וכתבתי כמה מילים ליוני.

<בתיה אזולאי: ברשותכם, אני יכולה לקרוא אותם?

איתן כבל: כן.

<בתיה אזולאי: יוני עטרת ראשי, ילד יקר שלי.

<בתיה אזולאי: זכית.

<בתיה אזולאי: זכית לטרוף את החיים כאילו וידעת שזמנך קצר.

<בתיה אזולאי: אצא לך הדרך ורצית להספיק הכל.

<בתיה אזולאי: זכית לטייל במקומות ובנופים מרהיבים.

<בתיה אזולאי: זכית לאהוב ולהיות נאהב, ואנו, אנו זכינו ולו לזמן קצר, להיות בקרבתך ולחסות בצל אהבתך.

<בתיה אזולאי: ילד יקר, כל שעשית היה בשמחה, בעוצמה ובאהבת חיים.

<בתיה אזולאי: לחבריך היית החבר הכי טוב בעולם.

<בתיה אזולאי: למטופליך – המלאך המציל.

<בתיה אזולאי: לתמר היית האח הגדול, זה שאיתו מבלים, שאיתו מתייעצים ושלו מציקים מפעם לפעם.

<בתיה אזולאי: לגיל שימשת מודל.

<בתיה אזולאי: האח הגדול, המנטור.

<בתיה אזולאי: לכולנו, בן יקר, הענקת אהבה אין קץ, גאוות המשפחה.

<בתיה אזולאי: אך לדבר אחד לא זכית, לא הספקת, לחבק ילד שלך בן זרועותיך.

<בתיה אזולאי: בשבת הגיעו לביקור החברים שלך – דביר, לירון, ערן, דגנית והילדים המקסימים.

<בתיה אזולאי: כל כך התרגשתי.

<בתיה אזולאי: השולחן עמוס לעייפה, שמש רכה, הילדים שיחקו, פטפטנו, העלינו זיכרונות, אך הלב נצבט.

<בתיה אזולאי: הלב התגעגע להמולה לשלך, כשהחברים היו מגיעים אלינו.

<בתיה אזולאי: כל כך חסרת.

<בתיה אזולאי: חסר הצחוק המתגלגל שלך, חסרו החיקויים, הקנטורים, הבדיחות, הסיפורים.

<בתיה אזולאי: בן יקר שלי, כשירת מפרש בים סוער, מנסה להגיע לחוף מבטחים.

<בתיה אזולאי: יש אומרים שהזמן מרפא, שהזמן עושה את שלו, אך לא כך בהילקח הילד היקר מכל.

<בתיה אזולאי: להיפך.

<בתיה אזולאי: הזמן רק מעמיק את הכאב ומחליש את הכוחות.

<בתיה אזולאי: אומרים לי שאני גיבורה.

<בתיה אזולאי: שבחרתי בחיים.

<בתיה אזולאי: מי בחר?

<בתיה אזולאי: החיים הם שבחרו בי ואני אנוסה להמשיך בהם.

<בתיה אזולאי: אני מנסה לחפש נחמה.

<בתיה אזולאי: עונדת את השרשרת מגן דוד, השרשרת שאותה ענדת ביום הארור, אך זה לא מרגיע.

<בתיה אזולאי: מחזיקה דרך קבע את האבן שמצאתי בארנקך, מביטה בתמונתך, אך זה לא מרגיע.

<בתיה אזולאי: מסתכלת בסרטון ומשמיעה את קולך, אך זה לא מרגיע.

<בתיה אזולאי: צורבת על בשרי את אותו הקעקוע שצרבת אתה על הכתף.

<בתיה אזולאי: זה לא מרגיע.

<בתיה אזולאי: מגיעה לבתי ספר, לבסיסים צבאיים ומספרת להם בלהט מי היה יהונתן אזולאי.

<בתיה אזולאי: מספרת על גדלות הנפש, על הנדיבות, על האהבה לזולת.

<בתיה אזולאי: מראה את תמונתך שלך, כמה תמיר, כמה יפה, כמה שרירי.

<בתיה אזולאי: אך כלום.

<בתיה אזולאי: כלום לא מרגיע.

<בתיה אזולאי: עייפתי יקר שלי, ואני כל כך מתגעגעת.

<בתיה אזולאי: מתגעגעת לצחוק המתגלגל, לחיוך בעיניך, לטלפונים היום יומיים, לדאגה, לעצות, לתחושה שאתה הכל יכול, שאיתך הכל יהיה בסדר.

<בתיה אזולאי: יקר שלי, היית ותהיה תמיד השמש הענקית שלו.

<בתיה אזולאי: שמש ענקית שזה שיר שגיל כתב ליוני כמה חודשים לפני שיוני נהרג ונקבע על המצבה של יוני.

<בתיה אזולאי: ולכן, אני מודעת לאילוצי התקציב.

<בתיה אזולאי: אני מודעת שקיימים סדרי עדיפויות.

<בתיה אזולאי: אני מודעת לקושי בקבלת החלטות, אבל אני רוצה להגיד לכם שכל שקל שאותו אתם מפנים למלחמה בתאונות הדרכים, כל שקל מציל ילדים מדהימים, ילדים כמו יוני ואילן, שיכלו כל כך לתרום לחברה.

<בתיה אזולאי: אתם מצילים עוד אמא ואתם מצילים עוד משפחה מהתרסקות.

<בתיה אזולאי: תודה רבה לכם.

איתן כבל: תודה לך, בתיה, על הדברים.

איתן כבל: אני חושב שיותר מכל הדברים שנאמרו פה, אני חושב שכל אחד מאיתנו שמקשיב, צריך להבטיח לעצמו שהוא יעשה את כל אשר לאל ידו, כדי שמקרים ואירועים מן הסוג הזה לא יחזרו.

איתן כבל: ויש לנו את היכולת.

איתן כבל: ניתנה לנו היכולת להציל חיי אדם.

איתן כבל: זה בידינו להציל משפחות, להציל בני אדם.

איתן כבל: ואני אמרתי ואני חוזר ואומר, ואומר לך, אדוני השר, כפי שאני אומר זאת בכל הזדמנות: בי נשבעתי לעשות הכל כדי להציל בני אדם בקטל בדרכים.

איתן כבל: אני נותן לך לחיבוק גדול מכאן בשמי, בשם כל חברי הוועדה ובשם כל מי שיושב כאן, ובשמו של השר.

איתן כבל: יעקב שיינין, ממש בקצרה.

איתן כבל: לאחר מכן חברת הכנסת נחמיאס.

איתן כבל: אני מבקש מכולם להיות מאד ממוקדים.

איתן כבל: בבקשה יעקב, בקצרה.

<יעקב שיינין: קשה קצת לדבר אחרי מה ששמענו.

<יעקב שיינין: ובעצם אני 13 שנה עוסק בזה, כדי שלא יהיו כאלה מקרים.

<יעקב שיינין: אני כלכלן, אני לא קשור לזה, זה לא המקצוע שלי.

<יעקב שיינין: נכנסתי לוועדה בתור תכנית עסקית רצו את זה, ואני נשאר עד היום בזה ואני אשאר כל חיי כדי למנוע מחזות כאלה.

<יעקב שיינין: עכשיו אני רוצה להגיד דבר אחד לשר לביטחון הפנים.

<יעקב שיינין: גלעד, אתה עזרת לנו מאד בכל הנושא של החקיקה, אבל אני חושב שיש פה שני דברים שאני רוצה להתייחס אליהם בקצרה, כי אני אתייחס אליהם יותר בסשן הבא.

<יעקב שיינין: וזה שתקציב המשטרה לא צריך לבוא מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: תקציב F15 לא בא מהרשות הלאומית לביטחון.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, זה אתה צריך לקבל תקציב משטרה ששם יש אגף תנועה, שהחליטה מדינת ישראל, וצריך להיות לו 450 ניידות ו-1,200 שוטרים.

<יעקב שיינין: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים הוקמה בתמיכתך המלאה, אתה עשית, כל כך הרבה נלחמת על זה, כדי שאם יש כשל, כיוון שזה בעצם רב תחומי.

<יעקב שיינין: יש שישה משרדים שמטפלים בבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: כדי שאם יש כשל, שייקחו את כסף הכיס הקטן ויסתמו את החור עד שתבוא הממשלה ותיתן לך את התקציב.

<יעקב שיינין: כשאנחנו אמרנו 450 ניידות, אמרנו בינתיים אין, בואו נסתום את החור, אבל תשאירו לרשות כסף, שאני קורא לו דמי כיס, כי מה שאנחנו דיברנו זה 550 מיליון שקלים.

<יעקב שיינין: זה כסף כיס במונחי תקציב המדינה.

<יעקב שיינין: אתה צריך לקבל את ה-450 ניידות לא מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, מתקציב מדינת ישראל, ממשרד האוצר.

<יעקב שיינין: ולגבי הינשופים, אני אספר רק שני דברים ואני אפסיק בזה.

<יעקב שיינין: אנחנו ברשות, לפני שנתיים, אחרי שהניידות של אור ירוק נגרטו, נתנו למשטרה, למתנדבים, 100 ניידות.

<יעקב שיינין: בא אלינו אז מפקד אגף התנועה ואמר, אני לא יכול לשים את המתנדבים כי אין להם בגדים שחורים, אין לי תקציב לקנות להם בגדים שחורים.

<יעקב שיינין: כשמופיע מתנדב לא עם בגדים שחורים, אין לו את הסמכות כמו עם בגדים שחורים.

<יעקב שיינין: אז באה הרשות ואמרה – ניתן לכם בגדים שחורים.

<יעקב שיינין: לזה אני קורא כשל שוק.

<יעקב שיינין: לפעם אחת שזה קורה כך.

<יעקב שיינין: ינשופים – כך.

<יעקב שיינין: אבל אחרי זה זה צריך להיות חלק מתקציב המדינה.

<יעקב שיינין: זה לא הרשות הלאומית שקונה בגדים שחורים לשוטרים.

<יעקב שיינין: כשזה קורה, זה בעצם התפקיד של הרשות ואותו אי אפשר לקחת.

<יעקב שיינין: זה צריך להיות, אבל התקציב, תזכרו, זה משטרת ישראל מקבלת מהאוצר.

<יעקב שיינין: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, ולאחר מכן אני אבקש מיוסף-ספי דיין, שהיה אמור לומר את הדברים שלו כבר בישיבה הקודמת.

איתן כבל: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יושבים כאן כבר חודשיים, איתן.

איילת נחמיאס ורבין: בתיה, דבר אחד אני יכולה להבטיח לך, את יוני אזולאי, אני יכולה להתחייב עלי, אבל אני מניחה שחברי כבר לא ישכחו את שמו, כמו שאנחנו לא שוכחים את שמואל כץ, שהיה בן 3.

איילת נחמיאס ורבין: השר ארדן, שמואל כץ היה בן 3 לפני 15 שנים, כשהוא נהרג כשנהג מיניבוס לא שם לב כשהוא ירד מההסעה שלו וגרר אותו, את שמואל בן ה-3.

איילת נחמיאס ורבין: שלומי כץ, סבא שלו, מגיע כמעט לכל דיון כאן.

איילת נחמיאס ורבין: היום אני לא רואה אותו, אבל אנחנו באמת מנסים, אני לא זוכרת מי התחיל ואמר ודיבר על האטימות, על הקהות הזאת שפשטה בנו בנושא של תאונת הדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאם יש דבר שהוועדה הזאת מנסה לעשות בדיון, זה להעלים את הקהות הזאת שפשטה בנו בכל שנוגע לתאונות הדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: אני הגשתי הצעת חוק, כי השר ארדן בנושא החמרת ענישה לנהגים תחת השפעת אלכוהול, בארצות הברית, מי שלא יודע, יש מדיניות שהפכו את עבירת הנהיגה תחת השפעת אלכוהול וההרג שבא בעקבותיה, לעבירת רצח מדרגה שנייה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שעם כל הרפורמה שעושים בנושא עבירות ההמתה, אני לא בטוחה שזה מספיק כדי לדחוף ולגרום לכך שבאמת בתי המשפט ינהגו בעבירה הזאת, של נהיגה תחת השפעת אלכוהול, באופן החמור שראוי לה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאד מתחברת למה שאתה אמרת בנושא שיטת הניקוד ולחקיקה כמכפיל כוח.

איילת נחמיאס ורבין: הביאו אלינו לוועדת הכלכלה, לפני כמה חודשים, משרד התחבורה, את הנושא של שינוי בשיטת הניקוד.

איילת נחמיאס ורבין: לא חזרו אלינו עדיין.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, ידידי ראש האגף?

איילת נחמיאס ורבין: לא חזרו אלינו עדיין ואני אומר לך למה אנחנו בוועדה ביקשו ממשרד התחבורה לעשות עבודה נוספת בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא הצלחנו להבין, מתוך השינויים בניקוד שנתבקשנו לתקן, לא הצלחנו להבין מה מזה בא מתוך הרצון והאפקטיביות של האכיפה.

איילת נחמיאס ורבין: אם היינו מצליחים להבין, ירון, מה מתוך זה, מה מתוך השינוי בשיטת הניקוד, ופה אני באמת חושבת שהמשטרה, והמשטרה לא הייתה שם.

איילת נחמיאס ורבין: לאה מהנהנת בראשה, כי היא ישבה שם לידי ואמרנו שאנחנו פשוט לא מבינים מה מנסים להשיג בדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאני מצפה שיביאו לנו.

איילת נחמיאס ורבין: להבין מה האפקטיביות בשיטת הניקוד ואיפה שצריך להחמיר, להחמיר.

איילת נחמיאס ורבין: אתם תקבלו אותם בגבכם עם הרוח והתמיכה המלאה.

איילת נחמיאס ורבין: דיברתי בוועדה הקודמת, השר, ואני מנצלת את ההזדמנות שאתה יושב פה.

איילת נחמיאס ורבין: מתנדבי המשטרה המסורים, שעוסקים, במיוחד יחידת האופניים.

איילת נחמיאס ורבין: האכיפה בנושא של הדו גלגלי חייבת להיות הרבה יותר קשה.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שצריך, וזאת ההזדמנות לבקש לשקול שוב, וירון שמע את זה ממני כבר לדעתי פעם שלישית, ראש אגף התנועה כמובן.

איילת נחמיאס ורבין: לתת סמכויות ליחידת המתנדבים בנושא של הדו-גלגלי.

איילת נחמיאס ורבין: מדובר באנשים רציניים ביותר שיכולים לעשות את העבודה ולעזור, לתת גב למשטרה בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הרי ממילא, גם אם יהיו לנו 450 ניידות וגם אם יהיו לנו 1,200 שוטרים באגף התנועה, שאני מאד מאד, יחד עם כולם כאן, מחכה ומייחלת לזה שבאמת החלטת הממשלה תמומש, כדי לתת לכם את כל הכלים, אתם עדיין תצטרכו את המתנדבים.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן, את הדבר הזה צריך לעשות גם.

איילת נחמיאס ורבין: הדבר הנוסף הוא – לאיפה נעלמו משמרות הזה"ב, אדוני השר לביטחון הפנים?

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם, בואו נשתמש בגמלאים, בואו נעזר בנאמני בטיחות.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נחזיר את משמרות הזה"ב לרחוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוצאת את עצמי, וחברים, אנחנו כבר אמרנו - - -

עליזה לביא: משרד החינוך.

עליזה לביא: אבל זה היה בהדרכה של - - -

איילת נחמיאס ורבין: אמרנו, אנחנו יודעים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים שאנחנו מדברים עכשיו אליך, השר.

איילת נחמיאס ורבין: השר ארדן, אנחנו יודעים שאנחנו מדברים אליך, למרות שלא על הכל אתה אחראי באופן ישיר ולא הכל תחת סמכותך.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אלה דברים חשובים ואני מוצאת את עצמי מעבירה ילדים במעברי חצייה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכולנו עושים את זה ואנחנו צריכים משמרות זה"ב.

איילת נחמיאס ורבין: דבר נוסף.

איילת נחמיאס ורבין: אני ביקשתי לדון בזה וזה באמת גם לא תחת משרדך, אבל זה חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: אחת הבעיות הכי קשות, ואני ביקשתי מראש אגף התנועה את הנתונים.

איילת נחמיאס ורבין: דיברנו בדיון הקודם בנושא של אוכלוסיות בסיכון.

איילת נחמיאס ורבין: רוב ההרוגים הם קשישים, ילדים ומהמגזר הערבי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רואים את זה בנתונים, אי אפשר להתבלבל בדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אלה נתונים מאד מאד קשים.

איילת נחמיאס ורבין: מעברי החצייה הם אחד האסונות הגדולים של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אם לא יהיו פסי האטה לפני מעברי חצייה, לא נצליח - - -

גלעד ארדן: שר התחבורה מ - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת, אני יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: השר ארדן, בסוף אנחנו נצטרך לשלב ידיים בדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף נצטרך לשלב ידיים, לא יעזור כלום.

איתן כבל: איילת - - -

איילת נחמיאס ורבין: רגע, כדי שאנחנו נוכל לעזור לך, חברים, כדי שאנחנו נוכל לעזור לך, אנחנו מדברים גם בפניך על הדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: והדבר האחרון, בסופו של דבר יושב כאן ספי, הוא גם מגיע לכל אחד מהדיונים.

איילת נחמיאס ורבין: הוא קצין תחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא אין לו שום דרך לדעת אם הנהגים, בנהגים הכבדים באוטובוסים, בהסעות, ברכבים כבדים, אין לו שום מושג מה העבירות של הנהגים שמגיעים אליו.

איילת נחמיאס ורבין: הוא יושב כאן בכל דיון.

<קריאה: אתה הגשת - - -

עליזה לביא: נהגים בתחבורה הציבורית - - -

איילת נחמיאס ורבין: חברים, אני מודה לכם על העזרה, אבל כדי שאני אוכל לסיים, בבקשה תפסיקו לעזור לי.

איילת נחמיאס ורבין: ספי יושב כאן בכל דיון.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לעזור לספי וכל קציני התחבורה שעומדים ככה מול שוקת שבורה, כשהם לא יודעים את מי הם לוקחים לעבודה.

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: אני נתתי לך להאריך בגלל ההתמדה שלך בוועדה בנושא הזה.

גלעד ארדן: היא רוצה שהמעסיקים יידעו את העבר ה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת את מה שאני - - -

איתן כבל: סליחה, סליחה.

רויטל סויד: בעבר תעבורתי, כמו בעבירות מין, חייבים לדעת את ה - - -

איתן כבל: רויטל, את הבאה בתור.

איתן כבל: יוסף ספי דיין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: זו הצעת חוק.

איילת נחמיאס ורבין: אז אולי, כי אני הגשתי והשר לא מכיר את הצעת החוק.

איתן כבל: אני אעביר.

איתן כבל: אל תדאגו, הכל הוא יידע.

איתן כבל: ממני בוודאי.

איתן כבל: יוסף-ספי דיין, איגוד קציני בטיחות מקצועיים.

איתן כבל: אחרי זה חברת הכנסת רויטל סויד, אחרי זה יוסי עמרם, מהמשמר החברתי, בקצרה.

איתן כבל: חברים, להיות ממש ממוקדים.

<יוסף ספי דיין: אני ממש בכמה מילים.

<יוסף ספי דיין: אני רוצה באמת לדבר בדיון הבא, החשוב יותר בעניין הזה של מה שאני יכול בתור האיגוד.

איתן כבל: אם אתה רוצה אני יכול להעביר אותך לדיון הבא.

<יוסף ספי דיין: לא, לא, בסדר.

<יוסף ספי דיין: אני רוצה להתחיל במה שחברת הכנסת איילת סיימה.

<יוסף ספי דיין: אצלנו במועצות האזוריות, בהסעות תלמידים, באוטובוסים מותקנים מצלמות תיעוד של כל מה שקורה במהלך ההסעה.

<יוסף ספי דיין: בשנתיים האחרונות פיטרנו שני נהגים על עבירות תנועה שהם עשו, ומשטרת ישראל לא יכולה להיות צמודה לכל נהג ולבדוק מה הוא עושה.

<יוסף ספי דיין: אני יכול, ובזה באמצעות האמצעים הטכנולוגיים.

<יוסף ספי דיין: הנהגים האלה לא עובדים אצלנו, אבל אתם יודעים איפה הם עובדים?

<יוסף ספי דיין: בחברת קווים, בחברת אגד, הם שם.

<יוסף ספי דיין: אותם עבריינים שעברו 37 פעם בחודש ולא עצרו בעצור וזה מתועד, ועל סמך זה מפה אני חרד, כי אנחנו מקבלים נהגים ואנחנו לא יודעים על עברם שום דבר וזה הדבר החמור ביותר, כי הם ממשיכים לעבוד במקומות אחרים, כי לאף אחד אין אפשרות לראות את זה.

<יוסף ספי דיין: בנושא האכיפה, קציני הבטיחות הם 3,000 קציני בטיחות.

<יוסף ספי דיין: רובם המכריע כן מתנדב במשטרה ואנחנו באים פעם בשבועיים לשלוש שעות.

<יוסף ספי דיין: אנחנו יכולים ביום יום לתת עזרה למשטרת ישראל.

<יוסף ספי דיין: אנחנו עובדים עם החברות, אנחנו אמונים על אלפים ומאות כלי רכב כבדים, משאיות ואוטובוסים.

<יוסף ספי דיין: אנחנו בשיתוף פעולה יכולים לעשות הרבה למען העניין.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

עליזה לביא: אפשר רק שאלה?

עליזה לביא: שאלונת?

איתן כבל: בבקשה.

עליזה לביא: אני אתמול לקחתי את הבן שלי לרכבת, חייל.

עליזה לביא: הוא היה צריך להגיד לעיר הבה"דים.

עליזה לביא: הסתכלתי בפחד על הנהגים, על האוטובוסים שעמדו בצד.

עליזה לביא: אתה יודע מי הנהגים שלוקחים את הילדים שלנו?

עליזה לביא: יש לך מושג?

עליזה לביא: למישהו יש מושג?

<יוסף ספי דיין: אני יודע על הנהגים שלי אישית, שאני מפקח עליהם, אבל על שאר הנהגים אין לנו אפשרות לדעת מי הם ומאיפה הם באו ומה הוא הרקע שלהם.

<יוסף ספי דיין: אין לנו את העבר התעבורתי שלהם.

<יוסף ספי דיין: אנחנו לא יכולים לקבל, אסור לנו לקבל.

עליזה לביא: אדוני, אם אפשר הערה לצבא.

עליזה לביא: אני אומרת לך, אני עמדתי אתמול, אני ראיתי את הנהגים.

עליזה לביא: אני לא רוצה, אבל אני עמדתי אתמול ואני שאלתי את עצמי האם מישהו יודע מי מסיע את החיילים ואת החיילות שלנו.

עליזה לביא: איך הצבא עושה את המכרזים?

עליזה לביא: מי עונה ומי בודק את הנהגים הללו?

איתן כבל: אוקיי, אנחנו נתייחס לדברים האלה, אני מבטיח.

איתן כבל: ביקשתי עכשיו את חברת הכנסת רויטל סויד.

איתן כבל: לאחר מכן יוסי עמרם ולאחר מכן חברת הכנסת עליזה לביא.

איתן כבל: מרדכי פדר, כרגיל משפט, ואנחנו נסכם.

איתן כבל: אדוני השר יסכם ואם ירצה להוסיף כמה מילים, ואני אסכם את הדיון.

איתן כבל: חברים, ברשותכם.

רויטל סויד: תודה לך חברי, חבר הכנסת איתן כבל, יושב ראש הוועדה.

רויטל סויד: תודה רבה לך שלקחת והחלטת לקחת את הנושא הכל כך חשוב הזה של הקטל בדרכים, ולערוך לו שימוע שאני מקווה מאד, ואני גם מאמינה, שבוודאי יהיו לו מסקנות ומסקנות שישנו את ההתנהלות בנושא.

רויטל סויד: אני לא חברה בוועדת הכלכלה, אבל אני משתדלת להגיע עד כמה שאפשר לדיונים פה בוועדה בנושא הזה.

איתן כבל: נכון.

רויטל סויד: ואני שואלת את עצמי כיצד יכול להיות שנושא שהוא בקונסנסוס, נושא שאין עליו שום מחלוקת, הוא בכלל לא קשור בשום דרך צורה שהיא לא לקואליציה ולא לאופוזיציה.

רויטל סויד: כולנו מאוחדים בעובדה שמדובר במכת מדינה ושצריך להתמודד איתה.

רויטל סויד: איך יכול להיות שנושא כזה, כל כך הרבה שנים נפל בין הכיסאות, בכל אחד מהרכיבים.

רויטל סויד: זאת אומרת אין משהו שאנחנו שומעים בו, בין אם זה בתחום של המשטרה, ואנחנו שומעים את הסקירה ושומעים את אוזלת היד ואת הטענות שהמשטרה מעלה.

רויטל סויד: השר לביטחון פנים, שמענו גם את דבריך שלך.

רויטל סויד: אנחנו מאד מעריכים ומוקירים, ואתה בעצמך גם בא ואומר – יש קשיים ואנחנו צריכים להתמודד.

רויטל סויד: אנחנו שומעים פה גם את הרשות, את אור ירוק, גם את פרופסור שיינין, אנחנו שומעים פה את המשפחות השכולות.

רויטל סויד: אין נושא פה, אין רכיב אחד בכל הנושא של התמודדות עם קטל בדרכים, שאין בו באיזו שהיא דרך בעיה ומשהו שצריך לשנות ולהתמודד, כשהדבר מספר אחת לטעמי, זה שינוי סדר העדיפות.

רויטל סויד: בין אם זה מבחינת תקציב וגם קצת אצלנו, אין מה לעשות, אצל נבחרי הציבור ואצל משרדי הממשלה.

רויטל סויד: משהו השתנה בסדר העדיפות.

רויטל סויד: אם אנחנו היינו יודעים, אנחנו מסתכלים היום, ותרשו לי לעשות את ההשוואה שבעיני מתבקשת, על המאבק בטרור – כמה אנחנו נאבקים בו וכמה אנחנו רואים כל אדם שנפגע, או חס וחלילה נרצח במאבק בטרור.

רויטל סויד: בואו נסתכל על מספר הקורבנות שיש לנו בקטל בדרכים.

רויטל סויד: הוא לא מבוטל ולאורך הרבה מאד שנים.

רויטל סויד: צריך לראות את הנושא הזה ולשים אותו על סדר העדיפות, ובעיקר צריך איזה משהו שיאגד את כולם.

רויטל סויד: והעובדה שמדובר פה על כל מיני משרדים, גורם לדבר הזה ליפול בין הכיסאות.

רויטל סויד: באחד הדיונים הראשונים באתי ואמרתי ואני פונה אליך, השר ארדן בנושא הזה, כי אני חושבת שזה דבר שהוא כן בתחום משרדך.

רויטל סויד: ואני אמרתי ואתה יודע את החקיקה שאני כן מובילה.

רויטל סויד: אני אמרתי, כמו שבכל מקום, בעיקר בהסעות ובמקום שיש ילדים, בני נוער, מבקשים לראות את הרישום הפלילי של עברייני המין, כדי שלא יהיה באיזה שהוא מצב שעברייני מין באים במגע עם בני הנוער שלנו, עם הילדים שלנו, ככה אנחנו צריכים לדאוג שכל מי שנוסע ברכב ציבורי ומסיע, לדעת מה העבר התעבורתי שלו.

רויטל סויד: זה מחויב המציאות.

רויטל סויד: זה משהו שהוא בסמכותך, זה משהו שאתה יכול לעשות אותו, השר ארדן, באמת בהחלטה שהיא מאד מאד מהירה וזה דבר אחד שאני אמרתי.

רויטל סויד: הדבר השני - - -

גלעד ארדן: מה אני יכול לעשות אותו בחקיקה?

איתן כבל: אני תיכף אתייחס לזה.

גלעד ארדן: זה לא נכון האמירה הזאת.

איתן כבל: לא, אני רק אומר לך גברתי.

גלעד ארדן: אני אומר משפט אחד.

גלעד ארדן: כי גם אם אני כשר לביטחון פנים חושב שהאינטרס הציבורי שמעסיקים בתחום התחבורה יידעו על עבר פלילי של נהגים, אז אני לא השחקן הראשי.

גלעד ארדן: לצערי זה חלק מהעיוותים בתהליכי חקיקה.

גלעד ארדן: בא משרד המשפטים, שהוא המופקד על הפרטיות של כולנו, ומכיוון שהוא חזק ועוצמתי יותר כמשרד, אז אם הוא מחליט שהפרטיות שלהם או גוברת, האינטרס השיקומי של אותם נהגים הוא חשוב יותר.

גלעד ארדן: משרד המשפטים נוטה הרבה פעמים לשכוח שיש בצד השני גם את הציבור.

גלעד ארדן: לא בטוח שבוועדת שרים לחקיקה עמדתי תגבר.

גלעד ארדן: אני מראש אומר לך, אני אתמוך.

איתן כבל: גברתי, רק כדי לסכם את העניין הזה, כיוון שכבר קיימנו על כך, עליזה ואחרים זוכרים.

איתן כבל: בדיון השני, זה בדיוק היה אחרי האסון שהיה בכביש מספר 1 - - -

רויטל סויד: אני הייתי בו וזה - - - הדברים שאני אמרתי.

איתן כבל: ולקחתי על עצמי להוביל את החוק.

איתן כבל: החוק הונח.

איתן כבל: אני אעשה את הכל כדי שהוא יונח בפטור מחובת הנחה - - -

גלעד ארדן: את יודעת כמה שנים משרד המשפטים עיכב את החרמת ה - - -

איתן כבל: אוקיי, תודה.

רויטל סויד: אני תומכת בצעד שלך, יושב ראש הוועדה שתוביל את זה.

רויטל סויד: אני תומכת בך.

איתן כבל: תודה.

רויטל סויד: אני זוכרת את הדיון הזה.

רויטל סויד: נכחתי בו.

רויטל סויד: אני העליתי את הדברים וגם פניתי אליך לעשות את זה.

איתן כבל: נכון, וכבר אני אומר לך, משרד המשפטים כבר קשקשים.

איתן כבל: אבל לא נפתח עכשיו את זה.

איתן כבל: גם אם ועדת השרים לא תאשר זאת, אני אביא את זה למליאה.

איתן כבל: זה הכל.

רויטל סויד: נכון.

רויטל סויד: נושא נוסף שבאמת לא קשור אליך, השר ארדן, אבל בהחלט נושא שצריך להבין אותו.

רויטל סויד: נמצא פה גם דודי דויטש, יושב ראש ועדת תחבורה בלשכת עורכי הדין.

רויטל סויד: צריך להבין שמשרד המשפטים ובתי המשפט הם שחקן מאד מאד מהותי בסיפור הזה, מכיוון שבסופו של דבר אנחנו נמצאים בסיטואציה שבה יש הרבה מאד ברירות קנס, הרבה מאד דו"חות שמגיעים לדיון, והרבה מאד תיקים שהם תיקים מהותיים, בין אם הם תיקים קטלניים ובין אם הם תיקים שצריך לנהל בהם הוכחות.

רויטל סויד: וחייבים להבין, וזה מסר שצריך וחייב לצאת מהוועדה הזאת, ואני פונה אליך יושב ראש הוועדה, בנושא הזה.

רויטל סויד: שופטי תעבורה לא יכולים להיות רשמים שלא יודעים מה לעשות עם - - -

איתן כבל: כן, העלית את זה כבר, נכון.

רויטל סויד: העליתי את זה ואני מעלה את זה שוב.

רויטל סויד: ואז הם לא יכולים.

רויטל סויד: הם חייבים לקבל, אחד, ממש סקירה או יותר נכון השתלמות מקפת.

רויטל סויד: את הרשמים שלא יודעים מה לעשות איתם, שישימו אותם על ברירות הקנס ועל הדו"חות, אבל את התיקים המהותיים חייבים ל - - -

איתן כבל: אני כבר מבקש מגברתי, אני רוצה לאתגר אותך.

איתן כבל: תכיני לנו עמוד בעניין הזה.

רויטל סויד: מצוין.

איתן כבל: עמי, בעניין שחברת הכנסת חברתי רויטל סויד מעלה, ננסה למצוא את הדרך איך להכניס את זה כחלק מהסיכומים שלנו.

רויטל סויד: מצוין.

רויטל סויד: תודה.

איתן כבל: תודה לך גברתי.

איתן כבל: ביקשתי מיוסי עמרם מהמשמר החברתי בקצרה, ולאחר מכן חברת הכנסת עליזה לביא.

איתן כבל: בבקשה אדוני.

<לאה ורון: מרועי מאגף התקציבים באוצר נמצא כאן?

איתן כבל: הוא הלך כנראה להביא כבר את הכסף.

<יוסי עמרם: יוסי עמרם מהמשמר החברתי.

<יוסי עמרם: אדוני יושב הראש הנכבד, אדוני השר הנכבד, נכבדי.

<יוסי עמרם: הקטל בכבישים וכמות התאונות והפצועים בישראל זה דבר עצוב ובלתי נסבל.

<יוסי עמרם: בשנת 2013 הכנסת אישרה הורדת גיל קבלת רישיון הנהיגה ל-16.9 שנים, דבר המגדיל את כמות כלי הרכב בכבישים באחוז גדול.

<יוסי עמרם: רק בשנת 2014 נעו בכבישי המדינה 2,960,000 כלי רכב.

<יוסי עמרם: כלומר, היום בשנת 2016 ברור שיש מעל ל-3 מיליון כלי רכב הנעים בכבישי המדינה.

<יוסי עמרם: מדינת ישראל הואילה בטובה להגדיל את כמות כלי הרכב בכבישי הארץ וגם לתת לבני הנוער בגיל פחות מ -17 שנים רישיונות, אבל היא לא הגדילה את כוח האכיפה שישגיחו ויפקחו על כלי הרכב והנהגים, כלומר משטרת התנועה.

<יוסי עמרם: לא יעלה על הדעת שבשנת 2009 היו 309 ניידות, והיום בשנת 2016 יש רק 113 ניידות.

<יוסי עמרם: תקציב משטרת התנועה קוצץ בכ-70% מ-100 מיליון שקלים לכ-32 מיליון שקלים.

<יוסי עמרם: לכן הבעיה טמונה באכיפה, בתקציב ובכוח האדם ובכמות הניידות באגף התנועה והמשטרה.

<יוסי עמרם: נכבדי, אין שיטות פלא.

<יוסי עמרם: מי שרוצה אכיפה וסדר בכבישים, חייב וצריך משטרה חזקה.

<יוסי עמרם: 113 ניידות משטרה באגף התנועה, על כל מדינת ישראל, זו ממש בושה ושערורייה.

איתן כבל: משפט אחרון בבקשה.

<יוסי עמרם: צריך לתקצב ולחזק את כל יחידות המשטרה ובפרט את משטרת התנועה.

<יוסי עמרם: תודה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: חברת הכנסת עליזה לביא, בקצרה, בבקשה.

איתן כבל: יש לנו חמש דקות לסיים את הדיון.

עליזה לביא: ממש משפט אדוני.

עליזה לביא: קודם כל אתה יודע שאני לא חברת ועדה ואני מודה לך באמת על הדיון הזה ואתה יודע שהצטרפתי.

עליזה לביא: אני גם מודה לך על ההזמנה לסיור.

עליזה לביא: מעבר לדברים, הדבר המשמעותי שקורה כאן, זה שצריך להחזיר וזה קורה באמת בעקבות הדיונים המתמשכים, מאז שאתה החלטת להוביל את זה, להעלות את הנושא על סדר היום ולהחזיר אותו.

עליזה לביא: הוא היה שם הרבה בזכות ארגונים חברתיים, הרבה פחות בזכות הממשלה וכמובן הגופים שהיו אמורים להיות אמונים, וקצת הייתה עייפות.

עליזה לביא: אבל זאת הזדמנות נדירה להחזיר את הנושא הזה, על כל מנעד הכשלים והקשיים והתקציב, אל סדר היום, אל המודעות גם התקשורתית, גם החברתית וגם ההבנה שרק חבירה של כמה שרים יחד, באמת, וכמובן אנחנו כגוף מפקח, נוכל להצעיד את זה קדימה.

עליזה לביא: אין סיבה שמדינת ישראל תלך אחורה.

עליזה לביא: יש לנו את ההבנה, את היכולת, את הניסיון.

עליזה לביא: יש מדינות שממגרות את זה, כמו למשל האזורים של בתי הספר.

עליזה לביא: אתה יודע אדוני שבארצות הברית, אם אתה עוקף אוטובוס צהוב שעוצר, אם אתה עוקף אותו, אתה צפוי לקנס מאד מאד גבוה.

עליזה לביא: החוקים האלה לא קיימים במדינת ישראל.

עליזה לביא: היום אנחנו עוברים לבנייה הרבה יותר מאורגנת.

עליזה לביא: יש אזורים שהם אזורי חינוך.

עליזה לביא: אין שום כללים ונורמות וחוקים שחלים על האזורים הללו.

עליזה לביא: במובנים האלה נרדמנו בשמירה.

עליזה לביא: אנחנו מפגרים אחרי מדינות העולם.

עליזה לביא: ובאמת צריכה להיות פה חבירה של כל הגופים, החל מחינוך, ממשיך בהדרכה של קשישים.

עליזה לביא: יש היום הרבה שרים במדינת ישראל שיש להם חלוקה.

עליזה לביא: צריך להבין שזה נושא שזה הזמן שלו לעלות על סדר היום.

עליזה לביא: ושוב תודה לך.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני מבקש מהשר.

איתן כבל: רועי טאייר פה?

איתן כבל: רועי, אני אבקש בדיון הבא להתייחסות התייחסות כוללת לעניין, כי אני רוצה כבר לסיים.

איתן כבל: אדוני השר, ברשותך, אם יש לאדוני דברי סיכום לדברים אשר נאמרו כאן, ואני אסכם ברשותך.

גלעד ארדן: אז קודם כל אני שוב פעם רוצה להודות לך, לוועדה, לחברי הכנסת שהשתתפו.

גלעד ארדן: חבל לי שחברי הכנסת מהקואליציה, כנראה הנושא פחות, חוץ מיושב הראש הבא של ועדת המשנה, אבל חבל לי שחברי הקואליציה, וזה מעיד על - - -

אורי מקלב: בקואליציה סומכים עלי.

גלעד ארדן: טוב.

איתן כבל: זה לא רק בעניין הזה אדוני.

גלעד ארדן: אני לא מציע בהקשר של פיקוח נפש לסמוך על אף אחד.

איתן כבל: נכון.

גלעד ארדן: כל אחד צריך לעשות את חלקו, ומי שנרשם כחבר ועדת הכלכלה, צריך לתרום את תרומתו.

אורי מקלב: אני אהיה סניגור על הקואליציה.

אורי מקלב: היו לנו עכשיו שלוש הצבעות בוועדות שונות בכמה דברים, גם בחוק המים וגם בכלי הנשק והרביזיות.

אורי מקלב: לקח שלושת רבעי שעה.

גלעד ארדן: אז זה באשמתי בכלל.

גלעד ארדן: אני מעסיק את הקואליציה בעוד ועדות.

אורי מקלב: וחברים צריכים להשתתף גם בוועדת הכלכלה - - -

איתן כבל: לא, לא, אדוני.

איתן כבל: אין תלונה.

אורי מקלב: אני מלמד סנגוריה על הקואליציה.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, ללמד סנגוריה זה תמיד טוב, אבל הקואליציה לא קיימת.

גלעד ארדן: חבר הכנסת מקלב, אני קודם כל מאחל לך שבדיונים שלך יגיעו הרבה ולא תצטרך ללמד סנגוריה ואני בטוח שכך יהיה.

גלעד ארדן: אין לי ספק ואני אשמח להיות מוזמן גם לוועדה שלך.

גלעד ארדן: רק מניסיוני כיושב ראש ועדת משנה בעבר, לצערי זה לא קרה.

גלעד ארדן: אולי הכנסת השתפרה דרמטית מאז.

איתן כבל: אל תבנה על זה.

גלעד ארדן: כן, כן.

גלעד ארדן: בכל מקרה, אני לא רוצה לחזור על דברי.

גלעד ארדן: אני חושב שנציגי המשטרה כאן רשמו את הדברים.

גלעד ארדן: התייחסתי ככה תוך כדי הדיון לרעיונות ליוזמות חקיקה שעלו פה סביב השולחן ואנחנו בהחלט נשמח לשתף פעולה.

גלעד ארדן: עוד פעם, חשוב להבין ששיתוף הפעולה עם חברי הכנסת כן חשוב לנו מאד, כי לפעמים יש משרדים אחרים שיש להם גם חלק בעמדה כלפי החוק, שמתנגדים.

גלעד ארדן: ואנחנו זקוקים דווקא ליוזמות שבאות מכם, שזה יוצא הרבה מהיר ואפקטיבי להעביר את זה, מאשר אני אתחיל לנסות לקדם חקיקה ממשלתית.

גלעד ארדן: בעיקר, ואני שוב חוזר ואומר, אני מאד אשמח אם הוועדה תיתן את דעתה גם להשוואה בינלאומית, אבל בעיני זה פשוט עוד פעם, זה מעוות והזוי, אני כבר לא מדבר על התקציב.

גלעד ארדן: תקציב בהנחה שפתרנו וינותק מהרשות והאחריות המלאה תוטל על המפכ"ל ועלי, להראות שהנושא חשוב לנו במסגרת סדר העדיפויות המשטרתי.

גלעד ארדן: אבל בהקשר החקיקתי, הדוגמא של חברת הכנסת נחמיאס ורבין היא בדיוק הדוגמא הבולטת ביותר.

גלעד ארדן: תחשוב המשטרה שהנושא של עבר תעבורתי של נהג מקצועי הוא קריטי כדי לקבל החלטה אם להעסיק אותו או לא, ויחשוב משרד התחבורה או משרד המשפטים אחרת, החוק לא נמצא תחתינו.

גלעד ארדן: ולכן איזה חוקים יוכפפו למשרד לביטחון הפנים ולמשטרה כדי לתקן אותם, זה חלק משמעותי מהיכולת לבצע אכיפה אפקטיבית.

גלעד ארדן: אני עוד פעם יכול לומר ואני לא אכנס לרזולוציות, אבל גם בעניין של הינשופים וגם במצלמות ומשקלי משאיות, כיוון שהתקציב, אני מעריך, יעבור אלינו, אני חושב שתוכלו לבחון אותנו ישירות על התוצאות ועל השינויים שיקרו בחודשים הקרובים.

גלעד ארדן: ושוב תודה על העיסוק בנושא.

איתן כבל: אדוני השר אני מודה לך מעומק הלב על הדברים שאמרת, על ההתחייבויות שנטלת על עצמך.

איתן כבל: אנחנו באמת סומכים עליך ונעשה את כל אשר ביכולתנו כדי לתת את הרוח הגבית לעניין.

איתן כבל: ירון, מפקד מתנ"ע, אני מודה לך שוב מקרב הלב על הדברים ועל המחויבות שלך, ואני מודה לך בתיה.

איתן כבל: חיבוק גדול ממני מעומק הלב.

איתן כבל: אני אומר את זה, תודה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.