ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 185, 2016-03-01 11:00

קארין אלהרר: בוקר טוב.

קארין אלהרר: היום ה-1 במרס 2016, כ"א באדר א' התשע"ו.

קארין אלהרר: הדיון היום הוא דיון משותף של הוועדה לענייני ביקורת המדינה וועדת הכלכלה, והנושא – הקמת מערך המצלמות האלקטרוניות ואכיפת חוקי התעבורה, דו"ח מבקר המדינה שפורסם רק ב-24 בפברואר 2016.

קארין אלהרר: ידידי, חבר הכנסת איתן כבל, יו"ר ועדת הכלכלה, אדוני מבקר המדינה, מר עוזי יצחקי, מנכ"ל משרד התחבורה, אדוני מנהל בתי המשפט, אורחים נכבדים.

קארין אלהרר: תראו, הדיון הבוקר הוא דיון בדו"ח שאני קראתי אותו ואני רואה בו דו"ח חמור מאד.

קארין אלהרר: אפשר לומר שהרבה מאד מהדיונים שמגיעים לוועדה לענייני ביקורת המדינה, הם דיונים בכשלים, פעמים כשלים מהותיים שנופלים בפעילות הגופים הביצועיים, אבל הפעם אני חושבת שמדובר בדו"ח קשה, שמעיד על כך שהמדינה מטפלת באופן שטחי בלבד בקטל בכבישים ולא עושה הכל כולל הכל, כדי למנוע את הקטל בכבישים.

קארין אלהרר: זה אבסורד במובן מסוים שיד אחת מציבה מצלמות, יש שנייה מאכנת את המצלמות לרמה שהיא לא טובה ולא נכונה, כדי למנוע את הקטל.

קארין אלהרר: בתי משפט שלא יודעים להתמודד עם עומס של דו"חות תנועה ועבירות תנועה.

קארין אלהרר: ובסוף, מי שאנחנו אמורים כולנו לדאוג להם, במידה גבוהה מאד, זה אזרחי מדינת ישראל, שבסוף כולנו, כולנו הנפגעים מהעניין הזה, ואני חושבת שיש טעם חמור מאד לפגם, כפי שנמצא בדו"ח מבקר המדינה.

קארין אלהרר: ואדוני המבקר, אני קודם כל מברכת אותך על כתיבת הדו"ח, על העלאת הנושא החשוב הזה.

קארין אלהרר: אני יודעת שבוועדת הכלכלה התקיימו דיונים ארוכים בנושא הקטל בכבישים, וחברי איתן כבל עשה עבודה באמת מצוינת.

קארין אלהרר: אני לא פה לתת ציונים, אבל כשצריך לפרגן, מפרגנים.

קארין אלהרר: אז באמת אני חושבת שזה דיון שהוא בסופו של דבר דיון משלים ואני שמחה על הדיון המשותף.

קארין אלהרר: לפני שאסיים את דברי הפתיחה שלי, אני רוצה לומר באשר להתנהלות בוועדות הכנסת ובמיוחד שמעתי הבוקר, האמת שקיבלתי את המכתב רק אחרי שהייתה ידיעה בחדשות, באשר להתנהלות בוועדות בנוגע למשטרת ישראל.

קארין אלהרר: תראו, אין שום כוונה לייצר דיונים שהם דיונים מתלהמים, דיונים שהם פוגעניים.

קארין אלהרר: הדברים שנאמרו בוועדה נאמרו על ידי אורחים, לא בעידוד ולא ברצון של משתתפי הוועדה.

קארין אלהרר: הדברים שנאמרו הם היו דברים קשים ולא היה להם מקום, ואני באמת מקווה שהדיונים הבאים יהיו דיונים שהם ענייניים, שהם רגועים ושיש בהם באמת כדי לשפר את חיי האזרחים במדינת ישראל.

קארין אלהרר: חברי, איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: תודה, תודה לך חברתי קארין, שאני מאד מעריך ומוקיר.

איתן כבל: אדוני המבקר, יש לי גם את הצוות שלי, מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, הדובר, יש גם את הרשם, מנהל בתי המשפט, מנכ"ל משרד התחבורה, שגם כן שוב, אנחנו שולחים לו את תנחומינו מקרב לב, ראש משטרת התנועה ויש כאן קהל נכבד מאד מאד.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם וברשותך, וברשותך אדוני המבקר, אומר שהדו"ח המיוחד הזה, שהוצאת, הוא בא מנקודת המבט שלי ממש.

איתן כבל: לא הזמנו אותו, אבל הוא משתלב לחלוטין בעבודתה של הוועדה, שממש בימים אלה שוקדת, אני חושבת לראשונה, על תכנית שימוע בנושא הקטל בדרכים.

איתן כבל: אדוני המבקר, אני חוזר ואחזור על מה שאני אומר מדי פתיחת דיון.

איתן כבל: שאם יהיה רמטכ"ל שיבוא לשר הביטחון ולראש הממשלה ויודיע להם שבשנה הבאה בפיגועים יירצחו 355 אזרחים, הוא לא יישאר בתפקידו אפילו דקה אחת.

איתן כבל: הוא יתבקש להניח את המפתח בו ברגע.

איתן כבל: אני לא יכול לדמיין מישהו שיכול להסתכל ולחשוב שהוא עומד בבית קברות אחד ומסתכל על 355 קברים, או 355 מצבות של אנשים שנרצחו או נהרגו באותה שנה ורק בתאונת דרכים.

איתן כבל: הרי אם אנחנו מצליחים לחשוב בצורה שכזו, אין לי ספק שנקודת הפתיחה הייתה אחרת, אדוני המבקר.

איתן כבל: אנחנו נחושים כאן בוועדה, ואני אומר, אמרתי, בי נשבעתי.

איתן כבל: ואני אומר את חזור ואמור בכל פתיחת דיון כדי להעביר את המסר לכל מי שהוא אחראי בשרשרת הזו.

איתן כבל: שהפעם הזאת אנחנו מתכוונים להוציא מתחת ידינו תוצאה שכולם יתחברו אליה.

איתן כבל: ואני פונה בהזדמנות הזו לאדוני המבקר, והיו לנו המון שיחות על העניין הזה של להוציא דו"ח.

איתן כבל: עובר הזמן ואחר כך משרד המבקר אומר – וכבר כתבנו.

איתן כבל: זאת אומרת שכאן יהיה ברור, מכל הדו"חות שאדוני מוציא, ואדוני מוציא דו"חות , גם קודמיך הוציאו ואדוני מוציא דו"חות ולוקח נושאים מסדר היום ומטפל בהם.

איתן כבל: מעטים הם הדו"חות שעוסקים בחיי אדם במובן היום יומי.

איתן כבל: כל פעולה שאנחנו עושים, חברי שמואל אבואב, שהקדשת יחד עם חבריך באור ירוק את כל עמלכם לעניין הזה, כל פעולה חוסכת חיי אדם.

איתן כבל: חוסכת חיי אדם.

איתן כבל: ובעניין הזה מנקודת המבט שלי, אדוני, אין פשרות.

איתן כבל: ולכן אנחנו נשמח לשמוע בצורה מאד ישירה מאדוני, ונשמע את התשובות, כי הדו"ח שלך בעצם, במשפט אחרון אני אומר, במיקרו קוסמוס, בקליפת אגוז, דרכו ניתן היה אולי לבחון את כל הכשל המתקיים בנושא הזה.

איתן כבל: בבקשה אדוני.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בוקר טוב גברתי יושבת ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה וידידי, חבר הכנסת איתן כבל, יושב ראש ועדת הכלכלה, חברי כנסת נכבדים, מנהל בתי המשפט, מר שפיצר, מנכ"ל משרד התחבורה, מר עוזי יצחקי, שאני משתתף בצערך על מות אביך ואורחים נכבדים מכל גווני הקשת המשטרתית, מנהלית והציבורית.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אולי אפתח ואומר שהמהירות הינה חזות הכל.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אמנם לעיתים היא מחויבת המציאות ולעתים היא הרת אסון.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בואו נחשוב ביחד כיצד לעשות שימוש מועיל גם במהירות.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני מודה לחברת הכנסת קארין אלהרר ולחבר הכנסת איתן כבל, שיזמו באמת את הדיון הזה, המשותף.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני מרגיש פה כמעט כמו חבר כנסת ואני חושב שברוכים תהיו.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: זו באמת הזדמנות נאותה לאחד כוחות ולהגיע לדיון פורה ומועיל.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני רוצה לומר לכם שנושא של זהירות בדרכים הוא לא נושא חדש.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני ממרום גילי משקיף לימי ילדותי, אז היה לנו שיעור שבועי בבית הספר, שנקרא זהירות בדרכים והיה נציג משטרת ישראל, שוטר שבא והדריך אותנו ולקח אותנו לצמתים, למעברי חצייה והפועל היוצא מזה, שזה גם עניין של חינוך ואני חושב שאולי ישיבה כזו צריכה להיות גם עם ועדת החינוך.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: להטמיע את כללי הזהירות.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ישבתי עם ידידי שמואל אבואב באיזו שהיא פגישה וחשבנו, ניסינו לחשוב ביחד גם על פתרונות.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: לא פשוט.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: לא קל ורב מערכתי, ואני מקווה שהדיון הזה יהיה איזה שהוא טריגר לחשיבה מחודשת, מרעננת יותר ומבחינתי זה לא הדו"ח האחרון בתחום הזה ולאחר הדיון הזה אנחנו נחשוב על היבטים נוספים כיצד להציף את השאלה הזו.

איתן כבל: יתקיים כאן אדוני דיון, באחד הדיונים הקרובים, גם בהיבט החינוכי.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: מכל מקום אנחנו גם בוודאי נשמע הכיצד זה שסכום כזה גדול, שהושקע רק במצלמות המהירות, כמה צמתים או כמה מחלפים היה אפשר לבנות ב-136 מיליון שקלים ואולי לחסוך את התאונות הקשות שהיו בצומת להבים ובמקומות אחרים, גם לא בצמתים, ואולי במהלך הדיון גם נחשוב, ויש לי כמה רעיונות הכיצד אפשר להפחית את מספר תאונות הדרכים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: חברי נמצא פה, מר יובל חיו, שהוא ראש החטיבה וגם הגברת לאה עוזיאל, שערכה את הדו"ח הנפלא הזה, שנחשב אצלנו כדו"ח מצטיין.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אז אולי אתם רוצים להציג.

איתן כבל: תצטרפו אלינו, תתפשו את מקומכם.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד לפרוטוקול, כמו תמיד.

<יובל חיו: יובל חיו, מנהל החטיבה לביקורת משרדי ממשלה ומוסדות שלטון במשרד מבקר המדינה.

<יובל חיו: אין לי כוונה לפרט את כל ממצאי הדו"ח.

<יובל חיו: אנחנו מדברים על שורה ארוכה של ממצאים שפרושים על תחומים שונים שבהם עסקנו, אגב הנושא הזה.

<יובל חיו: אני אומר מספר דברים עקרוניים, שהם מעין מכנים משותפים, ניתן לכנות את זה לאשכולות של ממצאי ביקורת שהועלו בדו"ח הזה.

<יובל חיו: אני דווקא פותח בעובדה שמדובר בהחלטת ממשלה שהתקבלה כבר לפני כמה שנים, שאני חושב שהיישום שלה הוא יישום חלש.

<יובל חיו: הוא יישום לא טוב.

<יובל חיו: התוצאות של אותה החלטה מאד משמעותית שקיבלה הממשלה, החלטה יקרה שהקצתה משאבים כבדים עבור הנושא הזה, הן תוצאות חלשות ביותר.

<יובל חיו: ומה שמדאיג בהיבט הזה, זה שתוך כדי תנועה, המערכות לא נעצרו כדי לבדוק את עצמן וכדי לשאול האם אנחנו בכיוון הנכון.

<יובל חיו: ואני אומר את הדברים בהיבט של לקח לעתיד.

<יובל חיו: אנחנו בביקורת המדינה נפגשים עם הרבה החלטות מהסוג הזה ופעולת ההערכה, תוך כדי ביצוע של החלטות ממשלה, היא פעולה יסודית שנדרשת לביצוע.

<יובל חיו: נקודה שנייה זו החשיפה של מציאות מאד מטרידה, לפיה ככל שחומרת העבירה עולה, כך מצאנו שהאכיפה יורדת.

<יובל חיו: והדברים באים לידי ביטוי פעם אחת במחיקה של מעל 50,000 כתבי אישום.

<יובל חיו: אנחנו צריכים להבין שכתב אישום משקף פעולה, עבירת תנועה כבדה, עבירת תנועה שהיא לא במסגרת עבירות הקנס.

<יובל חיו: המספר הזה הוא מספר מאד משמעותי, הוא מספר שיש לו השלכות מערכתיות.

<יובל חיו: מעבר לכך, יש מחיקה של עשרות עבירות פ"ל, מה שמכונה, שאלה העבירות הכבדות ביותר.

<יובל חיו: כשאנחנו מדברים על פ"ל, אנחנו מדברים בדרך בין עירונית, בנסיעה פי שניים מהמהירות המותרת.

<יובל חיו: מקום שבו המהירות 90, אנחנו מגיעים ל-180 קמ"ש.

<יובל חיו: מקום שבו המהירות המותרת בשטח עירוני היא 50 קמ"ש, אנחנו מגיעים למעל 100 קמ"ש.

<יובל חיו: סליחה, אפילו בדרך העירונית אנחנו מדברים על 70 מעל המותר.

<יובל חיו: כלומר, בדרך עירונית 120 קמ"ש.

<יובל חיו: מחיקה של כתבי אישום בתחום הזה היא מאד בעייתית.

<יובל חיו: והדבר השלישי זה העלאה של ספי האכיפה, גם בצמתים וגם בכבישים העירוניים.

<יובל חיו: השלישייה הזו משקפת בדיוק את התחום החמור ביותר של עולם האכיפה, ששם מצויה החולשה.

<יובל חיו: דווקא בעבירות הקנס, המערכת עובדת.

<יובל חיו: הדבר השלישי זה חולשה מאד משמעותית שיש בממשק שבין שני מערכי אכיפה כבדים.

<יובל חיו: אחד זה מערכת בתי המשפט למול המערכת המשטרתית.

<יובל חיו: עד שלא יינתן מענה לתיאום התפעולי כמעט, אפשר לומר, בין שתי המערכות הללו, אנחנו חושבים שהבעיה היא הרבה מעבר לבעיית מצלמות המהירות.

<יובל חיו: והדבר האחרון זה הכשל בטיפול של המשטרה, שאמורה להוות בראייתנו ראש חץ במאבק בתאונות הדרכים, בכל הנושא של טיפול בעבירות שנעשות במסגרתה.

<יובל חיו: אנחנו מדברים על 1,400 עבירות תנועה שלא טופלו, שנעשו על ידי שוטרי משטרת ישראל.

<יובל חיו: אנחנו חושבים שמילוי התפקיד כראש חץ במערכת הזו, לא מאפשר את הדבר הזה.

<יובל חיו: אני רוצה לומר שמטבע הדברים עיקר הביקורת - - -

יעקב פרי: אתה יכול לומר מי מחק?

יעקב פרי: מי מחק את ה-50,000 ואת זה?

<יובל חיו: הדברים מפורטים בתוך הדו"ח.

<יובל חיו: זה בתוך שרשרת החלטה שנמצאת בתוך אגף התנועה, מרמה של קצין אגף תנועה מחוזי ועד לרמה של ראשי אגף התנועה במשטרת ישראל.

קארין אלהרר: אנחנו ניתן בהמשך.

<יובל חיו: אני רק אסיים ואומר, מטבע הדברים עיקר המבט מופנה למשטרת ישראל, אבל חשוב להבהיר.

<יובל חיו: הדו"ח הזה הוא למעשה מכוון למשרד לביטחון פנים, לשר לביטחון פנים, למערכת בתי המשפט, לשר התחבורה ובסופו של דבר נדרש מענה גם על ידי הממשלה.

עיסאווי פריג': אולי תעמוד על הממצאים.

קארין אלהרר: תודה.

עיסאווי פריג': קארין, ממצאים שחזרו על עצמם בשנים האחרונות, מה הם?

קארין אלהרר: מה זאת אומרת?

עיסאווי פריג': ממצאי ביקורת, ליקויים שחזרו על עצמם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלא טופלו, הכוונה.

עיסאווי פריג': במהלך השנים האחרונות, ובכל זאת ממשיכים להופיע.

איתן כבל: בנושא הזה.

איתן כבל: לא נפתח עכשיו את הכל.

<יובל חיו: יש מספר ממצאים שהם לא ממצאים שצולמו על ידינו בנקודת זמן מסוימת, אבל אולי העיקרי שבהם זה הנושא של מחיקת כתבי אישום.

<יובל חיו: מחיקת כתבי אישום זה כרוניקה שמלווה את המשטרה למעשה, אני יכול להגיד, שנים רבות אחורה.

<יובל חיו: ראש את"ן נמצא פה, הוא יוכל לפרט יותר בדברים האלה.

<יובל חיו: אנחנו מדברים על מחיקות שנעשו בשנים 2012-2013-2014.

<יובל חיו: אגב, גם בשנה הזו, שהם נוגעים בכלל לכתבי אישום שהוצאו כבר בשנים 2006-2007-2008-2009.

<יובל חיו: כלומר, בהסתכלות רחבה, מדובר, והמילה כרוניקה אולי קשה במילים המדודות שלנו בביקורת המדינה, אבל מדובר פה בבעיה מתמשכת בנושא הזה.

אורי מקלב: מאיזה נימוק?

אורי מקלב: מה הנימוק המרכזי של המחיקה?

<יובל חיו: אני מחבר את הנושא של המחיקה לאותה נקודה שדיברתי עליה, החיבור בין שני המערכים – מערכת בתי המשפט ומשטרת ישראל.

<יובל חיו: התפר הזה הוא תפר קריטי לטיפול בנושא.

חמד עמאר: זה מתקשר לדיון שקיימנו בשבוע שעבר.

איתן כבל: נכון, נכון, חברים.

איתן כבל: סליחה, יש כאן דו"ח, חברים, אני רוצה לעשות כאן סדר.

איתן כבל: יש כאן דו"ח ביקורת.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יושבת ראש הוועדה היא מובילה את ה - - -

קארין אלהרר: אני יכולה גם לנהל.

איתן כבל: סליחה, אין בעיה.

איתן כבל: אני מבקש לא לפתוח גם את הדיון מעבר לעניין הזה.

איתן כבל: ועדת הכלכלה עצמה עוסקת בסדרה ארוכה של נושאים, חלק מהשאלות כבר דנו בהן - - -

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: שבוע שעבר אנחנו דנו בנושא של בתי המשפט.

איתן כבל: נכון, נכון.

חמד עמאר: וראינו את המחסור בשופטים.

איתן כבל: יש כאן את מנהל בתי המשפט.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חמד עמאר, זה קשור, בסדר?

חמד עמאר: כן, כן, זה המשך למה שדיברנו בשבוע שעבר וזה מה שטוב בוועדה שאנחנו מקיימים עכשיו.

קארין אלהרר: אוקיי, אז אני מבקשת להתחיל עם משטרת ישראל.

קארין אלהרר: בבקשה.

איתן כבל: שם ותפקיד תמיד לפרוטוקול.

<ירון בארי: בוקר טוב.

<ירון בארי: ירון, ראש אגף התנועה במשטרה.

קארין אלהרר: ניצב ירון בארי.

<ירון בארי: אני אתחיל בזה שאנחנו מודים למבקר המדינה על הדו"ח.

<ירון בארי: הדו"ח מסתמך על ביקורת שהסתיימה לפני קצת יותר משנה.

<ירון בארי: אנחנו בשנה הזאת בקשר הרבה מאד שעות עם נציגי מבקר המדינה.

<ירון בארי: אנחנו מתייחסים לדו"ח באופן מעמיק ורציני, שיתפנו פעולה לאורך כל הדרך.

<ירון בארי: חשוב מאד להגיד שרובן המכריע של המלצות המבקר, גם נלמדו וגם תוקנו.

קארין אלהרר: אני - - -

<ירון בארי: עוד מילה, ברשותך.

<ירון בארי: חשוב להבין פה, נשאלה פה שאלה על ליקויים חוזרים.

<ירון בארי: צריך לזכור, כל הפרויקט הזה הוא פרויקט בן שלוש שנים.

<ירון בארי: זה פרויקט - - -

קארין אלהרר: זה הרבה מאד שנים.

חמד עמאר: סליחה, החברה שלה תיקנו שאנחנו לא נראה יותר מחיקת דו"חות.

<ירון בארי: עוד שנייה אני אתייחס לזה.

<ירון בארי: אני חושב שמצד אחד זה הרבה מאד שנים, מצד שני זה עדיין פרויקט חדש, תשתיתי, שאחרי שלוש שנים הדו"ח עוזר לנו להמשיך ולקדם אותו להרים אותו לגבהים שאנחנו מתכוונים.

<ירון בארי: חשוב להבין שהבעיה העיקרית שקיימת פה, והיא מוסברת בדו"ח, זה לצערי לא בא מספיק ברור בדברים של יובל, אבל זה מובא בדו"ח בצורה מאד ברורה.

<ירון בארי: מצלמות המהירות מייצרות, אם אנחנו נשים את מצלמות המהירות By the book, במהירות שהן אמורות לאכוף, אנחנו נייצר 600,000 דו"חות הזמנה לדין בשנה.

<ירון בארי: זה המספר.

קארין אלהרר: אוקיי.

<ירון בארי: מערכת בתי המשפט מסוגלת לשפוט בסך הכל, מכל הסוגים והמינים, ודיברנו על זה בשבוע שעבר, 90,000 הזמנות לדין.

קארין אלהרר: ניצב בארי, אז בוא, אני מבקשת, כדי שבאמת נוכל להבין, גם מה קרה וגם איפה אנחנו עומדים עכשיו, אני מבקשת לשאול אותך מדוע נקבעו ספי האכיפה של המצלמות כה גבוהים, ואני קוראת מהדו"ח.

קארין אלהרר: בתל אביב 250, בעוד המהירות המותרת היא 50.

קארין אלהרר: בדרום – 145 מהירות סף בכביש, שהמהירות בו היא 70 קמ"ש.

קארין אלהרר: אלף אני אשמח לדעת מדוע נקבעו ספי המהירות כפי שציינתי, ובעוד מקומות.

קארין אלהרר: אני נתתי רק דוגמאות.

קארין אלהרר: ודבר שני שאני אשמח להתייחסותך, האם הם השתנו מאז הביקורת; ועוד שאלה שהיא באמת שאלה שאני חושבת שיש בה גם טעם כללי כזה, מה הטעם במצלמות מהירות, מקום שבו סף האכיפה כל כך גבוה?

קארין אלהרר: הרי אני לא מעלה בדעתי שמישהו, אתה יודע, אולי מקרים מאד מאד קיצוניים, שלא בשבילם אני מניחה הוצבו מצלמות.

<ירון בארי: אלף אני אגיד באמירה מקצועית מאד ברורה, מצלמות המהירות מפחיתות תאונות דרכים.

<ירון בארי: יש לנו נתונים, אפשר להציג אותם גם פה, שבמקומות שיש מצלמות מהירות, המהירות הממוצעת - - -

קארין אלהרר: מעצמן קיומן?

<ירון בארי: המהירות הממוצעת יורדת.

<ירון בארי: אין מצלמות מהירות שלאורך זמן צילמו על 250 קמ"ש.

<ירון בארי: אין דבר כזה.

<ירון בארי: יש כן דוגמאות למצלמות שהגיעו בכיול כזה ואחר ולקח תקופה של לא יותר משבוע-שבועיים, עד שכיוונו אותן למהירות שרצינו לקבוע אותן.

<ירון בארי: האם אנחנו מצליחים לכוון את המצלמות או לנצל את פרויקט המצלמות במלוא הפוטנציאל שלו?

<ירון בארי: התשובה היא לא.

<ירון בארי: ואם תשאלי אותי למה, אז זה בגלל שאין לי מועדי משפט.

<ירון בארי: אני לא אשלח לאנשים דו"חות – 600,000 דו"חות בשנה, שאחרי זה אני אבטל אותם ואני אקרא לבית הזה לשאול, למה ביטלתי כל כך הרבה דו"חות.

<ירון בארי: זה בדיוק ה - - -

קארין אלהרר: לא, אז אני לא מצליחה להבין - - -

תמר זנדברג: רגע, אבל למה - - -

קארין אלהרר: סליחה רק שנייה, אני אתן.

קארין אלהרר: ניצב בארי, יש משהו שאני לא הבנתי.

קארין אלהרר: אם אנחנו באים ואומרים שאין טעם בהגשת 600,000 דו"חות, מה שנשמע על פניו טיעון סביר - - -

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: למה?

קארין אלהרר: רגע, שנייה.

קארין אלהרר: על פניו, בהינתן העובדה - - -

מירב בן ארי: כי אין לו אפשרות - - -

תמר זנדברג: אבל הוא לא מערכת המשפט.

קארין אלהרר: שנייה, חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת בן ארי, בהינתן העובדה שמערכת בתי המשפט לא יודעת, אז למה?

<ירון בארי: אני אחדד.

חמד עמאר: אני חושב שהשאלה לא צריכה לפנות למשטרת ישראל.

חמד עמאר: אם משטרת ישראל באה ואומרת לך אני יכולה להפיק 600,000 דו"חות, אבל בתי המשפט לא יכולים לעשות יותר מ-90,000 דו"חות, מה הוא יכול לעשות?

קארין אלהרר: לא, אז למה צריך אותן?

חמד עמאר: אני בא ושומע את משטרת ישראל.

חמד עמאר: משטרת ישראל לא צריכה להתגונן בנושא הזה.

קארין אלהרר: אז איך הוא אוכף את החוק?

מירב בן ארי: בוודאי שזה שאלה אליהם.

איתן כבל: חברים, חברים, סליחה.

איתן כבל: חמד, סליחה.

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה לקבל תשובה.

<ירון בארי: אני אנסה לענות.

איתן כבל: לפני שאדוני ירון עונה, אני רוצה לעלות מדרגה בשאלה הזאת.

איתן כבל: תראה, אני לא מכיר הרבה אנשים שנולדו מרוח הקודש.

איתן כבל: זה לא משהו שפתאום, אתה יודע, אלה דברים שצריך לבדוק אותם - - -

יעקב פרי: לפני שאתה יוצא לדרך.

איתן כבל: לפני שאתה קונה בכלל.

איתן כבל: זאת אומרת אני רק רוצה להזכיר שנושא רכישת המצלמות, במקרה אני זוכר אותו כויכוח מאד מאד לא פשוט בתוך המערכת המקצועית.

איתן כבל: זה לא היה קליר קאט.

איתן כבל: ולבסוף, התקבלה החלטה לרכוש את זה.

איתן כבל: אבל זה אפילו מאד מפריע.

איתן כבל: זאת אומרת היה ברור שהמצלמות תייצרנה כמות גדולה מאד מאד של עבודה.

איתן כבל: עכשיו, מה העניין?

איתן כבל: פתאום אתה מסתכל לאחור בתרשים הזרימה, בסיפור הדרך, ואתה אומר סליחה, את כל זה עכשיו לבדוק?

איתן כבל: למה לא בדקו את כל זה קודם?

איתן כבל: בבקשה.

<ירון בארי: אז אני אגיד כך.

<ירון בארי: אני מזכיר ואומר, הפרויקט הוא פרויקט חדש.

<ירון בארי: הביקורת עלתה על מספר נקודות שקשורות לתחילת עבודת הפרויקט, שאת רובן תיקנו.

<ירון בארי: אחד הדברים עכשיו, אם צפו את זה לפני 10 שנים, המתכננים של הפרויקט, צר לי, לא הייתי בין המתכננים, אני לא יודע לענות על זה.

<ירון בארי: אבל כנראה, שאם זאת התוצאה, אז את זה לא צפו, אבל את זה יודעים כבר לא השנה ולא שנה שעברה.

<ירון בארי: אני אישית במשך השנה האחרונה שאני בתפקיד, נפגשתי גם עם מנהל בתי המשפט, גם עם כבוד השופט אביטל חן, בניסיון נואש למצוא עוד יום ועוד ארבעה דיונים כדי להוריד את העניין הזה.

<ירון בארי: ולכן יש פה בעיה מובנית של חוסר במועדי משפט וחוסר בשופטים.

<ירון בארי: זה אחד.

<ירון בארי: לשאלתך אם כך, למה לא נכבה את הפרויקט ולא נשתמש בו בכלל, כי הפרויקט גם כמו שהוא עובד היום, והמצלמות לא מצלמות, ונמצא פה פרופסור בר גרא, שהוא מומחה והוא יכול לתת את הסקירה המקצועית.

<ירון בארי: הן לא מצלמות רק במהירויות הגבוהות.

<ירון בארי: יש לנו שיטה בכל זאת להפעיל אותן בצורה יעילה, ויש לנו נתונים.

<ירון בארי: המצלמות, אם אתם רוצים אני מוכן לפרט, המצלמות מפחיתות מהירות ומורידות תאונות דרכים.

<ירון בארי: זאת עובדה.

<ירון בארי: זה המצב הנוכחי.

<קריאה: זה ממש לא נכון.

קארין אלהרר: סליחה, ניצב בארי, אני מתנצלת.

קארין אלהרר: אני פשוט חושבת שיש פה איזו שהיא הנחת יסוד.

קארין אלהרר: זו הנחת יסוד - - -

תמר זנדברג: שמה?

קארין אלהרר: שמצלמות מפחיתות את התאונות.

חמד עמאר: לא, זה לא הנחת יסוד אני חושב.

חמד עמאר: אני עברתי על הרבה מחקרים.

חמד עמאר: המצלמות הורידו את התאונות הקטלניות ב-19%.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חמד עמאר, אני אמרתי שלא - - -

חמד עמאר: לא, אבל זה לא הנחת יסוד.

חמד עמאר: אני אומר שיש מחקרים - - -

קארין אלהרר: לא, אבל אתה לא שמעת מה אני אומרת.

חמד עמאר: שמוכיחים שמצלמות מורידות מהירות.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חמד עמאר - - -

תמר זנדברג: לא, אז אולי זו הנחת יסוד שפשוט צריכה ל - - -

קארין אלהרר: יפה.

קארין אלהרר: תודה, תודה רבה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חמד עמאר, אם היית ממתין לסוף המשפט שלי, היית שומע שזאת הנחת יסוד שאני לא בטוחה שאני מסכימה לה, אבל דעתי - - -

תמר זנדברג: אבל לפחות צריכה להיבדק.

קארין אלהרר: טיפה סבלנות.

קארין אלהרר: אני פשוט שואלת מהיכן שאובה הנחת היסוד הזאת.

קארין אלהרר: האם היא מתוקפת איפה שהוא, מאיפה זה הגיע?

<ירון בארי: אני לא מתכוון, אלא אם תעשו על זה דיון עקרוני האם תפיסת המצלמות היא נכונה או לא נכונה.

<ירון בארי: זה טיעון אחד.

<ירון בארי: במצלמות הקיימות היום בשלוש השנים האחרונות במדינת ישראל, יש לנו נתונים שהמהירות הממוצעת איפה שמוצבות המצלמות ירדה ב-9%.

<ירון בארי: יש לנו צמתים שמצולמים שם עבירות אור אדום בעשרות תאונות דרכים פחות כל שנה.

<ירון בארי: זה הנתונים שיש לנו.

<ירון בארי: רוצים להתווכח על נתונים?

תמר זנדברג: לא, רגע, יש לכם גם נתון על הפחתת תאונות?

תמר זנדברג: הפחתת מהירות זה מצוין.

תמר זנדברג: באותם מקומות, כחלק מאותו נתון, יש לכם נתונים?

<ירון בארי: אז אני אתן לך רק תשובה אחת - - -

תמר זנדברג: אנחנו שואלים.

תמר זנדברג: יכול להיות שתגידו כן - - -

איתן כבל: גברתי, יש שאלה מקדימה.

איתן כבל: האם המצלמות מונחות במקום שהן עם פוטנציאל - - -

קארין אלהרר: אם רואים את זה בכלל.

מירב בן ארי: האם המצלמות בכבישים אדומים?

מירב בן ארי: האם המצלמות באמת נמצאות במקום שהן צריכות להיות, או במקום שאנחנו יודעים שהציבור ישלם כי הוא נוסע שם מהר.

איתן כבל: כמו בכביש 5, ליד הבית שלי.

<ירון בארי: הצבת המצלמות היא לא על פי שום החלטה - - -

מירב בן ארי: או איפה שיש חשמל.

<ירון בארי: על פי שום החלטה אישית של מישהו במשטרה.

<ירון בארי: יש ועדה ציבורית ברשות השופט בדימוס עזרא קמא, שקבע פרוצדורה שעל פיה אנחנו מציבים את המצלמות.

<ירון בארי: רק בשביל הדוגמא, בצומת קיבוץ גלויות וחיל השריון, יש ירידה של 53 תאונות דרכים לפני הצבת העמדה, ל-13 תאונות אחרי הצבת העמדה.

<ירון בארי: בכביש 2, קילומטר 57 לצפון, ירידה מ-39 תאונות לפני הצבת המצלמות ל-13 תאונות.

קארין אלהרר: ההסבר שלך לנתונים האלה, כי מצלמות מייצרות הרתעה?

<ירון בארי: כן.

קארין אלהרר: אוקיי, רק שנייה.

קארין אלהרר: אם המצלמות לגישתך באמת מייצרות הרתעה ואתה גם אומר באותה נשימה, או נאמר בדו"ח באותה נשימה, שההרתעה בעצם פוחתת כי אתה מאכן את המצלמה למצב כזה, שמהירות הרבה יותר גבוהה היא זאת שתשים בצידה דו"ח.

קארין אלהרר: אז אני פשוט שואלת – איפה ההרתעה מגיעה?

<ירון בארי: אלף אין ספק שאנחנו מאד רוצים להפעיל את המצלמות במלוא הפוטנציאל, כדי שיאכפו יותר טוב.

<ירון בארי: הנתונים שהקראתי פה זה הנתונים שמדברים על תקופת הדו"ח ובמציאות שהפרויקט לא מופעל במלוא הפוטנציאל, ועדיין הן מייצרות אכיפה.

<ירון בארי: ואני מזכיר, הבעיה היא לא במשטרת ישראל בזה שאנחנו לא שמים את המצלמות במלוא הפוטנציאל.

<ירון בארי: אין לנו מספיק שופטים.

<ירון בארי: הבעיה הזאת ידועה, הבעיה הזאת קיימת, נדונה פה באריכות בשבוע שעבר.

<ירון בארי: ואגב, הפתרון הוא לא בשמיים.

<ירון בארי: אני מעריך שסדר גודל של כעשרה שופטים ומספר תובעים להשלמה באגף התנועה, כמעט לחלוטין פותרים את הבעיה.

<ירון בארי: ובהנחה שמי שהחליט על זה, ולדעתי זו ממשלת ישראל, שהפרויקט הזה הוא חשוב, אז נוכל גם לנצל אותו יותר טוב ממה שאנחנו מנצלים אותו עכשיו.

עיסאווי פריג': אבל אתה לא עונה לה על השאלה.

עיסאווי פריג': אתה שוב חוזר על אותו דבר – חסר שופטים, חסר שופטים.

עיסאווי פריג': אתה לא עונה על מה שהיא אמרה.

עיסאווי פריג': אתה לא מתייחס למה שהיא אמרה.

קארין אלהרר: אני פשוט תוהה איך אפשר להגיד באותו משפט שמצלמות מייצרות הרתעה, ומן הצד השני ההרתעה הולכת ופוחתת.

קארין אלהרר: אתה גם מבין, כאשר המהירות שבגינה נתפס אדם כעובר עבירה, היא הרבה יותר גבוהה.

<ירון בארי: גברתי, לי יש נתונים איך המצלמות האלה בשלוש השנים האחרונות ובשנה האחרונה, הורידו את המהירות הממוצעת בכבישים, איפה שהן מוצבות והורידו את התאונות דרכים איפה שיש - - -

קארין אלהרר: ב-9%?

<ירון בארי: בחלק.

מירב בן ארי: לא, הוא נתן דוגמא למצלמה ספציפית.

מירב בן ארי: זה לא באמת אותם נתונים.

<ירון בארי: אם יש למישהו נתון שהמצלמות האלה גרמו למשהו הפוך, אני מוכן להתמודד איתו, אבל אני לא יכול להתמודד עם אמירות שאין בצידן נתונים.

קארין אלהרר: אוקיי.

עיסאווי פריג': אולי שיתייחס לשאלה שלי, להתייחסות הממצאים על ידי נציג מבקר המדינה, למה מחיקת הדו"חות, מחיקת כתבי האישום.

איתן כבל: זה מסמך דרך אגב, של הרשות, מהשנה, בפברואר 2016, שמתייחס לנושא המצלמות והוא קובע שהמצלמות הן כלי יעיל בכל העניין, בהסתמך על עבודת מחקר של אוניברסיטת בן גוריון.

איתן כבל: חברים, בואו לא ניכנס - - -

<ירון בארי: זה מחקר שהרשות הזמינה מלכתחילה כדי לנסות לבחון את היעילות - - -

קארין אלהרר: אוקיי, מאה אחוז.

קארין אלהרר: אני רק רוצה לדעת האם ספי האכיפה שונו.

מירב בן ארי: אז למה אין ירידה בתאונות הדרכים אם המצלמות כאלה מעולות?

איתן כבל: לא, הן רק כלי אחד, הן לא כל הכלים.

מירב בן ארי: אולי המיקום שלהן בעייתי?

מירב בן ארי: אולי הן לא נמצאות במקום שהן צריכות להיות?

מירב בן ארי: אולי יש פה בכלל איזה שהוא אינטרס אחר?

<ירון בארי: רק בשביל לסבר את האוזן, אנחנו היום, בשעה הזאת שאנחנו יושבים פה, אנחנו עם 12,000 דו"חות בלי מועד משפט.

מירב בן ארי: זו גם בעיה.

<ירון בארי: זו הבעיה.

מירב בן ארי: זה לא רק השופטים.

מירב בן ארי: זה גם המדיניות שאתם עושים - - -

קארין אלהרר: סליחה, אבל תתנו לו לענות.

<ירון בארי: אני מקווה שאני לא אואשם בזה שאני לא יושב פה ואנחנו עם 600 ו- 12,000 דו"חות.

קארין אלהרר: אוקיי, אני שואלת האם ספי האכיפה השתנו מאז הדו"ח?

<ירון בארי: ספי האכיפה מאז תקופת הדו"ח, תזכרו, הדו"ח מדבר על כמעט שנתיים אחורה.

<ירון בארי: אנחנו בפירוש, תוך כדי עבודת הוועדה שבדקה אותנו ובטח בשנה האחרונה, עברנו לשיטות אחרות שבטח אני לא אפרט את המהות שלהן פה.

<ירון בארי: אנחנו עושים כל מיני פעולות דינאמיות עם ה - - -, האם אנחנו לא מתחשבים במועדי המשפט.

<ירון בארי: אנחנו כן, אנחנו מתחשבים במועדי המשפט, זה פקטור לצערי וזה עלה בשיחה הראשונה שלי עם השופט שפיצר, בדיוק על העניין הזה שאנחנו מתחשבים במועדי המשפט, וזה משפיע לנו על ספי האכיפה.

<ירון בארי: התשובה היא חיובית.

קארין אלהרר: אני מבקשת, אני מבינה שאתה לא תוכל לדון בשיטות הדינאמיות במסגרת הדיון, בטח לא דיון משודר, ואני מבקשת שתעבירו לוועדה את השיטות הדינאמיות שעליהן אתה מדבר.

חמד עמאר: השאלה, השיטות הדינאמיות החדשות שאתה מדבר עליהן, כמה דו"חות מייצרים עכשיו בשנה ומתי התחלת לבצע את השיטות הדינאמיות החדשות?

חמד עמאר: אמרת בשנתיים האחרונות, אז כמה דו"חות אתה מייצר בשנה עכשיו, במקום 600,000?

<ירון בארי: תיכף אנחנו נמצא את הנתון המדויק כמה דו"חות של א/3, של המצלמות ויש לנו דו"חות.

<ירון בארי: בכלל, אני יכול להגיד לכם שמדובר על עשרות אלפי דו"חות בשנה.

איתן כבל: אני כבר מבקש מאדוני, כיוון שיתקיים דיון נוסף, מיוחד, שיעסוק בכל ענייני האכיפה, יחד עם השר ארדן וזה יהיה במפתח מאד רחב, אז אם אדוני כבר יוכל גם אז לתת לנו נתונים נוספים שהם פועל יוצא של דו"ח מבקר המדינה והתייחסות שלכם אל המצלמות והאופן שאתם פועלים במקטע הזה ובודקים אותם.

איתן כבל: במקטע הזה.

איתן כבל: אני רק רוצה להבהיר, אנחנו עוסקים היום בעניין מאד מגודר, שזה פעם אחת המצלמות ופעם שנייה אכיפה על ידי המשטרה וטיפול בתי המשפט בסנכרון שאמור להתקיים ביניהם.

איתן כבל: זה רק פרק אחד בתוך התהליך הכולל של התמודדות או הניסיון שלנו להתמודד עם הקטל בדרכים.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, אני רוצה גם שהמשטרה תתייחס, בדו"ח שדובר על מחיקה של דו"חות לקציני משטרה.

חמד עמאר: לא שמעתי התייחסות.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע התייחסות בנושא הזה.

חמד עמאר: זה חשוב הנושא הזה, שגם נשמע התייחסות לנושא הזה – האם הייתה מחיקה, לא הייתה מחיקה, איזה קצינים נמחק להם.

מירב בן ארי: על זה צריך דיון בפני עצמו.

חמד עמאר: לא, לא, לא, זה בדו"ח עצמו הפרק הזה, של המצלמות.

קארין אלהרר: תיכף נדבר על זה.

קארין אלהרר: אני שואלת מדוע נפסלו חלק מהאירועים שתועדו בשנת 2014.

<ירון בארי: המבקר מצא 1,400 דו"חות של שוטרים ואני אסביר את זה פה.

<ירון בארי: שוטר במילוי תפקידו צריך לנסוע לעתים בשיקול דעת, אבל נגד חוקי התנועה ובניגוד לכללי התנועה, ובתהליך הזה יש תהליך שאנחנו אמורים לבדוק האם הנסיעה הייתה באמת נסיעה מבצעית שנדרשה, ואם לא לשחזר לאותו שוטר דו"ח.

עיסאווי פריג': מי נתן את הדו"ח לשוטר?

קארין אלהרר: רק שנייה, תנו לו להשיב עד הסוף.

<ירון בארי: נמצאו בבדיקת המבקר 1,400 שוטרים שלא נמחק להם הדו"חות, אלא 1,400 שוטרים שלא טופלו.

<ירון בארי: אני אגב - - -

קארין אלהרר: כמה שוטרים לא טופלו?

חמד עמאר: 1,400.

<ירון בארי: 1,400.

<ירון בארי: המבקר מצא 1,400 שוטרים, כ-1,400 דו"חות שלא טופלו.

<ירון בארי: לא שנמחקו אלא שלא טופלו.

<ירון בארי: אני יכול להגיד שאנחנו, אגב זה נעשה טיפה לפני שהוצגה לנו הביקורת.

<ירון בארי: אני מיד עם תחילת תפקידי טיפלתי בזה.

<ירון בארי: כל 1,400 הדו"חות טופלו, ושוטר שצריך היה לשחזר לו דו"ח שוחזר, ומי שלא לא.

<ירון בארי: והדבר היותר חשוב, שהייתה, וזה חלק ממה שהביקורת לימדה אותנו, שהתהליך והשיטה והפרוססינג לא היה טוב.

<ירון בארי: הוא השתנה לחלוטין.

<ירון בארי: בשנה האחרונה ממשיכים לנסוע מאות שוטרים בפעילות מבצעית, ואני יכול להגיד שאנחנו נמצאים היום על אפס תלונות לא מטופלות.

<ירון בארי: ואגב, אפשר לקרוא גם את זה.

<ירון בארי: זה לא כל כך פופולארי להקריא את זה, אבל אפשר לקרוא בדו"ח המבקר שהוא מציין את הפעילויות שנעשו בכלל ובתחום הזה, בשנה האחרונה.

קארין אלהרר: כמה כתבי אישום הוגשו?

<ירון בארי: אני יכול להגיד היום שהנושא הזה מטופל ויש לנו היום אפס דו"חות, בטח מה-1,400, שלא טופלו.

קארין אלהרר: כמה כתבי אישום הוגשו?

<ירון בארי: כמה דו"חות שוחזרו.

<ירון בארי: זה נתון שאני יכול להגיד.

<ירון בארי: לא מעט מה-1,400 שוחזרו.

<ירון בארי: אין לי את הנתון פה, אנחנו נציג אותו לוועדה.

איתן כבל: אוקיי, גברתי, אני חושב שצריך לשמוע גם את מנהל בתי המשפט, אבל לפני כן אני רוצה להזכיר את מה שאני אומר וחוזר עליו כל דיון.

איתן כבל: שנה שעברה נהרגו בתאונות 355 בני אדם.

איתן כבל: אני ביקשתי, כדי שאנחנו נוכל גם להתקדם, שתיתן לנו את התמונה הנכונה ביותר.

איתן כבל: זאת אולי קצת עבודה טיפלה' סיזיפית, אבל היא תוכל לתת לנו תמונה הרבה יותר טובה.

<ירון בארי: הנתונים הועברו, כבודו.

איתן כבל: לא, אני לא - - -

<קריאה: הם בטח בדרך.

<שמואל אבואב: איתן, בשם הרשות הלאומית, כל נתון שקשור לבטיחות בדרכים מהרשות הלאומית - - -

איתן כבל: סליחה, סליחה.

איתן כבל: אני מבקש, אני אבדוק ובעקבות הבדיקה אנחנו נראה בדיוק.

איתן כבל: אני רוצה לדעת, איך אומרים, על הרוג-הרוג במובן הזה, כדי שפעם אחת תינתן לנו התמונה.

איתן כבל: אנחנו כל הזמן מתווכחים על המצלמות, על זה ואיפה ולמה.

איתן כבל: בסוף בסוף זה צריך להתכנס לתוך איזה סוג של חזרה ופעולות כאלה ואחרות שחוזרות, מבלי לזלזל בהרוג שנהרג באיזו שהיא נקודה מסוימת.

איתן כבל: בסוף אנחנו צריכים לנסות לאחוז את השור בקרניו, לא מקרי קיצון או פעולות יוצאות דופן.

איתן כבל: ואני מקווה, וזה מרכיב מאד מרכזי בבדיקה שלנו.

קארין אלהרר: עוד דבר שהייתי רוצה להבין לגבי ניצול מידע לצורך אקטיבי של עברייני תנועה.

קארין אלהרר: יש לכם יחידה, אדם, גוף, שמטפל במועדים לעבירה?

<ירון בארי: אלף, יש לנו יחידה מרכזית שמטפלת בזה ועובדת בתיאום עם המצלמות, וגם פה ליקוי שנמצא תוקן לאלתר וגם הצגנו את זה למבקר.

<ירון בארי: אני חייב להגיד שאנחנו נמצאים בימים אלה בהקמה תלויות משאבים, של שתי יחידות מאד חשובות.

<ירון בארי: אחת זה יחידה לאכיפת משאיות.

<ירון בארי: בוא נזכור במה אנחנו מתעסקים, אגף התנועה.

<ירון בארי: אנחנו עם תאונות מאד קשות, לרבות התאונה המאד מאד קשה בכביש מספר 1.

<ירון בארי: אגב במעלה החקירה הסתבר לנו, וזה קשור ליחידת המשאיות, הסתבר לנו שמעבר כנראה לאשמה של הנהג, יש שם כנראה אשמה יותר מתורמת של בכירים בחברה, ובכירים בחברה זומנו לאחרונה והיו אצלנו בחקירות ולדעתי זה הולך להתפתח לכיוונים של אחריות שילוחית של חברת ההסעות.

<ירון בארי: ואנחנו רוצים להקים, אפרופו החלטות ממשלה ואפרופו משאבים, יש המלצות, וידידי עוזי יצחקי יכול להעיד על זה, יש המלצות של לפחות שתי ועדות של משרד התחבורה להקים יחידה ייעודית לאכיפה של תחום המשאיות והרכב הציבורי.

<ירון בארי: זו יחידה אחת שאנחנו מתכוונים להקים.

<ירון בארי: והיחידה השנייה שאנחנו מתכוונים להקים, זה טיפול בעבריינות ובבריונות כביש, מה שמעצבן ומפריע לאזרחים, לכולנו, שתתבסס בעיקר על עבודה מודיעינית.

<ירון בארי: אלה שני דברים שהמפכ"ל החדש הנחה אותנו ואנחנו - - -

איתן כבל: דרך אגב, אני רוצה רק לומר גם לגברתי, ואני שמח שגם אדוני כאן, גם מנהל בתי המשפט, אני מתכוון להניח ולחדש הצעת חוק שהיו שותפים לה בדרכים כאלה ואחרות חמד עמאר וחבר הכנסת אורי מקלב ושר התיירות הנוכחי.

איתן כבל: הכוונה שלנו היא לגרום לכך שיתאפשר בכל הנוגע לנהגים ציבוריים, ברכב ציבורי או ברכב כבד, כשהוא בא להתקבל לריאיון עבודה הוא יהיה חייב להניח בקבלת העבודה את התיק שלו.

איתן כבל: שלא כמו שאנחנו מוצאים את עצמנו.

איתן כבל: היום זה אסור דרך אגב, אפרופו הדיון שלנו עם אגד - - -

עליזה לביא: שמעת מה שנציג אגד אמר.

איתן כבל: כן, כן, בגלל זה הלכנו כבר והתקדמנו.

איתן כבל: אתה מוצא את עצמך, כמעט כל הנהגים, אני לא רוצה להגיד כל, כי לא בדקתי את כולם, אדוני המבקר, אבל כמעט כל הנהגים שהיו שותפים בתאונות קשות מאד מאד, הסתבר שיש להם קופת שרצים גדולה מאד מאד וזה הרי לא מתקבל על הדעת, שאתה מפקיד בידי אדם, במידה מסוימת סוג של רוצח - - -

עליזה לביא: אתה זוכר מה הוא אמר על תיק הבטיחות?

איתן כבל: נכון, נכון.

איתן כבל: ואני אשמח מי מחברי הכנסת שגם יצטרף.

עליזה לביא: אני אשמח מאד להצטרף.

<קריאה: אתה צריך פה את משרד המשפטים לדיון.

איתן כבל: ברור, ברור.

איתן כבל: חברים, תודה על העזרה.

קארין אלהרר: אמרת שזה תוקן, אז רק מתי התחיל העניין של מעקב אחר עבריינים חוזרים?

<ירון בארי: זה נעשה כל הזמן.

<ירון בארי: היה איזה שהוא עדכון בין א/3, בין המצלמות, בין הפענוח לבין היחידה הזאת והעניין הזה תוקן.

<ירון בארי: אנחנו מטפלים ברצידיביסטים ובעבריינים מועדים לא רק דרך המצלמות, אבל הפרצה הזאת שהתגלתה על ידי המבקר, זה אחד מאותם ליקויים שאמרתי, שרובם תוקנו כבר.

קארין אלהרר: כמה דו"חות לרכבי המשטרה שלא בפעילות מבצעית ניתנו בשנת 2014?

<ירון בארי: אין לי את הנתון הזה פה.

<ירון בארי: אנחנו נספק אותו.

<ירון בארי: אני רוצה להגיד שוב, בשנת 2014, שנת קיום הדו"ח, היו 1,400 דו"חות סך הכל לרכבי משטרה, שבכולם, כל ה-1,400 האלה הטיפול התארך ולא הסתיים.

<ירון בארי: בתחילת שנת 2015, די מהר, לדעתי בחודשיים, גמרנו את הטיפול בכל ה-1,400 האלה ובכל אלה שכל הזמן מיוצרים לנו, כי מטבע עבודת המשטרה זה קורה.

<ירון בארי: ואני יכול להגיד היום שאנחנו נמצאים על אפס דו"חות לא מטופלים.

קארין אלהרר: הם התארכו מסיבה?

<ירון בארי: לדעתי השיטה לא הייתה מספיק טובה.

קארין אלהרר: השיטה?

<ירון בארי: השיטה לא הייתה מספיק, לא ניהלה מספיק בקרה על התהליך הזה, ומטבע הדברים, כשמשהו לא מפוקח מספיק, הוא לא קורה.

<ירון בארי: ולכן - - -

קארין אלהרר: איך השיטה שונתה היום?

קארין אלהרר: מה שונה?

<ירון בארי: תראי, אני חושב שכדאי לדבר על התוצאה, כי כבר מעל שנה העסק מטופל.

קארין אלהרר: אני חושבת שהשיטה מביאה לתוצאה גם.

<ירון בארי: היום יש פיקוח ובקרה של אגף התנועה על התהליך הזה.

<ירון בארי: מונו רפרנטים שלי, של קציני תנועה מול כל אגף במשטרת ישראל שמבצע בקרה עתית, וזה באחריות של האנשים שלי מול הגופים, לראות שהדברים האלה מטופלים.

<ירון בארי: יש תהליך וזה מטופל.

קארין אלהרר: בבקשה, חברת הכנסת לביא.

עליזה לביא: רק הערה קצרה.

עליזה לביא: הנושא הזה מאד קרוב אלי ואני משתדלת להגיע ולהקשיב לכל הדיונים, אבל אני רוצה לשתף אתכם שהגשתי לפני כשלושה שבועות שאילתה דחופה לשר לביטחון הפנים.

עליזה לביא: מסתבר שחברות, ואדוני דיבר על החוק שאני רוצה להצטרף אליו, חברות שמבקשות מהמשטרה את גיליון ההרשעות של הנהגים, הן לא מקבלות.

עליזה לביא: התשובה לכך והתואנה לכך שזה - - -

איתן כבל: אסור היום.

חמד עמאר: אסור, היום אסור.

<ירון בארי: אם ניתן את זה, יקראו לי לפה לשאול למה אני נותן נגד החוק.

עליזה לביא: אבל מה התשובה של המשטרה בעניין?

עליזה לביא: מה זה אסור?

עליזה לביא: למה אסור?

איתן כבל: נכון למה שאני בדקתי עד לרגע הזה - - -

עליזה לביא: אנחנו לא הבנו שזה על פי חוק.

איתן כבל: משרד המשפטים, ואני לא רוצה להיכנס.

איתן כבל: גם החוק לא קודם עדיין ו - - -

עליזה לביא: אבל זה החוק שאתה רוצה לקדם.

עליזה לביא: היום במצב הזה - - -

איתן כבל: לא, אני אומר גם בתהליך הכנת החוק, משרד המשפטים מאד לא אוהב, ואני אומר את זה בלשון המעטה, את התיקון הזה.

איתן כבל: אני כבר אומר לכם, גם משיחות שניהלתי גם עם אור ירוק, שגם ניסו לדחוף את ההצעה, תיקון לחוק - - -

עליזה לביא: אבל אם אפשר לקבל הבהרה, כי אנחנו לא הבנו.

עליזה לביא: תראה - - -

איתן כבל: כן, אבל נכון לרגע זה לא ניכנס ל - - -

<ירון בארי: גברתי, אני אענה בקצרה.

<ירון בארי: המצב החוקי היום לא מאפשר לי להעביר למעסיק - - -

קארין אלהרר: הוא צודק, עליזה.

<ירון בארי: מעסיקים אסרטיביים שרוצים, שולחים את הנהגים להביא את זה ואז אין בעיה, הם מקבלים את זה.

<ירון בארי: אני אשמח מאד אם המצב החוקי יאפשר לי את זה, או אם ישונה החוק.

<ירון בארי: אנחנו יותר מרוצים להעביר את זה.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, אבל אם אותן חברות ידרשו את זה מאותם נהגים שהולכים לקבל אותם, הם יקבלו את זה.

חמד עמאר: אנחנו לא צריכים לשנות חוק.

חמד עמאר: אנחנו לא צריכים - - -

איתן כבל: חמד ידידי, אני מבין את מה שאתה אומר, אבל לצערי זו יכולה להיות, כמו שאנחנו אוהבים לומר, זאת תהיה טעות - - -

חמד עמאר: אבל - - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה כשנשים בהיריון מגיעות וזה אחר כך עובר.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה צריך להיות מסודר, נקודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל הוא נתן תשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הניצב פה נתן תשובה והיא תשובה מאד חכמה והיא אומרת שהמעסיק יכול לבקש שהנהג ילך ויביא את הדו"ח.

איתן כבל: לא, זו לא הדרך הנכונה לעשות את זה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים שתהיה גישה לחברות לקבל את הדו"ח.

איתן כבל: בדיוק.

חמד עמאר: יש להם את האפשרות היום, אבל אנחנו רוצים לחייב אותן.

חמד עמאר: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.

קארין אלהרר: סליחה, יש כאן נציגה ממשרד המשפטים.

קארין אלהרר: אני מבקשת לשמוע את עמדת משרד המשפטים בעניין.

קארין אלהרר: בבקשה, עורכת הדין פיסמן.

<גבריאלה פיסכמן: כן, אז אני אסביר קודם כל מבחינת המצב החוקי היום.

<גבריאלה פיסכמן: היום יש את חוק המרשם הפלילי ואת תקנת השבים.

<גבריאלה פיסכמן: חוק המרשם הפלילי היום מתייחס למרשם פלילי תעבורתי באותו אופן שהוא מתייחס למרשם פלילי רגיל.

<גבריאלה פיסכמן: המרשם הזה חסוי על פי דין, הוא מובא רק לאותם גורמים שזכאים על פי דין להביא אותו בחשבון.

<גבריאלה פיסכמן: משרד התחבורה לעניין מתן רישיון כן רשאי להביא אותו בחשבון.

<גבריאלה פיסכמן: אנחנו עבדנו יחד עם משרד התחבורה על איזו שהיא הצעה שתיתן אפשרות להביא מידע בפני קציני בטיחות, שייתן להם אינדיקציה אחרת לגבי רמת המסוכנות של נגה.

מירב בן ארי: אבל זה כמו אנשים שעובדים עם נוער, אני חייבת לומר, כי אני 10 שנים עבדתי עם בני נוער, אני בתור מנהלת כשקיבלתי מדריך, אגב, גברים, לא נשים, יכולתי לקבל את התעודה והוא היה צריך להביא לפי החוק, שבה נאמר שאין לו שום הליכים פליליים בעניין של הנוער.

מירב בן ארי: אני אומרת, אולי צריך משהו ספציפי.

מירב בן ארי: אני יודעת שזה שונה, אבל אני אומרת אבל אם יש לך משהו כזה היום - - -

קארין אלהרר: בואי ניתן לה להשיב.

<גבריאלה פיסכמן: לא, אז רק גוף שזכאי על פי דין לקבל את המידע יכול לקבל את המידע.

חמד עמאר: אותו בן אדם יכול לקבל את המידע על עצמו?

<גבריאלה פיסכמן: האדם יכול לקבל - - -

קארין אלהרר: כן, כן.

חמד עמאר: אז אותם קציני בטיחות, כמו שאמרתי, יכולים לדרוש את זה.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה, תודה רבה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לתת לה להשלים.

חמד עמאר: אני לא אקבל אותו לעבודה אם לא - - -

איתן כבל: חמד, זה לא נכון לעשות את זה ככה.

<גבריאלה פיסכמן: אני מנסה להשיב.

<גבריאלה פיסכמן: אדם זכאי לקבל לגבי עצמו את המידע, אבל אם הוא הולך ומעביר את המידע הזה על פי דרישת המעסיק, בעצם המעסיק עובר עבירה.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה רבה.

איתן כבל: חברה, חבל.

איתן כבל: באמת, זה כבר להתברבר במקום.

איתן כבל: זה ברור, נקודה.

איתן כבל: די.

קארין אלהרר: אני מבקשת לחזור לאדוני הניצב.

קארין אלהרר: לגבי ביטול דו"חות לבכירים, האם נבדקו שוב המקרים של הקצינים הבכירים?

<ירון בארי: לא רק שנבדקו, נעשו שתי פעולות.

<ירון בארי: אחת, אנחנו שחזרנו - - -

<גיורא רום: מה זה קשור לדו"ח?

קארין אלהרר: זה מאד קשור לדו"ח.

<ירון בארי: אחת, אנחנו שחזרנו - - -

קארין אלהרר: אתה רוצה את ההסבר המדויק, או שאתה מסתפק בכותרת?

<גיורא רום: כן, צריך גם את ה - - -

איתן כבל: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<גיורא רום: שמי גיורא רום, ואני אזרח.

<גיורא רום: מה זה קשור פה לדו"ח על המצלמות?

קארין אלהרר: זה בוודאי קשור לדו"ח על המצלמות.

<קריאה: אלוף במילואים, הוא היה ראש רת"ע והוא מועמד לעמוד בראש הרשות לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: הדו"ח התייחס לנקודה הזאת.

קארין אלהרר: בוודאי שהדו"ח התייחס לנקודה.

<גיורא רום: זה דו"ח שלם.

<גיורא רום: זה מזכיר לי את הערכת המצב של אמ"ן, שהיינו קוראים.

<גיורא רום: יש הערכה של איזה 100 עמודים ויש שם איזו הערה קטנה - - -

קארין אלהרר: אני אגיד לך למה זה חשוב.

קארין אלהרר: מבקר המדינה הצביע בדו"ח על תרבות ארגונית מאד בעייתית במשטרה.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין, ברשותך, רק אם תרשה, אני מנסה להבין האם הדבר הזה השתנה או האם הוא מתקיים.

קארין אלהרר: לתפיסתי, ואתה יודע מה, יכול להיות שאני טועה, לתפיסתי משטרת ישראל אמורה להוות דוגמא ומופת.

קארין אלהרר: ואם יש בעיות בעניין הזה אצל הדוגמא והמופת, אז אנחנו בבעיה כחברה.

איתן כבל: מה שנקרא בארזים.

<גיורא רום: מה זה קשור בכל העניין של קבלת - - -

תמר זנדברג: אבל הכנסת בוחרת על מה לדון.

חמד עמאר: מה זאת אומרת?

חמד עמאר: אתה תקבל לנו איך לנהל את הדיון כאן?

תמר זנדברג: הכנסת בוחרת על מה לדון.

תמר זנדברג: יש יושבי ראש לוועדה.

חמד עמאר: אם כל הכבוד.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: תודה רבה.

עליזה לביא: אולי לא הורגלנו לקרוא סקירות של אמ"ן, אבל אנחנו מבינים את העבודה שלנו.

קארין אלהרר: כן, בבקשה, אדוני הניצב.

איתן כבל: גיורא, כבר נסענו, אנחנו כבר לא-.

איתן כבל: סליחה, כדי לסבר את האוזן לאדוני המועמד.

איתן כבל: אנחנו כבר נסענו מהסיפור ששוחחנו עליו של מסירת הדו"ח.

איתן כבל: יושבת הראש הוועדה כבר התקדמה בתהליך והיא מבקשת סביב נושא המצלמות לקבל מידע נוסף ביחס לדברים שכתב מבקר המדינה, כי בכל זאת ולמרות הכל, המשטרה היא ארזים.

איתן כבל: סוג של ארזים.

איתן כבל: ובעניין הזה, לפני שאנחנו הולכים לעסוק באזרחים, אנחנו רוצים לדעת איך זה מתקיים במשטרה, שהיא הגוף המרכזי.

איתן כבל: זה הכל.

קארין אלהרר: בבקשה, אדוני.

<ירון בארי: אני אנסה לענות כמו ארז.

איתן כבל: אני לא יכול להגיד על עצמי ארז.

<ירון בארי: אני לא אמרתי על עצמי, זה אתה אמרת.

<ירון בארי: אני אתייחס.

<ירון בארי: תראו, המבקר מצא שלושה מקרים, או ארבעה מקרים, שבהם דיווחים של קצינים בכירים על אירועים שבגינם הם נסעו בצורה מהירה, היו צריכים בדיקה נוספת.

<ירון בארי: אנחנו בדקנו.

<ירון בארי: עשינו שני דברים.

<ירון בארי: הדבר הראשון, בדקנו מחדש את התיקים האלה.

<ירון בארי: בשלושה מקרים מצאנו שאכן סגירת התיק ושיוכו לפעילות המבצעית, הייתה טעות, הייתה שגיאה.

<ירון בארי: אז קודם כל שחזרנו לאנשים האלה את הדו"חות שהיה אפשר לשחזר.

<ירון בארי: הדבר השני, בגלל החומר שאנחנו רואים להתנהגות כזאת, ואם זאת הייתה תרבות במשטרה, אני דוחה, זה לא תרבות, כי במקום שיש תרבות אז לא מטפלים בזה, כי זה התרבות.

<ירון בארי: זאת לא התרבות.

<ירון בארי: אחד, שחזרנו לאנשים את הדו"חות.

<ירון בארי: הדבר השני, מונתה קצינה בודקת בדרגת תת ניצב, שעורכת בדיקה.

<ירון בארי: לדעתי היא תיגמר ממש בימים הקרובים.

<ירון בארי: ישבנו אתמול ושמענו את סטאטוס החקירה, והנושא הזה, המשטרה מתייחסת אליו בכובד ראש, כשאני אגיד בזהירות, ובלי לפגוע באף אחד, אני לא מכיר את זה בגופים ציבוריים אחרים.

<ירון בארי: הייתה בעיה, איתרנו את הקצינים, טיפלנו, מבקר המדינה יודע בדיוק מה עשינו.

<ירון בארי: מונתה קצינה בודקת, שעוד השבוע הייתה בקשר עם מבקר המדינה לקבל עוד חומרים, ואני מבטיח פה שהדין ימוצה עם כל מי שחרג מהנורמות וחרג מהתרבות הלא זו שקיימת במשטרה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: מר חיו, אתה רוצה להתייחס?

<יובל חיו: אני אתייחס לשני דברים.

<יובל חיו: אלף למספר של ה-1,400.

<יובל חיו: אכן נעשית פעולה על ידי המשטרה.

<יובל חיו: כן נכון לציין שהטיפול בחלק מ-1,400 הדו"חות הללו, היה טיפול של מחיקת הדו"חות, כי כבר חלה התיישנות.

<יובל חיו: כלומר, הבעיה של אי טיפול התמשכה כבר זמן רב, עד לכדי כך שהיה צריך למחוק חלק מה-1,400.

<יובל חיו: זה נתון שעובדתית צריך להכיר אותו.

<יובל חיו: ההערה השנייה, שלגבי אותם קצינים בכירים אני כן יכול שאנחנו נמצאים בקשר עם המשטרה בנושא הזה, ואנחנו מתרשמים שנעשית בדיקה רצינית.

<יובל חיו: אגב, מהתרשמותנו, חוזקה של הבדיקה הזו, שהיא גם מנסה לחבר בין האירועים הפרטניים האלה לבין הבעיה של הטיפול המערכתי של המשטרה בדו"חות הקצינים.

<יובל חיו: ומהבחינה הזו של הקצינים הבכירים, ההתרשמות שלנו היא בהחלט שהמשטרה מבצעת פעולה רצינית בנושא.

קארין אלהרר: אנחנו מברכים על כך.

עיסאווי פריג': אני רק רוצה לגוון את הסוגיה.

עיסאווי פריג': 1,400 הדו"חות האלה שנתנו לשוטרים, שהיו על אזרחי וניתנו להם הדו"חות.

<ירון בארי: לא, לא, לא.

חמד עמאר: זה רכב משטרתי שנתפס.

עיסאווי פריג': מי נותן דו"ח לרכב משטרתי?

<ירון בארי: אני אסביר, אדוני.

קארין אלהרר: זה מצלמה.

חמד עמאר: זה מצלמה שצילמה.

חמד עמאר: בואו לא ניקח את כל הדיון לנושא הזה.

קארין אלהרר: טוב, אוקיי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: יש פה נציג שב"ס?

<קריאה: אני מציע שנשמע את בתי המשפט.

קארין אלהרר: כן, כן, בסדר גמור.

קארין אלהרר: הנהלת בתי המשפט, השופט שפיצר, מועלות כאן טענות קשות וכבדות משקל.

קארין אלהרר: בעצם משטרת ישראל באה ואומרת במילים אחרות, על תקן הפרשנית, אנחנו רוצים לעשות עבודתנו נאמנה ואפילו יצאנו לדרך של פרויקט מאד מאד גדול עם מצלמות ועם כלי שנבדק ונמצא שהוא יעיל בהתרעתו.

קארין אלהרר: אבל אנחנו לא באמת.

קארין אלהרר: ידינו קשורות מאחורי גבינו.

קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים באמת לעשות את עבודתנו, כי הנהלת בתי המשפט לא ערוכה לעניין.

<מיכאל שפיצר: שלום לכולם.

<מיכאל שפיצר: אני מבקש קודם כל להתחיל בדברים של דו"ח המבקר, שמדבר על שיתוף הפעולה בכל מה שקשור בהנהלת בתי המשפט ושרת המשפטים, על הנהלת בתי משפט בשיתוף משרד לביטחון פנים והמשטרה, לקבל החלטה מוסכמת לשם השגת מתאם בין מספר השופטים, מספר כתבי האישום ומספר מועדי הדיון בכל אזור שיפוט וכו'.

<מיכאל שפיצר: צריך לומר שלהנחיה הזאת של מבקר המדינה אנחנו מחוברים כבר שנים רבות.

<מיכאל שפיצר: בשנת 2011 סוכמה עבודת ועדה גדולה, כשהתברר שאנחנו מצויים בפני אותה שוקת שבורה של 1.2 מיליון דו"חות, על 30 שופטים.

<מיכאל שפיצר: זה היה בלתי אפשרי.

<מיכאל שפיצר: אנחנו לא מתקצבים את עצמנו.

<מיכאל שפיצר: לא אנחנו קובעים את מספר התקנים, ובאמת נעשתה עבודת מטה משותפת.

<מיכאל שפיצר: הגענו לסיכום עם המשטרה שכלל תעדוף עבירות, כשהעבירות החמורות, תיקי טלטלן מה שנקרא, או תיקים אדומים.

<מיכאל שפיצר: נקבעו כמויות שמיעה לשופט, נקבעו כמויות הגשה, וזה עבד להפליא.

<מיכאל שפיצר: יעיד על כך ניצב ברונו שטיין.

<מיכאל שפיצר: אין פיגורים בבתי המשפט לתעבורה.

<מיכאל שפיצר: גם היום אין פיגורים, אין הצטברות של תיקים ישנים, הם עובדים על המלאי השוטף שלהם.

<מיכאל שפיצר: ממוצע הזמן לשמיעת תיק תעבורה נע בין שלושה לשישה חודשים.

<מיכאל שפיצר: תיקים יותר קשים לוקחים קצת יותר זמן, תיקי גרם מוות לוקחים קצת יותר, אבל באופן גורף, בתי המשפט לתעבורה מתנהלים, עובדים על המלאי השוטף.

איתן כבל: סליחה, אדוני, יכול להיות, אני לא יודע.

איתן כבל: היה לנו כאן דיון בשבוע שעבר והנתונים שהונחו בפנינו לא תאמו את מה ש - - -

<מיכאל שפיצר: אדוני, אני מוכן ל - - -

איתן כבל: ברשותך, עוד משפט.

איתן כבל: אדוני, אני יודע על כך שבשנת 2014 אם אינני טועה זה היה ממוצע 5.9, והייתה בשנת 2015 ירידה ל-5.4, אם אינני טועה.

איתן כבל: אבל אלה הנתונים וזה לא דומה למה שאתה אומר.

איתן כבל: הזמן שתיק, מהרגע שהוא - - -

<מיכאל שפיצר: אני חושב שחמישה חודשים לתיק תעבורה, אם תיקח בחשבון שבתיקים היותר מורכבים גם מעורב עורך דין או סניגור ציבורי, חמישה חודשים לניהול של תיק תעבורה מראשיתו ועד סופו, זה זמן סביר ביותר.

איתן כבל: למה אני אומר את זה, ברשותך, כיוון שאחת הטענות המרכזיות שהועלו כאן על ידי גורמי המקצוע, ואינני מתיימר להיות איש מקצוע, אבל הנקודה המרכזית נגעה לעובדה של לו"ז הטיפול.

איתן כבל: זאת אומרת היה אפילו ויכוח מקצועי, שלא הייתה לי עמדה ברורה בו, שנגע לעובדה שאמרו השאלה כמה חומרת העונש תהיה גדולה היא פחות חשובה אל מול הצורך לתת את העונש כמעט בזמן אמת – זו הרתעה הרבה יותר גדולה מאשר אפילו החמרת הענישה.

איתן כבל: אני שוב אומר את זה, זה רק מה שנאמר כאן על ידי גורמי מקצוע, הן מהמשטרה והן מטעם עורכי דין.

<מיכאל שפיצר: לעומת העבר, שבו אנשים היו מגיעים לבית משפט על עבירות דומות כעבור שנה וחצי שנתיים וגם יותר, היום העניינים מסתיימים, ההליכים מסתיימים תוך חודשים ספורים.

<מיכאל שפיצר: אנחנו חושבים שחמישה-שישה חודשים לניהול של תיק תעבורה משמרים את האפקט של ההרתעה, משמרים את האפקט של דיון יעיל.

איתן כבל: אני רוצה ברשותך לצטט דברים שאמר ראש אגף התנועה.

<מיכאל שפיצר: אני ברשותך רק רוצה להשלים.

איתן כבל: זה חשוב.

איתן כבל: סליחה, אני מתנצל.

איתן כבל: הוא אמר – ברגע שאנחנו ישבנו בדיון, 12,000 דו"חות ללא מועד דיון.

<ירון בארי: הנתון הזה לא השתנה לצערי.

<ירון בארי: זה היה לפני שבוע, אדוני.

איתן כבל: בסדר, יכול להיות שאולי זה גדל.

<מיכאל שפיצר: אני רוצה לומר משהו.

<מיכאל שפיצר: התחלתי לומר, אדוני יושב הראש, שעבדנו עם המשטרה בתיאום מלא, עד המצלמות, עד ה-א/3.

<מיכאל שפיצר: ה-א/3 נחת עלינו כרעם ביום בהיר, אף אחד לא דיבר איתנו מראש.

קארין אלהרר: לא היה תכלול ביחד?

<מיכאל שפיצר: לא.

<מיכאל שפיצר: הודיעו.

<מיכאל שפיצר: כשהיה תכלול, גברתי, העסק עבד.

<מיכאל שפיצר: לא היה תכלול.

<מיכאל שפיצר: העניין הזה נחת עלינו כרעם ביום בהיר.

<ירון בארי: לא הייתם שותפים?

<ירון בארי: סליחה שאני מתפרץ, באמת סליחה, אבל לא הייתם שותפים לשום עבודת מטה שהייתה?

<מיכאל שפיצר: לא.

<מיכאל שפיצר: לא שאני יודע.

<מיכאל שפיצר: לא בזמני ולא - - -

<ירון בארי: לא, בסדר, גם אני לא יודע כי גם אני לא יודע.

איתן כבל: זה רק 130 מיליון, למה צריך?

חמד עמאר: 136.

<מיכאל שפיצר: ויחד עם זה, אני מבקש לומר שכשהתברר לנו שיש כאן בעיה, עשינו את המיטב במסגרת 42.5 השופטים.

<מיכאל שפיצר: חצי זה לא חצי שופט, זה שופט שעושה חצי תעבורה חצי בנוער באילת.

<מיכאל שפיצר: ועשינו היערכות על העניין הזה בעקבות פגישה שהייתה לנו עם ניצב ירון בארי ועם הצוות שלו.

<מרדכי בהירי-דואני: הגידול בכמות השופטים, אני רק רוצה להבהיר בשם הרשות, נבעה מ - - -

איתן כבל: שם ותפקיד, תמיד.

<מרדכי בהירי-דואני: מרדכי בהירי-דואני, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי בהירי-דואני: רק להוסיף למה שאומר מר מיכאל שפיצר, זה שלמעשה הגידול בכמות השופטים, מכ-32 ל-42, נובעת מתקציב שהרשות הלאומית מעבירה מדי שנה לעשרה שופטים ושובליהם, על מנת לזרז את הטיפול באותם - - -

<מיכאל שפיצר: בוא גם נזכיר את המועד.

<מיכאל שפיצר: זה היה בשנת 2007, כשעוד לא פיתחו בכלל את המצלמות האלה.

<מרדכי בהירי-דואני: נכון.

<מיכאל שפיצר: זה בא לתת מענה על העבר הקודם.

<מרדכי בהירי-דואני: נכון.

<מרדכי בהירי-דואני: על - - - ל-33% תוספת בכוח האדם, זה גם לגבי הקודם.

<מיכאל שפיצר: ומה שאני מבקש לומר, שההיערכות כללה גם ניוד תיקים בין מחוזות.

<מיכאל שפיצר: במקומות פחות עמוסים אנחנו מעבירים תיקים ממקומות עמוסים יותר למקומות עמוסים פחות.

<מיכאל שפיצר: כל שופט תעבורה קיבל על עצמו, אנחנו עושים עכשיו מבצע לקראת הפגרה, 360 תיקים נוספים על המכסה השוטפת שלו, תיקי א/3, שזה נותן מענה לכ-15,000 תיקים.

<מיכאל שפיצר: הצענו למשטרה, ואני מקווה שנגיע איתם גם לסיכום בעניין הזה, פיילוט במחוז צפון.

<מיכאל שפיצר: קלטנו לאחרונה שופטת ערבייה, והיא הייתה מוכנה לשמוע דיונים בימי שישי.

<מיכאל שפיצר: אנחנו פנינו למשטרה בעניין הזה.

<מיכאל שפיצר: אני מקווה שגם הדבר הזה יסתייע.

<מיכאל שפיצר: זה גם ניסיון לתת מענה.

<מיכאל שפיצר: בסך הכל אנחנו משתדלים להתמודד עם הדבר הזה, שנפל עלינו ללא תיאום.

<מיכאל שפיצר: ועוד דבר שאני מבקש לומר, יש גם את תיקון 112 - - -

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את האין תיאום הזה, אני חייבת לומר.

קארין אלהרר: נפלא מבינתי איך יוצאים למהלך כזה גדול, משמעותי, בסך הכל עם מטרה חיובית מאד – ואין תיאום בין המשרדים הממשלתיים שאמורים לבצע את העניין?

<מיכאל שפיצר: אני רוצה לומר שוב, אנחנו באמת כלים שלובים.

<מיכאל שפיצר: המערכות הן כלים שלובים.

<מיכאל שפיצר: ברגע שהמפלס עולה כאן, הוא חייב להתיישר בכל מקום אחר.

<ירון בארי: אני חושב, ויושבים פה נציגי מבקר המדינה, שיושבים שם מאחור, ואנחנו אחרי הרבה שעות דיונים איתם, שלהגיד שמערכת בתי המשפט והנהלת בתי המשפט אז לא היו חלק מהתהליך, זה בניגוד למה שכתוב בדו"ח מבקר המדינה.

<ירון בארי: אני חושב שזה בניגוד ל - - -

<מיכאל שפיצר: תראה לי איפה זה כתוב בדו"ח.

קארין אלהרר: יובל, אתה יכול להאיר את עינינו בעניין הזה?

<יובל חיו: אני חייב לומר, מדובר פה על תהליכי עבודה שנעשו לפני 10 שנים.

<יובל חיו: אנחנו במסגרת הביקורת שלנו לא בדקנו אותם.

<יובל חיו: אני גם יכול להגיד לכם שמעשית היום במערכת הממשלתית יש קושי להגיע למסמכי עבודה - - -

איתן כבל: מצליחים לקרוא את כתבי הרמב"ם.

<יובל חיו: אנחנו בקושי מגיעים למסמכי העבודה.

<מיכאל שפיצר: סליחה רגע, ניצב בארי אמר שזה בניגוד לדו"ח, אז אולי אפשר לראות איפה בדו"ח?

<יובל חיו: אז אם הוא יבהיר לי על איזה ניגוד, אני אענה על כך.

<ירון בארי: אני מזכיר שהיו חליפות מכתבים החל משנת 2007 ולאחר מכן עם הרשות הלאומית.

<ירון בארי: זה הכל מופיע פה.

<ירון בארי: אני חושב שהרעם ביום בהיר הוא קצת נוגד את מה שאני גם, כנראה גם אתה לא היית שם וגם אני לא הייתי באותה תקופה, אבל זה קצת קשה להגיד, לקבל את זה שאנחנו ישבנו ופתאום גילינו שיש מצלמות א/3.

<ירון בארי: זה תהליך שהיה.

<ירון בארי: ואגב, מצלמות א/3, נכון שזה לא הרבה שנים, אבל זה כבר 4 שנים שהיה אפשר לעשות מעשה ולתקן, מעבר לשופטת ביום שישי בנצרת, שאני מקווה שנצליח למצוא את הפתרון האחר.

עיסאווי פריג': טוב, יש בעיה, מה הפתרון?

קארין אלהרר: ניצב בארי, סליחה.

חמד עמאר: יש גם פתרון.

חמד עמאר: יש בעיה, יש פתרון.

חמד עמאר: רק צריך לעשות את זה.

קארין אלהרר: סליחה, חבר הכנסת עמאר.

דב חנין: אנחנו חברי הכנסת, אנחנו צופים היום במחזה?

חמד עמאר: כן, אנחנו צופים במחזה.

<מיכאל שפיצר: אני מבקש עוד משפט.

קארין אלהרר: מיד, אחרי שהוא יסיים.

<מיכאל שפיצר: אני מבקש להשלים עוד משפט, והוא שגם יש דלתא בין העבירה לבין בית המשפט והדלתא היא קנס.

<מיכאל שפיצר: מונחת כאן על שולחנה של ועדת הכנסת, ועדת הכלכלה, מונחת הצעת חוק תיקון 112 לפקודת התעבורה - - -

איתן כבל: דרך אגב, אני רוצה רק להעיר לפרוטוקול כבר.

איתן כבל: אנחנו אלף נביא את התיקון, אבל אני מבקש גם לומר גם לפרוטוקול, כיוון שזה נשמע כאילו יש פה איזה גורם שחוסם בגופו את תיקון 112, שום דבר לא נתקע אצלנו.

איתן כבל: העניין הוא כזה, יש שאלות שעולות ונובעות מהתיקון הזה, שאלות קשות, לא פשוטות.

איתן כבל: אני אקיים דיון גם היועצת המשפטית, ולכשנשת

איתן כבל: כנע אנחנו נביא את זה.

איתן כבל: אנחנו עובדים גם היום עד אחת עשרה בלילה כדי שדברים יקרו, כולל ראשון, כולל חמישי.

איתן כבל: אנחנו לא אלה שנעצור את המלחמה בתאונות הדרכים.

<מיכאל שפיצר: ושם יינתן מענה לא מבוטל לחלק גדול מהעבירות שייפתרו, לאו דווקא בבית המשפט, שכנראה הן לא צריכות להגיע לבית המשפט.

חמד עמאר: אדוני מנהל בתי המשפט, אנחנו כבר ראינו תחקיר בטלוויזיה לפני שבוע, שבועיים בנושא של בתי המשפט ובתי המשפט לתעבורה, הדלת המסתובבת ששם.

חמד עמאר: האם ראית את זה והאם אתם נקטתם בצעדים אחרי שראיתם את התחקיר שהיה.

<מיכאל שפיצר: ראינו.

<מיכאל שפיצר: זה לא היה בדיוק תחקיר, זה היה יותר - - -

חמד עמאר: כתבה על הנושא של הדלת המסתובבת.

<קריאה: אנחנו לא רואים טלוויזיה בשבת.

<מיכאל שפיצר: השידור לא היה בשבת.

חמד עמאר: צולם ביום חולם.

<מיכאל שפיצר: וגם יש שידורים חוזרים.

<מיכאל שפיצר: הכמות הקבועה היא 80 תיקים.

<מיכאל שפיצר: יש מנגנון עבודה מאד מסודר עם התביעה המשטרתית בבתי המשפט לתעבורה.

<מיכאל שפיצר: ונכון שהתור מצטלם רע, אבל בסופו של יום, בעבודה המשותפת שלנו עם המשטרה, העבודה המשותפת עובדת היטב.

<מיכאל שפיצר: יש תובעים בחוץ, יש שיח עם הנאשמים עוד לפני הכניסה לשופט.

<מיכאל שפיצר: תיקים רבים מסתיימים בדיאלוג בין התובע לבין הנהג בעסקת טיעון.

חמד עמאר: הסדרי טיעון, אני לא נגד, אבל שם לא - - -

<מיכאל שפיצר: אני רוצה לומר, בתיקי תעבורה, כשאדם צולם על מהירות מופרזת ואין לו מי יודע הרשעות קודמות, אז העניין די סביר שזה יסתיים איתו בהסדר טיעון בסופו של יום.

<מיכאל שפיצר: הוא מקבל את הקנס, מקבל את הנקודות, מקבל על זה על תנאי.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת יעקב פרי.

איתן כבל: ואחריו, דרך אגב, אני רוצה כבר לומר מי הבא בתור שידבר, אירית מזרחי.

איתן כבל: בנה נהרג בצומת תל נוף.

<ירון בארי: אני רק מאד מבקש, כי הדו"ח הזה הוא חשוב לנו, אני מבקש שיובל או אני נקריא.

<ירון בארי: יש פה נתון שבכל השנים האלה הייתה עבודת מטה מסודרת.

<ירון בארי: כנראה התוצאות שלה הן לא טובות, אבל הנהלת בתי המשפט הייתה עמוק בתוך העניין הזה וכנראה שמצאו את החומר.

<יובל חיו: אני כן מוצא לנכון להפנות לפרק שנקרא תקינת שופטי תעבורה לפרויקט א/3 והפרק הזה בהחלט מצביע על קשרי עבודה שמתקיימים למן דצמבר שנת 2006, בין המערכות השונות שעסקו בנגזרת הזו, ומבחינת העובדות, העובדות האלה הן - - -

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: אנחנו נקיים אחר כך אולי דיון קצר על פנינו לאן.

קארין אלהרר: גברתי, בואי תפסתי את מקומך ליד חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

קארין אלהרר: קודם כל חבר הכנסת יעקב פרי ואת מיד אחריו.

קארין אלהרר: בבקשה.

יעקב פרי: גברתי יושבת הראש, אדוני יושב הראש, אדוני המבקר.

יעקב פרי: זה מזעזע להיחשף לנתונים המדאיגים בכל הנוגע לעלייה בתאונות הדרכים וכל מילה מיותרת.

יעקב פרי: אבל צריך באותה נשימה להגיד, שזה גם מזעזע, לטעמי, לבחון את הירידה הדרמטית במספר ניידות המשטרה וביכולת האכיפה של המשטרה, לחסר שישנו בבתי המשפט ואני אומר את זה בעדינות, אבל אני רוצה לומר שכשאתה קורא את הדו"ח האחרון של מבקר המדינה, אתה לא יכול שלא לומר את המילים בצורה הברורה והפשוטה ביותר.

יעקב פרי: זהו כשל מערכתי.

יעקב פרי: לא רק בנושא של שיתוף פעולה, לא רק בנושא של חסר תקנים, אלא מסתבר כנראה שלא בודקים מראש מה ייצרו ומה עשויות לייצר או עלולות לייצר המצלמות הללו, ואז משקיעים כסף, כפי שציין פה מבקר המדינה – 136 מיליון שקלים, ובסופו של דבר אנחנו עדים לממצאים באמת הקשים, אם זה של מחיקה ואני חושב שהנושא של 1,400 דו"חות המשטרה, שהם באמת ראויים לדיון, אבל הם לא העניין העיקרי והמהותי.

יעקב פרי: כי אני מעריך שבתוך אותם 1,400 היו שוטרים שנסעו נסיעה מבצעית וכל מיני דברים מן הסוג הזה, ואני לא חושב שזה הלו"ז של העניין.

יעקב פרי: אני חושב שמה שהוועדה לביקורת המדינה וועדת הכלכלה צריכות לנסות לעשות, זה באמת לתת את אותם משאבים, לגרום ליתר שיתוף פעולה במשטרת ישראל, לתגבר את משטרת ישראל בנושא האכיפה, כי זה לא, איך אומרים, לטעמי, ולא בגלל שאני יוצא מערכת הביטחון, אני חושב שזו תהיה טעות "להתנפל" על המשטרה, כמו שזאת תהיה טעות להתנפל על בתי המשפט.

יעקב פרי: אלה האמצעים שיש להם.

יעקב פרי: עם האמצעים האלה הם מנסים לעשות את הכי טוב, כך אני מאמין.

יעקב פרי: לא שאין ליקויים, לא שאין תקלות, אבל אם אנחנו נשב כאן ונרד על המשטרה או נרד על בתי המשפט או נרד על חוסר שיתוף הפעולה, בסופו של דבר אנחנו לא נועיל.

איתן כבל: ידידי פרי, אני מאד מעריך את מה שאתה אומר, אבל יחד עם זאת ובצורה הזאת אף אחד לא יהיה אשם בישראל בכלום.

יעקב פרי: לא, אני לא אמרתי את זה.

איתן כבל: לא, ברשותך, אני אומר כי בסוף יושבים אזרחים, המעט שצופים בנו, או הרבים שצופים בנו, כי בטח לא הלכו לעבודה בגלל הדיון - - -

קארין אלהרר: העלינו את הרייטינג.

איתן כבל: ואני יכול רק לומר לאדוני שבשורה התחתונה, כשאזרח קשוב יושב בבית ומביט ואומר כך המערכת עובדת, והוא לא בא ואומר עכשיו מי אשם לא אשם.

איתן כבל: תשמע, בבית יושבים אנשים אזרחים והם חושבים שכל היום אנחנו יושבים עם הראש ועוד דופקים את הראש להוציא את הפעולה הכי טובה.

יעקב פרי: ידידי, יושב ראש ועדת הכלכלה, הקטל בדרכים הוא אתגר לאומי, מי כמוך יודע.

איתן כבל: אין ויכוח.

איתן כבל: בגלל זה אנחנו פה.

יעקב פרי: עכשיו, כפי שמשטרת ישראל פועלת בעקשנות ובעיקשות בלא מעט הצלחה, אם אפשר כך להתבטא, במאבק בגל הטרור - - -

איתן כבל: היא גם הצליחה בתאונות הדרכים עד לפני כמה שנים.

יעקב פרי: נכון.

יעקב פרי: לכן אנחנו חברי הכנסת צריכים לדאוג לעשות כמיטב יכולתנו שהאכיפה תהיה מוגברת.

יעקב פרי: ועל מנת לעשות אכיפה מוגברת, צריך יותר שוטרים, צריך יותר ניידות, צריך יותר אמצעים.

יעקב פרי: כנ"ל לגבי בתי המשפט.

יעקב פרי: אם אין תקני שופטי תעבורה, אז המשמעות תהיה בואו לא נתקין מצלמות.

יעקב פרי: ואם לא נתקין מצלמות לא יהיו שוטרים, לא יהיו דו"חות.

איתן כבל: אבל אדוני כבר מסכם לנו את כל השימוע.

יעקב פרי: אני לא מסכם, אני רק להגיד שהדו"ח - - -

איתן כבל: ברור, ברור.

קארין אלהרר: תודה רבה, חבר הכנסת פרי.

קארין אלהרר: בבקשה, גברתי.

איתן כבל: אירית מזרחי, בבקשה.

איתן כבל: בנה נהרג בצומת תל נוף.

<אירית מזרחי: אני אירית מזרחי, אמא לשלוש בנות.

<אירית מזרחי: בני היחיד, אושרי יוסף זיכרונו לברכה, נהרג.

<אירית מזרחי: הוא היה נגד בחיל האוויר.

<אירית מזרחי: הוא נהרג בתאונת דרכים בצומת תל נוף.

<אירית מזרחי: אני רוצה קודם לספר על התאונה עצמה.

<אירית מזרחי: ב-8 בדצמבר, שנת 2012, לפני שנתיים וחודשיים, ביום ראשון בשעה חמש ורבע בבוקר, הבן שלי אושרי נתן לי נשיקה, אמר לי אמא אני זז ויצא מהבית.

<אירית מזרחי: בשעה 06:18 הוא ירד בצומת תל נוף, חצה את מעבר החצייה, הוא ועוד איש קבע אחד ועוד אזרח, עובד צה"ל.

<אירית מזרחי: שלושתם חוצים את החצי הראשון של מעבר החצייה, נעמדים באור אדום, מתחלף להם לאור ירוק, עוברים לצד השני של הצומת.

<אירית מזרחי: בנתיב אחד, הנתיב הימני, נעמדות שתי מכוניות באור אדום, זו אחר זו.

<אירית מזרחי: הבן שלי ועוד איש קבע פוסעים שני צעדים לתוך הכביש, כאשר איש הקבע שעמד ליד הבן שלי, הבחין, הספיק להבחין במכונית שבאה לעברם במהירות עצומה, מהירות של למעלה מ-90 קמ"ש.

<אירית מזרחי: הוא עושה חצי צעד אחורנית, בזמן שהבן שלי עושה את אותו חצי צעד קדימה.

<אירית מזרחי: המכונית פוגעת בבן שלי.

<אירית מזרחי: הוא אפילו לא הספיק בלום.

<אירית מזרחי: הבן שלי עף 17.5 מטר לצד השני של הצומת, ושכב שם מתבוסס בדמו.

<אירית מזרחי: הנהג התהפך עם הרכב שלו לצד השני של הצומת, שבר שם תמרורים וכל מיני כאלה.

<אירית מזרחי: באו אזרחים, הוציאו אותו והושיבו אותו על הרצפה.

<אירית מזרחי: הוא התחיל לבכות.

<אירית מזרחי: היום הארור הזה, בו חיי השתנו, הרגע האחרון שהבן שלי פוסע בבטחה לתוך מעבר החצייה, כאשר ברמזור האור ירוק, מכה בי שוב ושוב.

<אירית מזרחי: אם הוא הרגיש, אם הוא צעק, אם הוא פחד.

<אירית מזרחי: בשעה 09:00 הבת שלי מצלצלת ואומרת שיש שני גברים בדלת.

<אירית מזרחי: היא מפחדת לפתוח להם.

<אירית מזרחי: אני מבקשת מהשכנה שלי לרדת ולבדוק מי זה בדלת והשכנה שלי חוזרת אלי ואומרת לי שזה אנשים מקצין העיר.

<אירית מזרחי: הדם בגוף שלי קפא.

<אירית מזרחי: ניסיתי להשיג את הבן שלי אושרי ללא הצלחה.

<אירית מזרחי: הבנתי שקרה לו משהו איום.

<אירית מזרחי: אני לא יודעת איך הגעתי הביתה.

<אירית מזרחי: הפחד וחוסר האונים השתלטו על חיי.

<אירית מזרחי: אושרי, בני היחיד, שהיה יד ימיני, זה שאהב את כל מה שאמא אוהבת, זה שבוכה כשאמא בוכה, שיושב איתי בערבים, עושה לי קידוש, בונה לי סוכה ועוזר לי בפרנסה שלי.

<אירית מזרחי: הגבר שלי נפגע באורח אנוש.

<אירית מזרחי: תשעה ימים ולילות אני ישבתי ליד מיטתו כשהוא מחובר לכל המכשירים האפשריים.

<אירית מזרחי: התפללתי, קיוויתי וייחלתי לרגע שהוא יתעורר.

<אירית מזרחי: מבחינת הרופאים הוא נחשב לאדם מת מהרגע שנפגע בגזע המוח.

<אירית מזרחי: הם השאירו אותו מחובר למכשירים רק כדי שאולי אני אסכים לתרום את אבריי.

<אירית מזרחי: משהבינו שלא, הם ניתקו אותו מהמכשירים.

<אירית מזרחי: את מכתב הפטירה שלו אני קיבלתי יומיים לפני שליבו נדם.

<אירית מזרחי: בתיק שמתנהל נגד הנהג הפוגע הוגש כתב אישום תחת הסעיף הריגה.

<אירית מזרחי: המשפט כשלעצמו, הוא עוד אסון בפני עצמו.

<אירית מזרחי: חשתי התעלמות מוחלטת מרגשותיי.

<אירית מזרחי: חשתי שלקחו באכזריות את כל הזכויות שלי כהורה שאיבד את היקר לו מכל, את בני היחיד.

<אירית מזרחי: אני עבור המדינה לא צד במשפט.

<אירית מזרחי: אני מטרד.

<אירית מזרחי: הייתה לי הרגשה שהיחס לעדים היה פוגעני ולא אמין.

<אירית מזרחי: ולנאשם, המדינה התייחסה כאל קורבן מסכן שצריך להתחשב בו.

<אירית מזרחי: הוא נקלע לסיטואציה כזאת שהוא היה חייב להרוג את הבן שלי.

<אירית מזרחי: אפילו הפרקליטות, לא היה ברור לי באיזה צד היא עומדת.

<אירית מזרחי: שינו לי את התסריט.

<אירית מזרחי: הבנתי כאילו בתסריט, אחר כך שנתנו לי, הפרוטוקול שנתנו לי, האחרון, הבנתי ששינו לנו.

<אירית מזרחי: הוא אודה בהריגה, אבל הוא הודה בהריגה כששינו לו את כתב האישום מזה שהוא הסתכל על הרמזור, לזה שהוא לא רואה את הרמזור.

<אירית מזרחי: כאילו, הוא אמר שהוא לא ראה שיש אנשים, הנהג הזה.

<אירית מזרחי: הוא אמר שהוא לא ראה שיש שתי מכוניות שעומדות ברמזור אדום.

<אירית מזרחי: עכשיו שינו לו לזה שהוא גם בכלל לא ראה את הרמזור.

<אירית מזרחי: אז בעצם אולי בכלל הוא לא היה שם.

<אירית מזרחי: איך בכלל מדינה עושה דבר כזה?

<אירית מזרחי: אני לא מבינה מה זה כתב אישום מתוקן.

<אירית מזרחי: אני מרגישה מרומה.

<אירית מזרחי: אני מרגישה מאוכזבת.

<אירית מזרחי: אני מאוכזבת מהמערכת הזאת ומהלגיטימציה שהמדינה הזאת נותנת לנהגים.

<אירית מזרחי: האיש הזה יצא בבוקר מהבית שלו.

<אירית מזרחי: הוא נוסע בכביש שהוא נוסע בו כבר יותר משלוש שנים.

<אירית מזרחי: הוא נוסע לעבודה הלוך וחזור.

<אירית מזרחי: הוא מכיר כל רמזור, הוא מכיר כל שלט, כל מעבר חצייה בדרך.

<אירית מזרחי: הוא יודע שצומת תל נוף ביום ראשון בבוקר, תמיד יש חיילים ותמיד יש הולכי רגל.

<אירית מזרחי: ובכל זאת הוא נסע במהירות מופרזת, גנב את הרמזור, הרג את הבן שלי.

<אירית מזרחי: ובבית המשפט הוא מתנהג כקורבן.

<אירית מזרחי: זאת עובדה, אז שיודה בה.

<אירית מזרחי: ובית המשפט במקום להושיט לי ידיים לעזרה, הוא מושיט לו, לאדם הזה שהרג את הבן שלי, את שמחת החיים שלי, את דור ההמשך שלי.

<אירית מזרחי: אין לי בן שיקרא עלי קדיש.

<אירית מזרחי: אני כבר אמרתי לתובעת מספר פעמים שאני לא מחפשת נקמה.

<אירית מזרחי: הרי אני לא אמצא אותה.

<אירית מזרחי: אני לא מבקשת ולא מתערבת בשיקוליו של בית המשפט לגבי חומרת העונש, כי איזה גזר דין שהוא לא יקבל, לא ייראה לי שווה לאסון שאיתו אני חיה.

<אירית מזרחי: אבל שיודה בעובדה הקיימת – הוא הרג את הבן שלי כי הוא עבר באור אדום.

<אירית מזרחי: אחרי האסון התברר לי שאין בצומת הזה מצלמה.

<אירית מזרחי: אני בטוחה שאם הייתה מצלמה אז בצומת הזה, הבן שלי היום היה איתי.

<אירית מזרחי: הרי סביר להניח שהוא עשה את זה הרבה מאד פעמים, מאחר שהוא נוהג שם יום יום, רק שהוא לא נתפס לפני כן, כי אין מי שיתפוס אותו.

<אירית מזרחי: לא הייתה מצלמה.

<אירית מזרחי: אתם הייתם יכולים למנוע את האסון שלי, אם הייתם מציבים מצלמה בצומת הזה, ואילו היו יותר ניידות, או שהיה גשר להולכי רגל בצומת הזה, יתכן והבן שלי היה חי.

<אירית מזרחי: אתם צריכים להבין שכל אדם שנהרג בצורה הזאת, הוא מתאדה למשפחה שלו.

<אירית מזרחי: המשפחה מתרסקת ואין אף גוף במדינה שמטפל, שיתעניין, שיסביר לנו על הזכויות שלנו, שילמד אותנו איך לחיות בחושך.

<אירית מזרחי: למעט עמותת אור ירוק כאן, שהיא נותנת לנו הרגשה שיש מי שמנסה להילחם באטימות המערכת, יש מי שמנסה להשמיע את הקול שלנו.

<אירית מזרחי: המדינה מתייחסת אלינו כאזרחים שקופים.

<אירית מזרחי: הבן שלי נהרג במסגרת צבאית וכמובן שהצבא הודיע לנו על האסון וטיפל בנו, ושלוש הבנות שלי מקבלות היום טיפול פסיכולוגי מטעם הצבא.

<אירית מזרחי: אני לא רואה את עצמי ואת הבנות שלי שורדות את האסון שלי בלעדיהם.

<אירית מזרחי: למה זה צריך להיות ככה?

<אירית מזרחי: אני אירית מזרחי, אמא שכולה, ולא בגלל שהבן שלי נפל בשדה הקרב, בהגנה על הארץ שלו.

<אירית מזרחי: הבן שלי נפל במלחמה היחידה שלא נגמרת, המלחמה הכי מיותרת שיש והכי חשובה שיש.

<אירית מזרחי: המלחמה של הקטל בדרכים.

קארין אלהרר: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

קארין אלהרר: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': טוב, מעבר אחר וזה לא קל לעשות את זה אחרי מה ששמענו.

עיסאווי פריג': חברים, השכול הוא שכול.

עיסאווי פריג': משפחה מאבדת בן.

עיסאווי פריג': זה לא משנה מה הסיבה, אבל צר לי מאד, היחס שלנו לשכול של תאונות דרכים הוא יחס שונה ואפילו ברמת החברה, היחס סלחני.

עיסאווי פריג': חברי, איתן כבל, התחיל ואמר – 355 איש נהרגים בשנה - - -

איתן כבל: נהרגו השנה.

עיסאווי פריג': נהרגו השנה, אבל נהרגים.

עיסאווי פריג': צריך לקום קול זעקה ולהתחיל לחפור למה זה קרה.

עיסאווי פריג': אצלנו עוברים.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': נהרג בתאונת דרכים.

עיסאווי פריג': כאילו אני אאבד בן, או גברת מזרחי תאבד בן, זה שכול שאפשר לחיות איתו.

עיסאווי פריג': יאללה, זה חלק מהחיים.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זה לא חלק מהחיים.

עיסאווי פריג': זה שכול שצריך להתייחס אליו.

עיסאווי פריג': אני חושב, איתן, אני קצת קיצוני בהצעותיי, אבל אני חושב שגורם ההרתעה הוא הגורם שישנה לנו את הכל.

עיסאווי פריג': נכון, תמיד תועלה הסוגיה של טעות אנוש בכל תאונת דרכים, מרכיב האנוש.

עיסאווי פריג': אבל גם עם מרכיב האנוש, התנאים מסביב שאנחנו נותנים לו, מצמצמים את מרכיב טעות האנוש הזאת.

עיסאווי פריג': אני מבקש שני דברים.

עיסאווי פריג': אלף, זה קצת יומרני מדי להגיד את זה, אבל אחרי דו"ח מבקר המדינה ואחרי מה שאנחנו עוברים, צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית לגבי כל הקטל בדרכים ולמה זה מגיע לאן שזה מגיע.

עיסאווי פריג': חברת נתיבי ישראל, שאחראית על הכבישים האדומים במדינה, עם התקציבים, המיליארדים שהיא מקבלת, מה עשתה ומה היא עושה?

עיסאווי פריג': חייבים פעם אחת ולתמיד, פעם אחת ולתמיד לקרוא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': יש כשל.

עיסאווי פריג': אמרו כשל מערכתי, אני אומר יש כשל כאן.

עיסאווי פריג': אם מישהו לא ישלם את המחיר, השכול של גברת מזרחי יהיה של מאות.

עיסאווי פריג': והנושא השני, חברים, התכנית שהתחלנו לפני שנתיים-שלוש לגבי המצלמות ועכשיו גילינו שכתוצאה מהתכנית יש מחסור בשופטים כתוצאה מה-600,000 דו"חות.

עיסאווי פריג': זו שיטת הישראבלוף.

עיסאווי פריג': ממש שיטת הישראבלוף.

עיסאווי פריג': זה לאו דווקא מתייחס לסוגיה הזאת בכנסת, שאני רואה איך הדברים מתקדמים – עם הכסף נפתור את הכל.

עיסאווי פריג': תהליך הלמידה אצלנו, נפתור אותו עם הכסף.

עיסאווי פריג': כנ"ל קורה ברכבת.

עיסאווי פריג': תהליך הלמידה – נפתור אותו עם הכסף.

עיסאווי פריג': כנ"ל בסוגיה הזו.

עיסאווי פריג': בהרבה מהלכים – הציבור ישלם – יש כסף.

עיסאווי פריג': גילינו יש בעיה – נדאג להביא כסף למערכות המשפט שימנו שופטים.

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים להצביע על הנקודה לא ברמה שאנחנו מדברים כאן, ברמה הרבה יותר, איך אנחנו מתייחסים לסוגה.

איתן כבל: תודה.

קארין אלהרר: תודה, תודה רבה.

קארין אלהרר: מר שמואל אבואב, בבקשה.

<שמואל אבואב: כשאנחנו שואלים את עצמנו מה קרה לנו בין 2013 לשנת 2015, איך מדינת ישראל, שבמשך 10 שנים הצליחה להוריד ב-47% את מספר ההרוגים, נכשלת שנה אחר שנה, הדיונים האלה כאן בוועדה חושפים שלב אחר שלב את הכשל המערכתי.

<שמואל אבואב: ורבותי, צריך להביא דברים בשם אומרם.

<שמואל אבואב: יש אחראי לאומי למאבק בתאונות דרכים.

<שמואל אבואב: זה משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

<שמואל אבואב: לפני שבועיים ראינו את הכשל של משטרת התנועה.

<שמואל אבואב: גוף משמעותי מאד במאבק, אפקטיבי, שהביא לתוצאות מדהימות – הורידו לו ב-38% את השוטרים.

<שמואל אבואב: הורידו ב-63% את הניידות, הורידו ב-70% את התקציבים ולכן המשטרה מגיבה בהתאם.

<שמואל אבואב: לפני שבוע היה פה דיון על בתי המשפט, ראינו איך בתי המשפט בכשל מערכתי שלא ערוך למצלמות א/3.

<שמואל אבואב: יש 90,000 זימונים בשנה.

<שמואל אבואב: זה מה שיש.

<שמואל אבואב: גומרים, ממלאים את המכסה, אומרים לכולם לכו הביתה, אין יותר דיונים.

<שמואל אבואב: מה המשטרה תעשה?

<שמואל אבואב: למי היא תפנה אותם?

<שמואל אבואב: והיום הדיון הוא במצלמות ואני רוצה לדבר על זה.

<שמואל אבואב: בשנת 2003 שר התחבורה ליברמן, מודיע – השנה יוצבו 300 מצלמות.

<שמואל אבואב: 2005 – שיינין מוציא תחת ידו תכנית לאומית למאבק בתאונות דרכים, קובע – יוצבו 300 מצלמות.

<שמואל אבואב: בשנת 2005 ממשלת ישראל מתכנסת תחת הנהגתו של שרון, מקבלת החלטה: יוצבו 300 מצלמות.

<שמואל אבואב: שנת 2007 – ראש הממשלה אולמרט מקיים דיון בממשלה, מקבלים החלטה – 300 מצלמות.

<שמואל אבואב: תראו כמה פעמים.

<שמואל אבואב: 13 שנים העניין של המצלמות.

<שמואל אבואב: ומה תמונת המצב?

<שמואל אבואב: יש רק 100 מצלמות.

<שמואל אבואב: מה התוצאה שיש 100 מצלמות?

<שמואל אבואב: תיכף נדבר על הכשל שלהן.

<שמואל אבואב: בתי המשפט לא ערוכים, מבטלים 50,000 דו"חות, ספי האכיפה עולים בעל כורחה של המשטרה, לא שצריך להצדיק את זה, לא שצריך להגיד שזה מעשה נכון.

<שמואל אבואב: לא צריך להגיד שזה מעשה שמוליך לתוצאה במימד הרתעה, אבל למשטרה אין ברירה.

<שמואל אבואב: מה צריך לעשות?

<שמואל אבואב: צריך להגדיל את ה-100 מצלמות ל-332.

<שמואל אבואב: איפה להציב אותן?

<שמואל אבואב: ב-700 קילומטר כביש.

<שמואל אבואב: למה שם?

<שמואל אבואב: כי בזירה הזאת, ב-700 קילומטר כביש האלה, נהרגים בשנה 70 בני אדם.

<שמואל אבואב: איך אנחנו יודעים?

<שמואל אבואב: עשו מחקר של הטכניון.

<שמואל אבואב: ישבו חוקרים ובדקו בכל הכבישים במדינת ישראל איפה צריך להציב מצלמות ומיקמו מצלמה אחת, שתיים, 300 מקומות בצורה ברורה ומובהקת.

<שמואל אבואב: ולכן, אנחנו מסתכלים על מה שקורה בעולם - - -

קארין אלהרר: אבל מר אבואב, הם לא מצליחים להתמודד עם 100 מצלמות, מה גורם לנו לחשוב שעם 300?

<שמואל אבואב: הם לא מתמודדים עם - - -

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה בעניין הזה, שנייה, שמואל.

איתן כבל: תקשיבו, לא נכון לשפוט את הצלחת המצלמות או אי הצלחת המצלמות.

<שמואל אבואב: ברור.

איתן כבל: אני אין לי עמדה, אבל דבר אחד ברור.

איתן כבל: כשמה

איתן כבל: לך יוצא ואף אחד לא ערוך אליו - - -

קארין אלהרר: בדיוק.

קארין אלהרר: אז מה?

איתן כבל: אני אומר, נכון לרגע זה, למרות הממצאים הקשים, אדוני המבקר - - -

קארין אלהרר: והמדאיגים.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אתה עדיין לא יודע עכשיו לקבוע האם מצלמה היא כלי חשוב במאבק בתאונות בדרכים – כן או לא.

איתן כבל: כי למה?

איתן כבל: כי מנקודת המוצא התחלתה הייתה בחטא ודיברנו על העניין הזה.

עיסאווי פריג': אבל הוא אומר לך שזה מוריד ב-9%.

איתן כבל: בסדר, אני לא נכנס עכשיו לדיון לעומק.

איתן כבל: אני רק בסך הכל אומר, כי שמואל אומר שצריך להוסיף ואני אומר – יתכן והוא צודק בעניין הזה, בדיוק מהמקום הזה.

קארין אלהרר: בסדר גמור, אבל צריך היערכות לעניין.

<שמואל אבואב: אני כבר מסיים.

<שמואל אבואב: תראו, למה בבריטניה יש 6,000 מצלמות ובתי המשפט מתפקדים?

<שמואל אבואב: למה בצרפת יש 3,000

<שמואל אבואב: מצלמות והמערכת עובדת.

<שמואל אבואב: למה בבלגיה 1,500 מצלמות?

<שמואל אבואב: למה בהולנד 1,000 ולמה בשוודיה?

<שמואל אבואב: מה שונה אצלם?

<שמואל אבואב: זה עובד.

<שמואל אבואב: איך אנחנו יודעים?

<שמואל אבואב: עשו 45 מחקרים, 45 מחקרים עשו בעולם, יושב ראש ועדת הכלכלה, ויגלו בכל לקט המחקרים האלה בעולם, שבמקום שהציבו מצלמות והן תפקדו בצורה אפקטיבית, לא כושלת ומכשילה כמו שמכשילים היום את המערכת, הורידו ב-34%.

קארין אלהרר: על זה אין לנו ויכוח, אבל אני שואלת אותך, אדוני, כמי שמכיר את ההתנהלות וכמי שמכיר פתרונות אפשריים, אתה רואה את הסיטואציה שעולה כאן בדיון היום.

<שמואל אבואב: אני אגיד לך מה אני הייתי עושה.

קארין אלהרר: סיטואציה שאומרת שמשרד ביטחון הפנים היה אולי בהידברות, אבל משרד המשפטים לא הכיר את ההידברות הזאת - - -

<שמואל אבואב: אני אגיד לך מה הייתי עושה.

קארין אלהרר: אני באמת לא מצליחה להבין.

<שמואל אבואב: אני אגיד לך מה אני הייתי עושה.

קארין אלהרר: לא, אבל רגע, אני רוצה לשמוע דווקא את ההצעה לפתרון שלו.

<שמואל אבואב: אני אגיד לך מה הייתי עושה, בצניעות.

<שמואל אבואב: הייתי ראשית מחר בבוקר, מחר בבוקר, לא מחכה, רוכש למשטרה 200 ניידות.

<שמואל אבואב: שתיים, מוסיף בתוך שבוע למשטרה תוספת של 500 סטודנטים ואנשי משטרה.

<שמואל אבואב: שלוש, מוסיף לבתי המשפט 10 שופטים נוספים בעלות של 10 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: 10 השופטים הנוספים היו מתפקדים ומצליחים להכיל את האכיפה במצלמות של א/3.

<שמואל אבואב: בתי המשפט הגיבו על חוסר - - -

קארין אלהרר: אז אתה אומר הכל זה תקנים נוספים.

<שמואל אבואב: בוודאי.

<שמואל אבואב: זה 10 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: הנזק הכלכלי הוא 15 מיליארד שקלים.

קארין אלהרר: ברור, אין ספק.

עיסאווי פריג': יש להם בעיה של - - -

קארין אלהרר: רק שנייה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

קארין אלהרר: נציג אוצר?

קארין אלהרר: אדוני, בוא תצטרף אלינו לשולחן.

חמד עמאר: מתי אני מדבר בכלל, אם אני מדבר?

חמד עמאר: רשמתם אותי?

קארין אלהרר: אתה דיברת.

קארין אלהרר: קודם חאג' יחיא ואתה.

חמד עמאר: אני לא דיברתי, סליחה.

חמד עמאר: אני ביקשתי לדבר, אני שאלתי שאלות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני לפניך.

קארין אלהרר: בסדר, חאג' יחיא לפניך ואתה אחריו.

קארין אלהרר: שלום אדוני, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<רועי טייאר: רועי טייאר, רפרנט ביטחון פנים באגף תקציבים.

קארין אלהרר: שלום מר טייאר.

קארין אלהרר: מהדיון שבאמת הוא דיון שמעלה גם מהדברים שהעלה ניצב ירון בארי וגם מהדברים שמעלה מנהל בתי המשפט, בסוף הכל עניין של תקנים.

קארין אלהרר: עכשיו אנחנו שומעים שיש חסר בתקנים ומצד שני גם לקחו לכם ניידות.

<ירון בארי: לא לקחו ניידות.

<ירון בארי: זה ניידות שניתנו בפילנתרופיה מכל מיני גופים, עם השנים פשוט נגמרו.

קארין אלהרר: נגמרו.

קארין אלהרר: אז תראה, מה שברור זה שצריך עוד.

קארין אלהרר: קיבלתם דרישה תקציבית למשל מהמשרדים הממשלתיים הנדונים?

<רועי טייאר: קודם כל אני חייב לציין שיש כרגע תקצוב של 30 מצלמות עבור נת"צים ו-50 - - -

<קריאה: הם לא דמה?

<רועי טייאר: ממה שאני הבנתי מבדיקה מול משטרת ישראל, כרגע זה תהליך רכש של אותן מצלמות, ולכן אני חושב שצריך להתחיל בשלב הראשון וליישם ולבצע כפי שניתן עבור משטרת ישראל.

<רועי טייאר: זאת אומרת ברגע שמיישמים את הביצוע - - -

קארין אלהרר: 30 מצלמות עודפות על ה-100 שקיימות?

<רועי טייאר: יש כמה מצלמות עבור מהירות, עבור נת"צים.

<רועי טייאר: זה בעצם פרויקט א/3.

קארין אלהרר: לא על הנת"צים, מצלמות תנועה.

<רועי טייאר: מצלמות מהירות.

קארין אלהרר: רק שנייה, אני לא הבנתי.

קארין אלהרר: נת"צים אלה מצלמות אחרות.

איתן כבל: זה אותו מין, זה לא אותו סוג.

קארין אלהרר: בדיוק.

<ירון בארי: אני אעזור.

<ירון בארי: יש היום, כמו שאומר נציג האוצר, 100 מצלמות מותקנות.

<ירון בארי: יש ברכש, בתהליך שהוא לא קשור לדיון הזה ולא קשור לדו"ח הזה - - -

קארין אלהרר: תיארתי לעצמי, כן.

<ירון בארי: את הסיפור של הנתצ"ים.

קארין אלהרר: לא על זה שאלתי.

איתן כבל: זה משהו אחר לגמרי.

איתן כבל: הוועדה עסקה בזה.

קארין אלהרר: תודה על ההבהרה.

קארין אלהרר: בכוונה אני שואלת, לא מצלמות נת"צים, מצלמות מהירות.

קארין אלהרר: האם הוגשה דרישה תקציבית למצלמות מהירות נוספות?

<רועי טייאר: אז קודם כל לא הוגשה דרישה תקציבית נוספת.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: האם הוגשה דרישה תקציבית ממשרד המשפטים לתקני שיפוט נוספים?

<רועי טייאר: אני חייב להגיד שאני פשוט פחות עובד מול משרד המשפטים, אני עובד יותר מול משטרת ישראל ואני לא יכול להתייחס פה לדעה שהיא לא רלבנטית אלי.

קארין אלהרר: אני אשמח אם תוכל לברר עם רפרנטית המשפטים.

<רועי טייאר: אני חייב לציין לגבי העניין של התקנים של משטרת ישראל, שהם כן ניתנו עבור הנושא הזה של פרויקט א/3, ניתנו פה עשרות תקנים וממה שאני בדקתי, רק כ-20 תקנים אוישו בפועל, ולכן יש עוד הרבה תקנים שעדיין משטרת ישראל צריכה לבוא ולאייש.

קארין אלהרר: אני לא כל כך שומעת אותך.

חמד עמאר: אז הבעיה של המשטרה בעצם שלא מאיישים את התקנים שאתם נתתם להם.

קארין אלהרר: יש תקנים שלא אוישו, כך לגישתך?

<רועי טייאר: כן.

<רועי טייאר: כרגע יש תקנים שאושרו.

חמד עמאר: על כמה תקנים אתה מדבר שיש לך תקציב ואם לא אוישו?

<רועי טייאר: 70 תקנים שהוגשו - - -

חמד עמאר: 70 תקנים שהמשטרה לא מנצלת.

קארין אלהרר: 70 תקנים.

עיסאווי פריג': זה לא הנושא.

עיסאווי פריג': את שאלת לגבי בתי המשפט.

חמד עמאר: לא, הוא לא יודע על בתי המשפט.

קארין אלהרר: לא, הוא לא יודע על בתי המשפט.

קארין אלהרר: אני מבקשת שאם רפרנט משפטים נמצא בכנסת, שיגיע, אם אתה יכול להודיע.

<רועי טייאר: אני יכול לבדוק איתו.

קארין אלהרר: בבקשה.

קארין אלהרר: ולגבי תקנים שלא אוישו, אדוני הניצב.

<ירון בארי: אני לא מכיר אפילו לא תקן אחד שלא מאויש במשטרת התנועה, למעט, אתם יודעים, אחד משתחרר אחד מתגייס.

עיסאווי פריג': זה שוטרים, זה שוטרים.

עיסאווי פריג': זה יכול להיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא מדבר על שוטרים בכלל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: של המשטרה.

<קריאה: בדיוק, ה-70 תקנים זה תקנים לכל משטרת ישראל, זה לא למשטרת התנועה.

<רועי טייאר: לא, לא, יש כ-70 תקנים שניתנו עבור פרויקט א/3 של משטרת ישראל ומתוכם רק - - -

קארין אלהרר: זה פרויקט?

קארין אלהרר: אני לא שומעת אותך.

חמד עמאר: א/3, מצלמות, חברה.

קארין אלהרר: אוקיי, בסדר, לא שמעתי.

קארין אלהרר: מה קרה, אסור לי לא לשמוע?

איתן כבל: חברים, חברים, סליחה, אני מאד מקווה שיש מעט צופים שצופים בנו היום בדיון הזה.

איתן כבל: אני ממש מקווה.

<ירון בארי: אני רוצה לעזור.

עיסאווי פריג': זה בלבול.

<ירון בארי: יש קצת בלבול וגם סתירה.

<ירון בארי: אם וכאשר - - -

קארין אלהרר: את זה כן הבנו דווקא.

<ירון בארי: כן, אוקיי.

<ירון בארי: אם וכאשר יהיו 300 מצלמות בשיא הפרויקט, כמו שאגב אני לא יודע אם הוגשה דרישה או לא הוגשה דרישה, זה חלק מהחלטת ממשלה רשומה שלא בוטלה לדעתי עד היום, אז יוקצו, לא הוקצו, יוקצו 70 תקנים, כי בשביל להפעיל 70 מצלמות, אנחנו צריכים בסך הכל 70 תקנים.

איתן כבל: הקיצר אין כלום.

איתן כבל: חבל סתם לברבר.

<רועי טייאר: אני חושב שקודם כל יש פה הרבה הערות שהועלו מהדו"ח של מבקר המדינה לגבי כל הנושא של תפעול של הפרויקט הזה א/3, של המצלמות האלקטרוניות במשטרת ישראל והרשות לבטיחות בדרכים.

<רועי טייאר: אני חושב שאין כרגע מקום, וזה גם מה שעולה מטענת דו"ח מבקר המדינה, אין מקום לתקצב כרגע עוד מצלמות ועוד שוטרים עבור הנושא הזה, כי - - -

איתן כבל: בקיצור, אתם בסדר.

קארין אלהרר: הם בסדר.

<רועי טייאר: אני - - - בעיות - - - - - - אני אבדוק את התקצוב - - -

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: רפרנט משפטים נמצא?

קארין אלהרר: לא.

עיסאווי פריג': הוא לא הוזמן לדיון.

קארין אלהרר: הוא הוזמן דווקא.

קארין אלהרר: כן, בבקשה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל אני אתחיל בזה שכולם, ואני ממש בקול ישיבה חוזר על זה, שהבעיה שלנו היא לא רק, למרות שהיא מאד קשה, בעיית ההרוגים, כי יש לנו גם מאות ואלפי פצועים שנשארים נכים, חלקם גם לכל החיים, וגם החיים של המשפחות שלהם משתנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם אנחנו עוסקים בסטטיסטיקה רק של ההרוגים, אז צריך גם להכניס ולקחת בחשבון גם את העניין של הפצועים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, אני אדבר על העניין של הדו"ח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יושב פה וממש מתאפק, כי במשטרה כמעט כל המסקנות תוקנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמעט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו מתברר לגבי בתי המשפט שהיו בדיונים ולא היו בדיונים, כן ולא, וגם ראינו את הסתירות, ובבתי המשפט הם מוסיפים עוד שופטת ואז נפתרה הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שאני חושב, ואני אלך ממש למסקנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגיע הזמן שגם בממשלה וגם במשרדים שלהם יסדרו את העדיפויות שלהם בצורה אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לבוא ולהחליט החלטה – אנחנו רוצים להילחם ורוצים כדי לבוא עם תכנית, לא רק להגיד אנחנו רוצים להילחם בתאונות הדרכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו אמירה שכל אחד ברחוב יכול להגיד אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לממשלה זה לא מספיק לבוא ולהגיד אנחנו נלחמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נלחמים זה אומר תכנית ותכנית כוללת של כל הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו שזה יגיע לרמה של מנכ"לים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תכנית של מנכ"לים, מנכ"לי משרדי הממשלה יבואו עם תכנית וממש לאגם את התקציבים הנדרשים לשם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם צריך 300 מצלמות, אם צריך להוסיף עוד 10 שופטים או 20 שופטים אפילו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה גם לגבי ה-600,000 דו"חות האלה וכן נמשך הטיפול ולא נמשך הטיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם אתם ממיינים את הדו"חות האלה, את אותם 600,000 דו"חות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מישהו שיושב ואומר תשמעו, יש לנו 600,000 דו"חות, ומתוכם 5,000 שחייבים בשפיטה היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ככה שתהיה בהם הרתעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יש את המיון הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו גם שאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את העניין של לוחות זמנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין תכנית בעולם שיכולה להצליח אם אתה לא מכין לה לוחות זמנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מהנדס, אם אני לא עובד על פי תרשים גנט, אני לא מסיים את הפרויקט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אין לי את התרשים, את לוחות הזמנים של כל עבודה, של כל פרויקט, של כל תכנית, התכנית לא תצליח והתחלנו כבר משנת 2003, אז דיברו על ה-300 מצלמות וקיבלו החלטות של 300 מצלמות ועד היום אין 300 מצלמות.

איתן כבל: תודה, תודה חאג'.

איתן כבל: ברשותכם, ככה, אני עכשיו קובע כדי שנתכנס גם.

איתן כבל: ברונו שטיין - - -

חמד עמאר: ואני.

איתן כבל: אני אתן לך.

איתן כבל: אסור לך ללכת מפה.

איתן כבל: אין מה לעשות חמד, אתה גם התייחסת.

חמד עמאר: היא אמרה שאני אדבר עכשיו.

איתן כבל: אוקיי, אז חבר הכנסת חמד עמאר, ואתה נשאר עד הסוף.

איתן כבל: ברונו שטיין ואיריס טל, שבעלה נהרג בכביש מספר 1, ברשותכם.

קארין אלהרר: כן, חמד.

חמד עמאר: כבוד יושבי הראש, מבקר המדינה, מנכ"ל משרד התחבורה.

חמד עמאר: תשמעו, אני יושב כאן ואני באמת רוצה להודות לכם על הדיון הזה.

חמד עמאר: אני רוצה להודות ליושב ראש ועדת הכלכלה, שהביא את הנושא לסדר היום של הכנסת וכל פעם אני מגלה דברים חדשים, דברים שאני יודע.

חמד עמאר: אני אומר לכם, משרד התחבורה, התקציבים שלו אדירים.

חמד עמאר: ההשקעות אדירות בתשתיות, וזה מבורך, אבל בעשרות מיליונים אנחנו יכולים לפתור ולהוריד את מספר תאונות הדרכים.

חמד עמאר: בדיונים שאנחנו מתקיימים כאן, ואני שומע, ואני אתן לכם רק דוגמא ואחרי זה אני אכנס לנושא של המצלמות.

חמד עמאר: נושא של חוק שחוקקתי בשנת 2010, על כמעט אפס אלכוהול אצל נהגים צעירים ואצל נהגים מקצועיים.

חמד עמאר: ומה שהתברר, שהיו חסרים 3 מיליון שקלים בשביל לקנות את הינשופים.

חמד עמאר: ובטובם, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים העבירו עכשיו את הכסף ורק עכשיו קונים ורק עכשיו מעבירים לניידות המשטרה.

חמד עמאר: דברים כאלה שאתה שומע וכשאתה בודק שנהרגו 25 בני אדם צעירים, אחרי שתיית אלכוהול, ונהגים מקצועיים נהרגו אחרי שתיית אלכוהול, אתה מזעזע.

חמד עמאר: שלושה מיליון שקלים.

חמד עמאר: אחרי זה אתה עובר ושומע את הדיון היום של המצלמות.

חמד עמאר: ההחלטה הייתה בשנת 2005, אדוני הנציב.

חמד עמאר: 2005.

<ירון בארי: רק בשביל התיקון, הרשות הלאומית לא העבירה שקל לעניין הזה, כי הרשות הלאומית משותקת ולא יכולה להעביר לנו כספים כבר במשך ארבעה חודשים, ובזכות - - -

<מרדכי בהירי-דואני: ניצב ירון בארי, אני מבקש שאת הדעה האישית שלך תשמור, לא בפרוטוקול.

חמד עמאר: חברה', חברה', אני מבקש מכם, תנו לי לסיים את הדברים שלי.

חמד עמאר: על הנושא של המצלמות הוחלט בשנת 2005, להתחיל להתקין.

חמד עמאר: החלטת ממשלה.

חמד עמאר: אני יודע שהרבה החלטות ממשלה לא מכבדים, אבל כשאנחנו מדברים בחיי אדם, אנחנו צריכים לכבד ואנחנו צריכים להיערך לנושא הזה.

חמד עמאר: וכשאתה אומר, אני שומע מכבודו ש-600,000 דו"חות מהירות אינם מטופלים בגלל מחסור בשופטים ומערכת המשפט - - -

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: שנייה, אני מסיים.

חמד עמאר: אני לא דיברתי אפילו שלוש דקות.

חמד עמאר: ומערכת בתי המשפט אומרת שלא היה סנכרון בינה לבין המשטרה, ומוכח שהיו דיונים גם עם מערכת בתי המשפט, אתה מתחיל לחשוב מה אנחנו עושים בשביל להוריד את מספר תאונות הדרכים.

איתן כבל: תודה אדוני.

חמד עמאר: לכן, אני רק רציתי לקבל נתון מכבוד הניצב.

חמד עמאר: דיברתם על 600,000 דו"חות.

חמד עמאר: האם בתוך ה-600,000 דו"חות שאתם מוחקים, יש נהגים שחוזרים על אותה עבירה?

<ירון בארי: אנחנו לא מוחקים.

<ירון בארי: אני חייב להבהיר את זה.

<ירון בארי: אני אנסה להסביר.

<ירון בארי: ה-600,000 דו"חות לא קיימים.

<ירון בארי: הפוטנציאל שאם נפעיל את כל המצלמות, אז יהיו 600,000.

<קריאה: תעשו 600,000 ותצאו לחופש.

איתן כבל: כל המצלמות.

חמד עמאר: אז היום אתה אמרת יש דברים חדשים.

חמד עמאר: החלטה על כמה אלפי דו"חות אתם רוצים ללכת עם המצלמות?

חמד עמאר: ובאיזו מהירות תקבעו שכאן אני נותן דו"ח?

חמד עמאר: זה העיקר של הדו"ח.

חמד עמאר: במהירות של 140 קמ"ש.

חמד עמאר: בית המשפט יספיק, לא יספיק, אני לא מוותר, אני נותן דו"ח כאן.

איתן כבל: חמד יקירי, אני חייב לעצור אותך, כי יש לנו עוד 10 דקות.

חמד עמאר: לא, זו שאלה חשובה.

חמד עמאר: זה לב הדיון.

חמד עמאר: באיזה מהירות היום המשטרה תקבע שהיא נותנת דו"ח?

חמד עמאר: במהירות של 140 קמ"ש בכביש מהיר?

חמד עמאר: במהירות של 130 קמ"ש בכביש בין עירוני?

חמד עמאר: איזו מהירות תקבע המשטרה עכשיו שאנחנו נגיע למצב ש-90,000 דו"חות - - -

איתן כבל: חמד, סליחה.

איתן כבל: אדוני לא עונה, סליחה.

איתן כבל: יש לנו את הדיון עם שר התחבורה ועם השר לביטחון הפנים.

איתן כבל: הם יידרשו לכל השאלות ובכלל זה השאלה הזו שאדוני שאל.

חמד עמאר: זה לב העניין של כל הדיון.

איתן כבל: נעלה את זה בנושא האכיפה.

איתן כבל: ברונו שטיין, אני מצטער, בקצרה.

איתן כבל: אם תרצה תינתן לך הזדמנות עוד בדיונים הבאים.

איתן כבל: אז רק ממש תן כמה משפטים.

קארין אלהרר: טלגרפית.

<ברונו שטיין: טלגרפית.

<ברונו שטיין: אני רוצה לומר שפרויקט א/3, כשהוא נכנס אני הבאתי אותו לידי יישום.

<ברונו שטיין: אני יכול לומר לך שאני עיכבתי אותו להיכנס, עד שמכון התקנים לא אישר את המצלמות.

<ברונו שטיין: עכשיו, לאן אני חותר?

<ברונו שטיין: זה אחד הפרויקטים המתקדמים בעולם.

<ברונו שטיין: המצלמות ברמת דיוק הכי גבוהה שיכולה להיות.

<ברונו שטיין: המחקר הזה, יחד עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ויחד עם משרד התחבורה, לווה על ידי מחקר אקדמי של פרופסור בר גרא.

<ברונו שטיין: כל תהליך ההכנסה, נאמר פה, היכן המצלמות הונחו – בכבישים אדומים, שידענו שנותחו ומופו, איפה נפגעו ואיפה נהרגו הכי הרבה אנשים.

<ברונו שטיין: אני יכול לומר לך, אני עוקב אחרי זה, יש ירידה דרמטית בכמות הנפגעים שם.

<ברונו שטיין: פה מדברים על אכיפה ואני בזה אסיים.

<ברונו שטיין: פרויקט א/3 הוא אחד מהפרויקטים שיצרו הכי הרבה הרתעה.

<ברונו שטיין: ואני לא מדבר, כולם מדברים פה על אכיפה ואני מדבר על הרתעה.

איתן כבל: זה מה שאומר כל הזמן אור ירוק בתהליך הזה, בחשיבות.

<ברונו שטיין: צריך לייצר פה את ההרתעה הנכונה.

איתן כבל: והמחקר של אוניברסיטת באר שבע.

<מרדכי בהירי-דואני: אני חייב להוציא פה מילה.

<מרדכי בהירי-דואני: שוב פעם, מרדכי בהירי-דואני, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי בהירי-דואני: נאמרו פה המון-.

<מרדכי בהירי-דואני: סליחה.

<מרדכי בהירי-דואני: תסיים אתה.

איתן כבל: לא, אולי תבוא לנהל במקומי.

איתן כבל: תודה.

<ברונו שטיין: אני רוצה לומר שא/3 הוא אחד מהפרויקטים הטכנולוגים המתקדמים בארץ.

<ברונו שטיין: יש פה הרבה ליקויים שעלו, צריך לטפל בהם.

<ברונו שטיין: והנקודה הנוספת, הוא חלק מאיזה שהוא תהליך שצריך לייצר הרתעה.

<ברונו שטיין: זה ניידות, זה שוטרים, זה הכל - - -

קארין אלהרר: אין ספק.

<ברונו שטיין: אין אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: וודאי.

איתן כבל: בבקשה, משפט אחד.

<מרדכי בהירי-דואני: משפט אחד.

<מרדכי בהירי-דואני: זרקנו פה המון מספרים, המון גישות, 700 קילומטר.

<מרדכי בהירי-דואני: יש פה נייר עמדה של הרשות הלאומית שאומר איזה מצלמות צריך לשים, איפה לשים אותן, עם המלצות אופרטיביות ואובייקטיביות.

<מרדכי בהירי-דואני: הממשלה דיברה על שליש, תזכרו, ושני שליש.

<מרדכי בהירי-דואני: שליש רמזור ושני שליש - - -

איתן כבל: אוקיי.

<מרדכי בהירי-דואני: גם היום הביצוע הוא לא בהתאם לזה.

איתן כבל: תינתן לך הזדמנות להציג את כל הדברים.

<מרדכי בהירי-דואני: דבר אחד נוסף.

<מרדכי בהירי-דואני: בשבוע שעבר, עוד טרם הישיבה, הייתה ישיבה ביחד עם הנהלת בתי המשפט והתובעים המשטרתיים, במטרה כן לייצר - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תינתן לכם, אני כבר אמרתי לכם, תינתן לכם ההזדמנות להציג את כל תפיסתכם בתוך התהליך הזה.

<מרדכי בהירי-דואני: אבל חשוב שגם בדיונים האלה קולנו ישמע.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: בבקשה, איריס טל, ואז משפט לאיילת ואנחנו נסכם.

<איריס טל: הקשבתי לכולם, לכל הדיון.

<איריס טל: לי קוראים איריס טל, אני אלמנה של תאונת דרכים.

<איריס טל: אני בת 47, יש לי שני ילדים.

<איריס טל: אני רוצה לספר לכם על קובי, שהוא בעלי, שהוא אבי שני ילדיי.

<איריס טל: הוא נהרג בשנת 2004, כשהיו הרבה יותר מ-355 הרוגים בשנה.

<איריס טל: חיינו ביחד 14 שנים וכאשר הבן הצעיר שלי היה בן חודשיים, חודשיים בלבד, קיבלתי את אותה שיחת טלפון קשה מבית החולים הדסה עין כרם.

<איריס טל: הגיעה אותה שיחה, וכמו בכל סרט שראיתם וכמו בכל ספר שקראתם, הגיעה השיחה ובדיוק אותו הבלח, אותה שנייה, אותה אבחת סכין שעוברת בין החיים שהיו לילדים הקטנים שלי.

<איריס טל: הבן שלי היה בן חודשיים, הזכרתי והבת שלי שנה ושמונה חודשים.

<איריס טל: אותה שיחת טלפון שמגיעה ואומרת שקובי נפצע באופן אנוש והוא נמצא בהדסה עין כרם.

<איריס טל: ואני עם תינוק קטן בן חודשיים, בת 35 ומבינה שאני צריכה להתחיל חיים חדשים, לבד, אמא לשני ילדים.

<איריס טל: אותו יום שינה את החיים שלי לחלוטין.

<איריס טל: עזבתי קריירה מבטיחה בעולם ההייטק ועשיתי הסבה לטובת תעודת הוראה.

<איריס טל: כמובן שהפרנסה של הבית נפגעה באופן מאד קשה.

<איריס טל: והיום, 11 שנים אחרי, אני עדיין כמובן זוכרת, כמובן כואבת.

<איריס טל: הילדים שלי ילדים יתומים, יתומים מאב.

<איריס טל: התאונה מן הסתם שינתה את החיים לא רק שלי, לא רק שלהם, של כל המשפחה שנמצאת סביבי.

<איריס טל: קובי בעצמו היה איש חייכן, איש גדול ממדים.

<איריס טל: הוא שרד הרבה דברים בחיים.

<איריס טל: הוא השתתף במלחמות ישראל, הוא לחם במלחמת יום הכיפורים.

<איריס טל: בעצמו הוא היה אופנוען במשך 35 שנים.

<איריס טל: מכל הדברים האלה הוא יצא, ורק מאותה תאונה באותו יום הוא לא הצליח לצאת חי.

<איריס טל: אני משתדלת לגדל את הילדים שלי לתוך בית שמח ומלא חברים ולתת להם את כל מה שאפשר ואת מה שאני יכולה לקנות להם, מה שנקרא בבית המשפט – שירותי אב – אני משתדלת לקנות להם בכסף, אבל יש דברים שאי אפשר לקנות להם בכסף כמו למשל בעוד שנה, לבן שלי תהיה בר מצווה והוא שואל מדי פעם מי יעמוד לידו באותו מעמד.

<איריס טל: ואין לי תשובה לתת לו, כי הוא יתום מאב.

<איריס טל: אנחנו משתדלים, אנחנו באמת משתדלים.

<איריס טל: אני בעצמי עדיין הולכת עם טבעת הנישואין שלי והזמן לא מקהה שום דבר והכאב נשאר והוא נשאר חד והוא פושט ולובש צורות.

<איריס טל: לפני כשנה הצטרפתי לפעילות של העמותה, של אור ירוק.

<איריס טל: אני מסתובבת ומספרת את הסיפור האישי שלי למי שרק מוכן לשמוע, כי אני חושבת שאולי, אולי, אם כמה שיותר אנשים יקשיבו וישמעו, איך נראים חיים של משפחה, חיים שהלכו במסלול מסוים ובבוקר אחד קיצי, תפסו תפנית של 180 מעלות.

<איריס טל: והחיים הם אחרים והם יותר קשים והם פחות טובים.

<איריס טל: ואני חושבת שאולי אפשר, בזכות ועדות כאלה, להגיע למניעה, לאכיפה, לענישה, שתפחית את כמות המשפחות שיהיו חלילה במצב שלי.

<איריס טל: שתפחית את כמות היתומים שיש לנו מתאונות דרכים, ואת האימהות השכולות שנמצאות כאן ואת האלמנות כמוני.

<איריס טל: תודה רבה שהקשבתם.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: חיבוק לכם, באמת, מכל הלב, מכולנו.

איתן כבל: איילת, משפט.

איילת נחמיאס ורבין: הדיון הזה כמו כל שבוע, מתחיל בנושאים מאד "יבשים" נקרא להם, והוא כל שבוע מסתיים בדמעות.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק רוצה לומר שבסופו של דבר, לפחות איך שזה נראה, מדברים על ההתרעה של המצלמות, אני לא יודעת באמת מה לומר על זה, עד כמה זה באמת מרתיע.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקשיבה לך היטב, ברונו, ואני מכירה אותך הרבה שנים.

איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה להגיד לכם שבסוף אני חושבת שניידות זה הדבר הכי מרתיע.

איילת נחמיאס ורבין: וגם להגיד עוד דבר אחד בהקשר הזה, בסוף, כשאתה צריך, כשאתה מתקשר ל-100 ואומרים תשמעו, הרי הניידת חייבת לבוא עכשיו למישהו שיש לו תקר למשל, כדי שלא ייהרגו אנשים.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף אתה רואה, הניידות לא יכולות להתפרש לכל מקום.

איילת נחמיאס ורבין: זה ברור לגמרי.

איתן כבל: איילת, אנחנו חייבים לסיים.

איתן כבל: ממש מחכים לנו, אני מתנצל.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, אתה לא צריך להתנצל.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי בעוד ועדה.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף אנחנו צריכים לחשוב על הניידות ועל התקנים.

איילת נחמיאס ורבין: זה הדבר.

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר במשפט קצר אחד, בהמשך גם לדיון שהתקיים בשבוע שעבר.

איתן כבל: בכל הכבוד לכל התשובות שניתנו כאן, אם חשבתי רע שבוע שעבר, זה נראה נורא היום.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה הכי קשה שאפשר לומר.

איתן כבל: יכול להיות שכולכם צודקים.

איתן כבל: בסך הכל הכללי, בתכלול, כולנו פה, באמת אני אומר את זה, זה כשל אחד גדול.

איתן כבל: זה נראה כמו חלם.

איתן כבל: רק מה, פה נהרגים.

איתן כבל: זה ההבדל הגדול.

איתן כבל: יכול להיות שכולם צודקים פה וכולם עושים את מלאכתם כמו שצריך.

איתן כבל: הסך הכל – איום ונורא.

קארין אלהרר: אדוני המבקר, לסיכום.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ממש במברקים אני אומר כך.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: לעניין מערכת המשפט, כבר נעשו הרבה דברים גם בעבר כדי לקדם דיון משפטי לא רק בתחום הזה, אלא בתחומים אחרים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: למשל, שופטים של אחר הצהריים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אפשר היום אולי לחדש את הרעיון הזה של שופט עמית, שישתמש באולמות של אחר הצהריים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: יש רשמים בכירים בהוצאה לפועל, שאולי יכולים להיות גם שופטי תעבורה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: זה בתחום הזה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני אומר, בתחום של הא/3, אני חושב שאנחנו במלחמה ובמלחמה כזו זה כמו במלחמה, צריך גם לעשות פעולות הטעיה אולי, או דמה כמו שאומרים ולהציב את הקופסאות על העמודים של המצלמות בכל אותם מקומות שצריך להציב אותם גם בלי מצלמות בפנים ולצבוע אותם לא בכתום אלא באדום, שיראו אותן למרחוק.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני זוכר, גם בירושלים, כשהיו מצלמות רמזור, לא הייתה מצלמה בפנים לכל עמוד והיו בלילות מתזזים בין מצלמות לבין צמתים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ואפשר לעשות את זה גם, כי זו היא מלחמה ובמלחמה צריך גם להיות מתוחכמים יותר ואפילו ערמומיים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: תודה.

איתן כבל: תודה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ורק להוסיף שאנחנו לא עוזבים את הנושא הזה, אנחנו עכשיו שוקדים על דו"ח שיתפרסם בדו"ח השנתי הקרוב, שנקרא מאבק המשטרה בנגע האלכוהול, אכיפה בתחום התעבורה.

איתן כבל: תודה.

קארין אלהרר: אני מבקשת בבקשה לקבל את הנתונים הבאים.

קארין אלהרר: רק לומר שהדיון הזה היה באמת דיון מאד קשה.

קארין אלהרר: מהמשטרה אני מבקשת להעביר את מספר הדו"חות ששוחזרו מבין הדו"חות של השוטרים הבכירים שבעניינים עסק הדו"ח.

קארין אלהרר: תוך שבועיים אני מבקשת לקבל את זה.

קארין אלהרר: מספר הדו"חות שניתנו לרכבי משטרה שלא בתפקיד בשנת 2014 ומה הטיפול שנעשה בהם.

קארין אלהרר: לקבל ממשרד התחבורה תכנית פעולה להתמודדות עם הקטל בדרכים.

קארין אלהרר: תכנית עדכנית, תוך חודש.

קארין אלהרר: לקבל מהמשרד לביטחון פנים תכנית פעולה דומה.

קארין אלהרר: ממשרד המשפטים, אני מבקשת לדעת האם הייתה דרישה תקציבית לאוצר וגם מהמשטרה, להבין אם הייתה דרישה תקציבית מהאוצר.

קארין אלהרר: תודה, הישיבה נעולה.

איתן כבל: תודה, תודה לכם.