ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 113, 2016-03-01 10:00

דוד ביטן: חידוש העברת שידורי ערוץ הכנסת בשידור לווייני פתוח – מי מציג?

רונן פלוט: ברשותכם, אני אפתח, והיועצת המשפטית אתי בנדלר תמשיך.

רונן פלוט: מדובר בשידורים בכפרים הערביים, שפעם היה ניתן לראות שידורים של ערוץ הכנסת בכפרים הערביים ועם הזמן זה פשוט נעלם.

רונן פלוט: מדובר בצלחות בכל בית בכפרים הערביים – הם משתמשים בצלחות – ובגלל שזה בא בצלחות אין ממש צפייה ואי אפשר לראות מה קורה במליאת הכנסת.

רונן פלוט: אז היתה פנייה של מספר חברי הכנסת מהסיעות הערביות, אנחנו פנינו למועצת הכבלים וביקשנו לחדש את השידורים, ולכנסת יש עניין מאוד גדול שבכל כפר ערבי יראו את מליאת הכנסת.

רונן פלוט: לנו יש עניין שיראו, חוץ מזה שרואים אותם בערים, גם בכפרים, שיראו מה קורה פה מבחינת אנשים שנואמים, מבחינת אלה שמדברים, וזה חלק ממדינת ישראל.

רונן פלוט: עקב כך פנינו למועצת הכבלים, מועצת הכבלים דנה ואישרה, אנחנו נצטרך לשים תקציב של כמיליון שקל לצורך העניין הזה.

דוד ביטן: מתי זה יתחיל לפעול?

<אתי בנדלר: זו אחת השאלות שאתם תצטרכו להכריע.

רונן פלוט: מידית.

רונן פלוט: מבחינתי, מידית.

דוד ביטן: אנחנו צריכים באיזון התקציבי – יש לנו ועדה אחרי זה.

רונן פלוט: לא, לא.

רונן פלוט: יש לנו כסף לזה.

דוד ביטן: שמת מראש?

רונן פלוט: כן, כן.

רונן פלוט: אם אתה זוכר, היה פה את גטאס - - -

דוד ביטן: גטאס, גטאס.

דוד ביטן: אני טעיתי אלף פעם איתו.

דוד ביטן: למרות שזה כתוב בגימ"ל.

רונן פלוט: ואני אז אמרתי שלצורך התשדירים האלה אנחנו צריכים כמיליון שקל, והוא גם אמר, הנה אני הייתי בין אלה שפניתי ואלה שדיברתי.

דוד ביטן: רק שתדעי, אתי, שאני אמרתי לחברי הכנסת הערבים: אתם מתלהמים במליאה בלי שרואים אתכם, מה יהיה כשיראו אתכם?

<אתי בנדלר: אז עכשיו תוכיח עד כמה אתה דמוקרט.

<אתי בנדלר: בהמשך לדברי מנכ"ל הכנסת, הבסיס לפנייה הזאת הוא בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, משנחקק בשנת התשס"ד-2003, שבו יש סעיף המתייחס להפצת שידורי ערוץ הכנסת, והסעיף הזה קובע כדלקמן.

<אתי בנדלר: הוא קובע את העיקרון שעקרונית השידורים יופצו באמצעות שידור לווייני פתוח, בלתי מקודד, זאת אומרת, שאפשר לקלוט אותו ללא ממיר, עם צלחת קליטה.

<אתי בנדלר: אלא אם כן קבעה המועצה, באישור ועדת הכנסת, מתכונת אחרת להעברת השידורים.

<אתי בנדלר: בנוסף להפצה הלוויינית הפתוחה, החוק קובע כי שידורי הערוץ יועברו באמצעות הכבלים והלוויין במסגרת הערוצים שהם חייבים להעביר ללא תשלום.

<אתי בנדלר: ואכן, כך הועברו השידורים, גם בערוץ הלווייני הפתוח וגם באמצעות הכבלים והלוויין.

דוד ביטן: אז למה הפסיקו את זה?

<אתי בנדלר: החל משנת 2009 הוכנסה שיטת הפצה נוספת לשידורי טלוויזיה, והיא הפצה לוויינית-קרקעית, מה שנקרא "עידן פלוס", שאפשר לקלוט את השידורים באמצעות ממיר בעלות חד-פעמית של רכישת הממיר.

<אתי בנדלר: הממיר עלה בסביבות 250 שקלים, ובאמצעות שיטת ההפצה הזאת חשבו שכל ערותי החובה, שזה ערוץ 1, 33, 22, 10 ו-99, יגיעו לכל בית, כאמור, בעלות מינימלית חד-פעמית.

<אתי בנדלר: ההתחלה נראתה מבטיחה, היה שיעור חדירה די יפה לשיטת ההפצה הזאת.

<אתי בנדלר: בעקבות כך, הגיעה הכנסת למסקנה שההפצה הלוויינית הפתוחה היא מיותרת משום שההפצה באמצעות "עידן פלוס" מהווה תחליף נאות לאותה שיטת הפצה, ועל-ידי כך גם לחסוך כספים.

<אתי בנדלר: מה גם שבהתאם לנתונים שנמסרו באותה עת לוועדת הכנסת, אחוז הצופים באמצעות הלוויין הפתוח היה מאוד-מאוד נמוך ולא הצדיק את ההוצאה הכספית של הכנסת בעניין הזה.

<אתי בנדלר: לפיכך, צוות התיאום פנה בשעתו למועצה לשידורי כבלים ולוויין, שכאמור, היא זו שצריכה להחליט על כך באישור ועדת הכנסת.

<אתי בנדלר: ההחלטה התקבלה בהתאם.

<אתי בנדלר: ועדת הכנסת אישרה את ההחלטה הזאת והפצת השידורים באמצעות הלוויין הפתוח הפסיקה.

<אתי בנדלר: לימים הסתבר שבמשך הזמן יש ירידה בשיעור החדירה של "עידן פלוס".

<אתי בנדלר: מסתבר שזו לא היתה הצלחה גדולה כפי שהוגיה חשבו שיהיה.

<אתי בנדלר: שיעור החדירה היום בהתאם לנתונים שאנחנו הוצאנו, של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - - -

דוד ביטן: "עידן פלוס" זה מה שיש לנו בבית?

איילת נחמיאס ורבין: לא, לך יש ממיר של yes או hot.

איילת נחמיאס ורבין: זה כמו האנטנה של פעם, רק בצורת ממיר.

<אתי בנדלר: אני אסביר: יש שלושה סוגי ממירים - - -

דוד ביטן: הבנתי, הבנתי.

דוד ביטן: ערוץ 2, ערוץ 1 וערוץ 10.

<אתי בנדלר: מספר מצומצם מאוד של ערוצים.

חיים ילין: 33 יש – אתה ראית אותו פעם?

דוד ביטן: 33 זה "חינוכית", לא?

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה 23.

דוד ביטן: אז מה זה 33?

חיים ילין: זה השידורים בערבית שהיו פעם.

איילת נחמיאס ורבין: זה הארכיון של ערוץ 1.

<אתי בנדלר: אכן, גם ערוץ 23 מופץ באמצעות "עידן פלוס".

חיים ילין: הבטיחו שירחיבו את זה, כולל סרטים, כולל הכול, אבל - - -

דוד ביטן: לא הרחיבו.

<אתי בנדלר: זה לא הצליח.

<אתי בנדלר: לא התרומם העניין הזה, פשוט לא התרומם.

איילת נחמיאס ורבין: בשידור הציבורי החדש זה יהיה.

<קריאה: אולי.

חיים ילין: יש בדיחות טובות על הבוקר.

<אתי בנדלר: ובכן, היתה עוד איזושהי פיסת מידע שנמסרה בזמנו לצוות התיאום, ולימים הסתבר שהיא לא מדויקת.

<אתי בנדלר: נאמר שצלחות הקליטה של המגזר הערבי אינן מכוונות ללוויין "עמוס" שבאמצעותו - - -

דוד ביטן: אז לאיפה הן מכוונות?

דוד ביטן: לקטאר?

<אתי בנדלר: כן, באמת לערוצים ערביים שמשודרים באלומה אחרת.

<אתי בנדלר: והסתבר שזה לא מדויק הדבר הזה, שבאמצעות אותה אלומה אפשר לקלוט גם את הערוצים שדיברנו עליהם.

<אתי בנדלר: דבר נוסף הוא שכשהכנסת ביקשה להספיק את הפצת השידורים בשידור הלווייני הפתוח, היתה כוונה להפסיק גם את החובה שמוטלת על ערוץ 22, זאת אומרת, "רשת" ו"קשת", ועל ערוץ 10, להפסיק את ההפצה באמצעות לוויין פתוח.

<אתי בנדלר: ולימים שר התקשורת דאז, גלעד ארדן, בשלהי הכנסת הקודמת, דחה את ביטול החובה הזאת, ונדמה לי שגם היום ירדה מעל הפרק הכוונה להפסיק את הפצת השידורים האלה באמצעות הלוויין הפתוח.

<אתי בנדלר: כתוצאה מכך, בעקבות פניות שהיו למנכ"ל הכנסת, הוא כינס את צוות התיאום עוד בכנסת הקודמת, והוא הוביל החלטה בצוות התיאום – זה צוות שפועל על-פי חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת – לבקש מהמועצה לשידורי כבלים ולוויין לחזור להפצה לוויינית פתוחה, להחזיר את ההפצה הלוויינית הפתוחה.

<אתי בנדלר: המועצה בכנסת הקודמת אכן קיבלה החלטה כזאת, והמנכ"ל פנה ליושב-ראש ועדת הכנסת אז, השר היום, לוין.

<אתי בנדלר: אבל משהסתבר שהכנסת הולכת להתפזר ולא היה תקציב לכך, התקציב לא אושר, ההחלטה הזאת נכנסה להקפאה.

<אתי בנדלר: בכנסת הנוכחית חידשנו את כל הדיונים, כולל פנייה למועצה לשידורי כבלים ולוויין שאישררה את ההחלטה הקודמת.

<אתי בנדלר: והנה, עכשיו אנחנו מחכים להחלטת ועדת הכנסת.

דוד ביטן: טוב, מישהו רוצה להתייחס?

דוד ביטן: העלות זה מיליון שקל, שתדעי.

איילת נחמיאס ורבין: מיליון שקל לשנה?

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: אפשר לקחת את זה מה-15 מיליארד.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה, ה-15 מיליארד?

דוד ביטן: שהממשלה החליטה.

איילת נחמיאס ורבין: מהמגזר הערבי?

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: מה חשבת?

דוד ביטן: אתם רק מדברים, אנחנו עושים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני פשוט התאמצתי להבין את הקשר, אדוני יושב-הראש.

דוד ביטן: אה, התאמצת?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: טוב, אני חושבת שזה עניין בעל ערך, והוא מאוד חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: והנגישות של ערוץ הכנסת לציבור היא חשובה.

איילת נחמיאס ורבין: ועדת פריש לא אמורה להגיע לפה לדיון באיזשהו שלב?

רונן פלוט: כן, אבל יש עוד דרך ארוכה.

איילת נחמיאס ורבין: נגישות של ערוץ הכנסת היא חשובה, ואני מניחה שבדקו היטב-היטב את שיעור החדירה בכל החלופות.

<אתי בנדלר: כל מה שיש לנו זה נתונים שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<אתי בנדלר: הפועל לא יודעים כמה יכולים לצפות.

דוד ביטן: הם אומרים שהם לא מצליחים לראות.

דוד ביטן: הדרך היחידה של הח"כים של הרשימה המשותפת להעביר זה דרך הפייסבוק.

דוד ביטן: הם לא מצליחים להגיע לאוכלוסיה שלהם.

דוד ביטן: זה לא פותר את זה - - -

רונן פלוט: אבל גם לכנסת יש עניין גדול.

דוד ביטן: כן, יש לנו גם עניין.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתכם.

דוד ביטן: הם צריכים לשמוע את אורן חזן.

דוד ביטן: איך ישמעו את אורן חזן?

דוד ביטן: רק כך.

רונן פלוט: זה לא אמרתי.

רונן פלוט: לא אמרתי את זה.

<חיים אבידור: למה?

<חיים אבידור: זו תכונית הריאליטי הכי טובה שיש.

איילת נחמיאס ורבין: חיים, תרשה לי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו פחות נהנים להיות תוכנית ריאליטי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו באמת אקווריום.

איילת נחמיאס ורבין: אז במובן הזה חשוב שככל שמי שבאמת יש לו בעיית נגישות לכל סוגי הממירים, לא יכול להיות שאנחנו - - - את האוכלוסיה הזאת בהרבה מובנים.

דוד ביטן: אין לנו בעיה בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני חושבת שההחלטה היא החלטה נכונה.

דוד ביטן: טובה ונכונה.

<אתי בנדלר: אני מבקשת, ברשותכם, להוסיף משפט נוסף בקשר לתחילה.

<אתי בנדלר: כפי שאמר המנכ"ל - - -

דוד ביטן: אפשר לעשות את זה מידי?

<אתי בנדלר: אבל לצורך זה יש להתקשר עם חברה - - -

דוד ביטן: בואו נעשה תחולה ה-1.4, זה בסדר?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

דוד ביטן: לא תספיקו?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: אני חושבת שצריכים לשמוע את חשב הכנסת כי אלה הליכים מכרזיים.

<חיים אבידור: אני חושב, לאור מה שאמרה אתי עכשיו, שהאלומה הזאת היא אלומה שיכולים לתת אותה כל מיני ספקים – אני בכלל לא בטוח שאנחנו לא צריכים לצאת להליך מכרזים - - -

<אתי בנדלר: אני חושבת שתצטרכו הליך מכרזי.

<אתי בנדלר: נמצאת כאן גם סגנית היועצת המשפטית למינהל הכנסת, ביקשתי ממנה להצטרף.

דוד ביטן: אז בוא נחליט.

דוד ביטן: אם נמצא מכרז, אז נחליט גם על המכרז.

<חיים אבידור: רק אתמול הגיע מכתב לכנסת ממישהו שמוכן לתת לנו את השירות.

דוד ביטן: טוב, לפני זה נשמע את היועץ המשפטי של המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

<צחי פינס: כפי שנאמר פה, המועצה אכן אשררה את ההחלטה הקודמת שלה שכבר אז, ב-2014, היא קיבלה את בקשת מנכ"ל הכנסת ויושב-ראש צוות התיאום לחדש את ההפצה בלוויין פתוח של שידורי הערוץ.

<צחי פינס: כמובן שהיה צורך באשרור מאחר שחלף פרק זמן ורצינו גם נתונים נוספים שנוגעים להיקף ההפצה של "עידן פלוס" ושיעור מהציבור הערבי שיש לו צלחות לוויין פתוח, ושצופה ב"עידן פלוס", ויש לו את האפשרות.

<צחי פינס: לאחר שקיבלה המועצה את הנתונים ודנה, היא החליטה שהיא מאשררת את ההחלטה הקודמת.

<צחי פינס: אני רק רוצה לציין שלעניין יידוע המנויים, בזמנו, מנכ"ל הכנסת ויושב-ראש צוות התיאום אמר שהוא יתייעץ עם הצוות המקצועי בכנסת, אבל גם שהוא יפרסם הודעה בשני עיתונים ערביים, לטובת ציבור הצופים הערביים שיידעו - - -

רונן פלוט: גם בערוץ הכנסת אני כבר דיברתי איתם.

רונן פלוט: אנחנו נעשה איזושהי עבודה של שבוע-שבועיים כדי שבכל בית ידעו שיש דבר כזה.

דוד ביטן: את זה כבר עושים.

דוד ביטן: למה לא תעשו גם את זה?

דוד ביטן: אחת התוכניות חצי שעה, כמו שיש את כל - - - שתהיה בערבית.

רונן פלוט: יש תוכנית אחת בערבית בערוץ הכנסת.

דוד ביטן: למה לא מזמינים אותנו לשם?

רונן פלוט: את זה אני לא יודע.

רונן פלוט: אני חושב שלא צריכים להחליט פה על המועד - - -

<אתי בנדלר: אנחנו משתדלים לא להתערב בעבודה המערכתית של ערוץ הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שיושב-ראש הוועדה יקבל הזמנה בימים הקרובים להופיע בתוכנית בערבית, אחרי הקריאה הנרגשת שלו.

דוד ביטן: אבל אני צריך תרגום.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אבל אז יכול להיות שאתה תצטרך ללכת לשיעורי ערבית.

איילת נחמיאס ורבין: רונן, אני מבינה שרצית לדבר על נושא התחילה.

רונן פלוט: לא צריכים להחליט.

רונן פלוט: אנחנו מחליטים שאנחנו נבדוק את כל העניינים.

רונן פלוט: אתם תתנו לנו אור ירוק.

רונן פלוט: אנחנו נעשה הכול לפי החוק.

דוד ביטן: נגיד ככה: תחילה – ככל האפשר מוקדם.

<אתי בנדלר: תחילה – ככל האפשר מוקדם, אבל בתום המתחייבים מתוך בחירת הספק.

דוד ביטן: בתום ההליכים.

דוד ביטן: אין ויכוח על זה.

דוד ביטן: טוב, אנחנו מאשרים את זה, כפי שביקשתם.

דוד ביטן: ויש לכם אור ירוק להתחיל את הפעולות.

<אתי בנדלר: ההחלטה תיכנס לתוקף מיד.

<אתי בנדלר: בפועל, היא תופעל לכשיושלמו המכרזים.

דוד ביטן: כל הכבוד למנכ"ל, לחשב, ליועץ המשפטי ולכולם.

דוד ביטן: <2.

דוד ביטן: בקשות למיזוג הצעות חוק, לפי סעיף 84(ד) לתקנון הכנסת: א.

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת הכלכלה למיזוג הצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה על משלוח דבר דואר רשום), התשע"ה-2015 (פ/969/20), של חברי הכנסת: אורי מקלב ומשה גפני.

דוד ביטן: הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה בדבר משלוח דואר רשום), התשע"ה-2015 (פ/1534/20), של חברי הכנסת: נחמן שי, תמר זנדברג ודב חנין.

דוד ביטן: ב.

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת הכספים למיזוג הצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג ע"י יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016 (מ/1010).

דוד ביטן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ייצוג בפני המוסד), התשע"ה-2015 (פ/1612), של חברי הכנסת: משה גפני ואורי מקלב.

דוד ביטן: >

דוד ביטן: בקשה למיזוג הצעות חוק, לפי סעיף 84(ד) לתקנון הכנסת.

דוד ביטן: א.

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת הכלכלה למיזוג הצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה על משלוח דבר דואר רשום), התשע"ה-2015 (פ/969/20), של חברי הכנסת: אורי מקלב ומשה גפני.

איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה רגע להעיר איזושהי הערה?

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שיש לנו, לך ולי יש דיון וויכוח, אבל אתה יודע שאני חושבת שריבוי הצעות החוק הפרטיות הוא לא בדיוק הדבר המדהים ביותר שקורה בכנסת, למרות שהגישה שאתה הצעת היא לא הגישה צריך ללכת עליה.

דוד ביטן: יכול להיות.

דוד ביטן: אז נתקן אותה.

דוד ביטן: אני לא עומד על דעתי בעניין.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שאני אומרת לך, שבסוף אנחנו יודעים איך אנשים מייצרים וכותבים הצעות חוק, וזה לא נוגע, ויסלחו לי חברַי, שפה הצעת החוק שהיא דווקא כן הצעת חוק חשובה ובגלל זה הממשלה תמכה בה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך, נו, אנחנו יודעים איך הדברים האלה נוצרים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, גפני?

משה גפני: זה דיון עמוק.

איילת נחמיאס ורבין: כן, כן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה דיון שיום אחד צריך לקיים אותו.

משה גפני: פעם היו מעתיקים, ולא היו מציינים את זה אפילו.

איילת נחמיאס ורבין: פעם היו מעתיקים.

דוד ביטן: עכשיו לא מציינים אפילו.

משה גפני: לא, הם חייבים לציין.

איילת נחמיאס ורבין: מה פתאום?

איילת נחמיאס ורבין: !

דוד ביטן: לא, אם משנים שתי מילים, אתה לא חייב.

משה גפני: חייבים לציין שזו הצעת חוק מועתקת.

דוד ביטן: לא מועתקת.

דוד ביטן: דומה.

דוד ביטן: רגע, עוד לא סיימתי.

דוד ביטן: צריך שבפרוטוקול זה יהיה רשום.

דוד ביטן: הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה בדבר משלוח דואר רשום), התשע"ה-2015 (פ/1534/20), של חברי הכנסת: נחמן שי, תמר זנדברג ודב חנין.

דוד ביטן: הם מבקשים למזג את הצעות החוק.

דוד ביטן: אז אנחנו בעד, נכון?

דוד ביטן: בעד – פה אחד אושרה בקשת יו"ר ועדת הכלכלה למיזוג הצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה על משלוח דבר דואר רשום), התשע"ה-2015 (פ/969/20), של חברי הכנסת: אורי מקלב ומשה גפני.

דוד ביטן: הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה בדבר משלוח דואר רשום), התשע"ה-2015 (פ/1534/20), של חברי הכנסת: נחמן שי, תמר זנדברג ודב חנין.

משה גפני: כן.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

דוד ביטן: יופי, עכשיו: ב.

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת הכספים למיזוג הצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג ע"י יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016 (מ/1010).

דוד ביטן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ייצוג בפני המוסד), התשע"ה-2015 (פ/1612), של חברי הכנסת: משה גפני ואורי מקלב.

דוד ביטן: כבר סיימת את זה, לא?

דוד ביטן: אתה רוצה לאחד אחרי שסיימת?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מאחד את הצעת החוק הפרטית.

משה גפני: זה אותו דבר.

דוד ביטן: זה אותו דבר יוצא?

משה גפני: כן.

דוד ביטן: אוקי.

דוד ביטן: אנחנו בעד, נכון?

דוד ביטן: בעד – פה אחד אושרה בקשת יו"ר ועדת הכספים למיזוג הצעות החוק הבאות:

דוד ביטן: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג ע"י יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016 (מ/1010).

דוד ביטן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ייצוג בפני המוסד), התשע"ה-2015 (פ/1612), של חברי הכנסת: משה גפני ואורי מקלב.

משה גפני: אני רק רוצה להודיע לך שאתה נתת לי 30 יום, וביום אחד גמרתי את זה.

דוד ביטן: כל הכבוד.

דוד ביטן: זה רק מוכיח שאם אתם רוצים אין זו אגדה.

דוד ביטן: אתה מבין?

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל הרבה דברים אני היום לא רוצה.

דוד ביטן: למה?

משה גפני: בגלל שמעצבנים אותי.

משה גפני: מה זה, למה?

דוד ביטן: אם מעצבנים אותך אתה לא רוצה?

דוד ביטן: חשבתי שאם מעצבנים אותך אתה כן רוצה משהו.

ניסן סלומינסקי: אני באמצע החוקים שם - - -

דוד ביטן: אתה תמיד עסוק.

דוד ביטן: לכן אמרתי שלא נעביר לך יותר חוקים בגלל זה,.

דוד ביטן: כי אתה כל היום עסוק.

ניסן סלומינסקי: להיפך, בגלל שאני מקדם את זה.

ניסן סלומינסקי: מי שלא עסוק, תבדוק וזה בעיה.

דוד ביטן: ב-14:00 אני אצלך?

ניסן סלומינסקי: 14:30 או 14:00, אני לא זוכר.

דוד ביטן: איך שאתה רוצה.

דוד ביטן: <3.

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה להעברת הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – שירותי הובלת נפטרים), התשע"ה-2016 (פ/1339/20), של חברי הכנסת: מרב מיכאלי, אלי אלאלוף, אילן גילאון ודב חנין, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה>

דוד ביטן: בקשת יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה להעברת הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – שירותי הובלת נפטרים), התשע"ה-2016 (פ/1339/20), של חברי הכנסת: מרב מיכאלי, אלי אלאלוף, אילן גילאון ודב חנין, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד ביטן: מה אתם אומרים?

משה גפני: אני מציע לחכות עם זה, מכיוון שהם צריכים לדון.

משה גפני: יש שם את הבעיה של שבת.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל ידונו בוועדה.

משה גפני: להמתין עם זה, בגלל שזה עוד לא יידון בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

איילת נחמיאס ורבין: אני זוכרת את הדיון שהיה במליאה.

משה גפני: היא הסכימה.

משה גפני: מרב מיכאלי הסכימה שזה יחזור לוועדת שרים להגיע לפתרון.

איילת נחמיאס ורבין: היא לא דיברה על ועדת שרים.

איילת נחמיאס ורבין: ועדת שרים?

דוד ביטן: כן, כן.

דוד ביטן: אבל זה לא משנה כהוא זה, אם אנחנו נעביר לוועדת הפנים זה יהיה אותה הסכמה.

משה גפני: אם הבעיה נפתרת אז לי אין שום עניין כרגע.

משה גפני: אין בעיה.

דוד ביטן: אבל זה תמיד היה בוועדת הפנים, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, תסלח לי, רגע, רגע, משה, אני מוכרחה לשמוע ממך, באמת, אני פשוט סקרנית להבין - - -

דוד ביטן: רגע, רגע.

דוד ביטן: היום, אני רואה, את בטמפרמנט רציני.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אבל אני שקטה.

איילת נחמיאס ורבין: מה אתה?

איילת נחמיאס ורבין: - - -

משה גפני: אבל למה אתה ממהר להעביר את זה?

דוד ביטן: לא ממהר.

דוד ביטן: יש לי בקשה.

משה גפני: צריך למצוא פתרון.

משה גפני: אם אין פתרון, אז זה מלחמת עולם.

משה גפני: זה הפרה, זה הכול, וההחלטה של ועדת שרים היתה כזאת, היתה כזאת ומרב הסכימה.

דוד ביטן: אבל במקרה פה, אלי אלאלוף חתום על הצעת החוק הזו.

דוד ביטן: ואם אני מעביר את זה לוועדה אחרת, הוא לא חתום.

דוד ביטן: יהיה לך יותר קל במלחמה.

<רוני טיסר: הנושא של שירותי הדת היהודיים, לרבות הובלת נפטרים, שאין ספק שזה עניין של שירותי דת, הוא מצוי באופן מובהק בטיפולה של ועדת הפנים.

<רוני טיסר: הסוגיה של דמי הקבורה אומנם מטופלת דרך חוק הביטוח הלאומי, אבל הנושא הזה ספציפית הוא נושא שבאופן מובהק - - -

דוד ביטן: נכון, אני חושב שהיא צודקת.

דוד ביטן: טוב, אנחנו נעביר את זה.

דוד ביטן: נקבל את הבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: מה?

איילת נחמיאס ורבין: מה?

איילת נחמיאס ורבין: מה?

דוד ביטן: לוועדת הפנים.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

דוד ביטן: כי זה נושא של ועדת הפנים.

<רוני טיסר: זה לא משנה לעניין ההסכמה.

איילת נחמיאס ורבין: עוד לא הצלחתי, רגע, את חייבת להסביר לי, סליחה - - -

דוד ביטן: אז לא הקשבת.

דוד ביטן: דיברת?

איילת נחמיאס ורבין: לא, דיברו איתי.

דוד ביטן: מי דיבר?

דוד ביטן: את העוזרת שלה?

איילת נחמיאס ורבין: לא, דניאל היא הסיעה שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אדוני, ותתנהג יפה, כי כשאתה רוצה קיזוז זה ממנה, לא ממני.

דוד ביטן: אז אני כבר מתנהג יפה.

איילת נחמיאס ורבין: אני פשוט חייבת לשמוע שוב מה את אמרת כדי להבין.

<רוני טיסר: אמרתי שלעניין הנושאים, נושא שירותי הדת היהודיים הוא נושא שמצוי תחת טיפולה המובהק של ועדת הפנים והגנת הסביבה, ולא דרך תחום טיפולה של ועדת העבודה והרווחה.

<רוני טיסר: ועל כן באה בקשתו של יושב-ראש ועדת הפנים להחזיר את הנושא ואת הטיפול בהצעת החוק לטיפולה של הוועדה.

<רוני טיסר: זו היתה גם המלצת הלשכה המשפטית כאשר הצעת החוק - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל הנושא הוא בסוף התחשבנות מול ביטוח לאומי.

דוד ביטן: לא משנה, אבל יש פה חוק שלא קשור כל-כך לתשלום.

איילת נחמיאס ורבין: החוק טופל בעבר בוועדת הפנים?

<רוני טיסר: החוק טופל תמיד בוועדת הפנים.

<רוני טיסר: התיקון הוא תיקון לחוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני הבנתי.

דוד ביטן: איך אני מעגן את העניין שהדיון לא יתחיל בוועדה עד שלא מסיימים את המחלוקת שהיתה ושהוסכמה - - -

<רוני טיסר: לפי מה שאני הבנתי מהפרוטוקול, ההסכמה בוועדת שרים היתה שזה יחזור לפני הקריאה הראשונה לוועדת השרים.

משה גפני: כן, אבל במליאה התעוררה בעיה.

משה גפני: היתה הצעת פשרה של יושב-ראש ועדת הכנסת, של חבר הכנסת דוד ביטן, והצעת הפשרה הזו התקבלה.

משה גפני: לכן זה גם עבר.

משה גפני: אומר היושב-ראש, אני מבקש, מה שלא מופיע בתקנון, אבל יש בקשה שוועדת הכנסת יכולה לעכב את זה ולא לאשר את זה עכשיו.

משה גפני: להמתין.

איילת נחמיאס ורבין: אבל משה, זאת לא היתה הכוונה - - -

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: אומר היושב-ראש: אני כן מעביר את זה, אני לא רוצה לעכב את זה, ואני מעביר את זה כפי שאת אומרת, שזה ילך לוועדת הפנים, אבל אני מבקש להעיר שלא להתחיל את הדיון עד שוועדת שרים לא מחליטה בלב העניין.

<רוני טיסר: בשביל זה יושב-ראש הוועדה – אני לא יכולה לעכב, בתור יועצת משפטית - - -

משה גפני: לא את.

משה גפני: הוועדה.

<רוני טיסר: יושב-ראש הוועדה יכול להחליט - - -

דוד ביטן: אני מבקש התחייבות של יושב-ראש הוועדה שזה יתעכב ל-30 יום על-מנת שהם יוכלו להסדיר – זה גם היה מקובל, לא העיכוב מקובל אלא הנושא שצריך לפתור אותו מקובל גם על היוזמים.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, רק כדי להבהיר, כי עכשיו הבהרתי את זה מול מרב – הסיכום היה שזה עובר לוועדה, ואחרי שהוועדה תאשר, לא תאשר, זה יחזור לוועדת שרים.

דוד ביטן: לא, זה כתוב בהחלטת ועדה.

איילת נחמיאס ורבין: שזה לא יעלה לקריאה ראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר?

דוד ביטן: זה כתוב כנראה בהחלטת ועדת שרים הזו.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל למה?

משה גפני: אני לא מסכים בגלל שמה הוועדה תדון?

משה גפני: מה עם ליבת העניין?

משה גפני: מה ידונו בוועדה על ליבת העניין?

משה גפני: זה לא מעניין הסעיפים הטכניים.

ניסן סלומינסקי: דוד, בוא תגמור איתי כי אני - - -

דוד ביטן: אז נעבור לנושא הבא עד שמרב תבוא.

מרב מיכאלי: אתה השתגעת סופית?

מרב מיכאלי: טוטלית?

משה גפני: מה עכשיו?

איילת נחמיאס ורבין: חיכינו לך.

משה גפני: מה עכשיו?

משה גפני: מה עכשיו?

משה גפני: מה עכשיו?

משה גפני: רק אל תאכלי אותי.

איילת נחמיאס ורבין: כן, מרב, it looks – אמרנו שאנחנו נחזור, לא סגרנו את הסעיף הזה.

דוד ביטן: לא סגרנו את העניין.

דוד ביטן: סיימת שם?

מרב מיכאלי: לא, לא סיימתי.

מרב מיכאלי: באתי לפה כי כאילו - - -

משה גפני: כאילו מה?

משה גפני: כאילו מה?

ניסן סלומינסקי: היום גפני עושה צרות גם למרב וגם לי.

דוד ביטן: תראי, מה שובר בזמנו כשישבנו במליאה וכשהסדירו את הבעיה שנוצרה עם הנושא של השבת, הסכמת לזה.

מרב מיכאלי: ברור שהסכמתי לזה.

מרב מיכאלי: לא הייתי מגיעה והחוק לא היה עובר בוועדת שרים אם זה לא היה מוסכם מלכתחילה.

מרב מיכאלי: עוד פעם אני אגיד: אני יודעת שמר גפני הוא גדול בתורה - - -

משה גפני: התחלת עכשיו?

משה גפני: גם מר?

משה גפני: וגם גדול בתורה?

מרב מיכאלי: מר גדול - - -

משה גפני: אני בעד להעביר את זה לוועדה אבל מה ידונו בוועדה?

מרב מיכאלי: אז למה אתה מפריע?

דוד ביטן: הוא לא מפריע.

דוד ביטן: הוא לא מפריע.

מרב מיכאלי: אדוני, תן לי, באמת, עכשיו לפרוטוקול: ישבו ביחד משרד הדתות, פורום חברה קדישא, ביטוח לאומי, יושבים על המדוכה - - -

משה גפני: את חוזרת לדברים שהם לא - - -

אורי מקלב: לא זה הוויכוח.

משה גפני: לא זה הוויכוח.

מרב מיכאלי: ישבו בשביל למצוא מתווה פעולה שמבטיח שלא יהיה חילול שבת, שלא תהיה פגיעה בכבוד המת - - -

דוד ביטן: אבל זה לא היה מקובל עליהם.

מרב מיכאלי: אבל הוא לא יודע את המתווה.

מרב מיכאלי: הוא לא יודע אם זה מקובל עליו כי הוא לא מכיר את המתווה.

מרב מיכאלי: הוא לא מכיר את המתווה.

מרב מיכאלי: יואיל לשבת אתנו - - -

דוד ביטן: היה ויכוח בניסוח.

אורי מקלב: היה ויכוח בניסוח - - -

מרב מיכאלי: אבל הניסוח הזה מת.

מרב מיכאלי: הניסוח הזה מת.

מרב מיכאלי: תן ללכת לוועדה ולהביא את הניסוח החדש.

מרב מיכאלי: תןלעבוד בוועדה על הניסוח החדש.

אורי מקלב: בסדר, אבל איך יהיה ניסוח חדש?

מרב מיכאלי: כי נשב בוועדה וננסח.

אורי מקלב: היושב-ראש אומר, בוועדה מגיעים לפשרות בעניין הזה?

מרב מיכאלי: לא בפשרות.

מרב מיכאלי: הכול מסודר.

מרב מיכאלי: תן לנסח את זה.

מרב מיכאלי: זה מה שבאנו לעשת בוועדה.

אורי מקלב: אבל צריך להיות מוסכם - - -

מרב מיכאלי: הניסוח יהיה מוסכם בוועדה.

מרב מיכאלי: תבואו תשגיחו מבחינתי בעבודה בוועדה, אבל לא - - - את זה לוועדת שרים.

אורי מקלב: צריך להיות ניסוח מוסכם.

אורי מקלב: זה מה שאמרנו.

דוד ביטן: את רוצה לעשות ניסוח לפי מה שסיכמת איתם במליאה?

דוד ביטן: הרי סיכמת איתם משהו במליאה, נכון?

דוד ביטן: לכל מה שאמרת עכשיו הם לא הסכימו, סיכמנו משהו אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שאמרתי זה מה שסוכם במליאה.

דוד ביטן: לא, את לא היית בדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אני הייתי במליאה.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

דוד ביטן: לא במליאה.

דוד ביטן: היה דיון בצד.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה.

מרב מיכאלי: בוא תסביר לי מה הבעיה.

מרב מיכאלי: הרי בשביל זה נועדה העבודה בוועדות, אורי.

מרב מיכאלי: בואו נשב בוועדת העבודה והרווחה, תראו שהכול מקובל, ואם לא – לא יהיה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אורי, הרבה פעמים מעבירים חוקים לוועדה כשיודעים בעליל שהחוקים האלה יעברו שינויים לפעמים דרמטיים.

איילת נחמיאס ורבין: לפעמים דרמטיים.

איילת נחמיאס ורבין: גפני הוא רב-אומן בלקבל חוק ולהוציא אותו לגמרי אחר.

דוד ביטן: בסדר, אז מה הבעיה?

דוד ביטן: תשבו ביניכם ותגמרו את העניין הזה.

דוד ביטן: רגע, מה הבעיה לשבת?

אורי מקלב: בנושא הזה תהיה הבנה קודם, זה הכול.

מרב מיכאלי: אבל יש הבנה קודם.

מרב מיכאלי: בואו נראה את הניסוח.

מרב מיכאלי: אם לא מקובל עליך, הרי זה לא יכול להתקדם.

מרב מיכאלי: אתה את הווטו שלך יכול לשים בכל רגע נתון.

מרב מיכאלי: מה הבעיה?

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: הוא רוצה להעביר לוועדת הפנים, אנחנו לא התנגדנו.

משה גפני: רק ביקשנו שתהיה החלטה של ועדת שרים, בגלל שאחרת במה הוועדה תדון?

מרב מיכאלי: אבל יש החלטה של ועדת שרים.

מרב מיכאלי: זה עבר בוועדת שרים.

משה גפני: מה הוויכוח?

משה גפני: הוא רוצה להעביר לוועדת הפנים?

משה גפני: יעבור לוועדת הפנים.

דוד ביטן: לא יודע למה זה עבר - - -

איילת נחמיאס ורבין: מרב, הם הבהירו שחוק שירותי דת תמיד נדון – הם אומרים שהם לא מבינים למה זה עבר לוועדת העבודה - - -

מרב מיכאלי: בגלל שזה ביטוח לאומי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מלכתחילה הם הסבירו - - -

מרב מיכאלי: זה כל הוויכוח, אם זה ילך לוועדת הפנים?

מרב מיכאלי: - - -

דוד ביטן: לא, זה לא הוויכוח.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה כבר הסכמתי.

דוד ביטן: היום יש לי בקשה של אמסלם, הכול מורכב.

דוד ביטן: זאת אומרת, אף אחד לא יכול לדון בזה, לא ועדת הרווחה ולא ועדת הפנים.

דוד ביטן: אני יכול להשאיר את זה ככה עד שתגיעו להסכמה, ואני יכול לשחרר את זה.

דוד ביטן: אני רוצה לשחרר את זה שהדברים יהיו ברורים ומובנים, כמו שסיכמנו במליאה.

דוד ביטן: במליאה את נתת להם את כל ההצגה של העניין ולא היה מקובל עליהם כי הם אומרים שהחוק עצמו - - -

מרב מיכאלי: הניסוח יהיה אחר, אבל בשביל זה צריך לעבוד בוועדה.

מרב מיכאלי: אין ספק, אין לי ויכוח - - -

דוד ביטן: אז תגידי - - - משהו ותגמרי עניין.

דוד ביטן: הרעיון שלך הוא בסדר - - -

משה גפני: לפני זה, טכנית, טכנית: אני יושב-ראש ועדה, יש פה עוד ראשי ועדות.

משה גפני: ברגע שמגיע אלי חוק מהמליאה, וכתוב שם שצריך לפני הקריאה הראשונה החלטה של ועדת שרים לחקיקה, אני לא יכול לדון בוועדה בחוק הזה.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: בזה אתה טועה.

דוד ביטן: אתה יכול להכין את זה ולהביא.

משה גפני: ניסן, אתה דן בחוקים שעברו בוועדת שרים?

דוד ביטן: זה החלטה שלך כיושב-ראש ועדת כספים.

משה גפני: אני לא דן.

מרב מיכאלי: מר גפני ידוע כאחד האנשים הרציונליים, הפרודוקטיביים והקונסטרוקטיביים בכנסת, ובכל זאת פה יש איזשהו שיבוש לצערי.

מרב מיכאלי: במה תדון ועדת שרים?

מרב מיכאלי: בנוסח שמונח לפניה היא כבר דנה.

משה גפני: אבל את הסכמת לזה לפני שאני בכלל התערבתי.

מרב מיכאלי: רגע, סליחה, אבל תן לי לסיים משפט.

מרב מיכאלי: חבל, חבל.

משה גפני: אולי נדלג רגע ונדבר?

משה גפני: - - -

מרב מיכאלי: אני חייבת לחזור - - -

משה גפני: אני גם חייב.

מרב מיכאלי: אבל זה בשבילך.

מרב מיכאלי: כולנו פה בגללך.

מרב מיכאלי: תקשיב לי רגע אחד - - -

משה גפני: אתה הבנת מה שעכשיו היה?

מרב מיכאלי: זה דיון שלי, שלי, מתקיים עכשיו - - -

משה גפני: אני לא באתי לזה בכלל, לוועדה.

מרב מיכאלי: אז חבל שדנת כשהוא פה.

משה גפני: בסדר, אל תדון כשאני פה.

מרב מיכאלי: בואו נסגור - - - זה קומונסנס בסיסי.

דוד ביטן: אני שואל שאלה פשוטה - - -

מרב מיכאלי: רגע, תן לי להגיד משפט.

מרב מיכאלי: שנייה, אני מנסה להגיד משפט.

מרב מיכאלי: גפני, ועדת שרים, את הנוסח הזה היא כבר ראתה.

מרב מיכאלי: את זה, לא משנה שהיא אישרה כרגע.

מרב מיכאלי: זה לא משנה.

מרב מיכאלי: הנוסח הזה, אין מה להסתכל עליו עוד פעם.

מרב מיכאלי: יש איתו בעיה מבחינתכם.

מרב מיכאלי: זה מוסכם שזה לא יהיה הנוסח.

מרב מיכאלי: אני - - -

דוד ביטן: מה אתה רוצה, גפני?

דוד ביטן: מה שהיא אומרת, שבוועדה תעשו את התיקונים ואז זה יבוא.

מרב מיכאלי: תעשו את התיקונים ואז זה ילך לוועדת שרים.

דוד ביטן: מה אתה אומר?

משה גפני: טוב, בסדר.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: זה חשוב לך שזה יהיה בוועדת הפנים ולא?

מרב מיכאלי: - - -

משה גפני: אני לא בעניין בכלל.

משה גפני: מה את רוצה ממני?

משה גפני: את מתנפלת עליי כאילו אני לא יודע מה.

משה גפני: את הולכת נגדי כל הזמן, ואני אשם.

משה גפני: לא, בסדר.

משה גפני: זה שיטה חדשה שלא הכרתי אותה.

איילת נחמיאס ורבין: או, היא סוף סוף צחקה.

איילת נחמיאס ורבין: גפני, סוף סוף הצלחת להצחיק אותה הבוקר.

מרב מיכאלי: הלב נשבר.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד מה ההחלטה, שתשמעו אותה שניכם.

דוד ביטן: אני מעביר את זה לוועדת הפנים, ואני רוצה התחייבות של יושב-ראש הוועדה שאומר שהוא מעלה את זה לדיון לאחר שגם גפני וגם מרב ייתנו נוסח מוסכם לסעיף הבעייתי הזה.

דוד ביטן: אם לא יצליחו להגיע להסכם תוך 30 יום, יובא לדיון חוזר בוועדה שלי.

משה גפני: וגם, מי החבר מטעם ש"ס בוועדת הפנים?

אורי מקלב: בו צור.

משה גפני: וגם בן צור.

משה גפני: הוא גם היה בעניין.

דוד ביטן: אז בן צור, בסדר.

דוד ביטן: סוכם?

מרב מיכאלי: לא, לא הבנתי.

מרב מיכאלי: מה, תוך 30 יום?

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: סידרנו אותך.

משה גפני: מה זה משנה מה?

מרב מיכאלי: כרגיל.

דוד ביטן: אם לא יצליחו, יבואו אליי לדיון.

דוד ביטן: ודבר נוסף, אני רוצה מכתב התחייבות של יושב-ראש הוועדה שתוך 45 יום הוא מסיים לדון בחוק הזה.

דוד ביטן: אם הוא לא מסיים, זה חוזר אליי לדיון, ואני מעביר את זה חזרה לוועדת הרווחה.

דוד ביטן: ברור העניין?

דוד ביטן: את שתי ההנחיות האלה תעבירי ליושב-ראש.

<קריאות: - - -

<רוני טיסר: - - - שאני לא יכולה להתחייב - - -

דוד ביטן: לא יכולה, אז לא קיבלנו שום החלטה.

דוד ביטן: ככה תגידי לו.

דוד ביטן: בסדר?

משה גפני: אבל זה חוק מסודר, אתם תצטרכו פתרון.

דוד ביטן: אבל אתם תמצאו את הפתרון.

משה גפני: מה זה, אנחנו?

משה גפני: אם לא יהיה פתרון, לא יהיה חוק.

דוד ביטן: אז מה אמרתי?

דוד ביטן: שאם אין פתרון.

דוד ביטן: זה חוזר אליי.

משה גפני: כן, אבל אם אתה מעביר לוועדת העבודה והרווחה, אז בלאו הכי איזה פתרון יהיה?\

דוד ביטן: לא, זה נתקע אצלי.

דוד ביטן: אתה לא מבין שזה ייתקע אצלי?

משה גפני: טוב.

דוד ביטן: ברגע שיש לי עוד בקשה, אני רשאי לתקוע את שני הדיונים בשתי הוועדות.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: פשוט.

משה גפני: טוב.

דוד ביטן: הבנת?

<רוני טיסר: רק צריך להצביע - - -

דוד ביטן: לא המלצה כרגע.

דוד ביטן: כשנקבל את ההתחייבות, ההמלצה תהיה קיימת.

דוד ביטן: ההחלטה בתוקף, כשאני מקבל את ההתחייבויות האלה.

משה גפני: טוב.

דוד ביטן: עכשיו הגענו לאחד הנושאים הרציניים בוועדה היום.

דוד ביטן: תקשיב, ביקשנו ממך כשהעברנו את זה אליך, ואני זוכר את זה טוב-טוב, אמרנו לך שבעניין הזה אנחנו נעביר אליך, אבל חברים רוצים להיות בדיון הזה, במיוחד יושב-ראש ועדת הכספים מכיוון שהנושא הזה בלב-לבו של מה שהוא מאמין.

דוד ביטן: וגם אני, דרך אגב.

דוד ביטן: גם אני לא מוכן שמס הכנסה יתחילו להיכנס לחשבונות בלי שום בעיה.

דוד ביטן: היום קל להם, אז בכלל לפי החוק הזה קל להם עוד יותר.

דוד ביטן: מה הוא טוען?

דוד ביטן: הוא טוען שבעצם הוא לא מצליח להגיע אליך, כי יש לו ועדה מאוד-מאוד חשובה, וזה נכון.

דוד ביטן: שתי הוועדות החשובות ביותר בכנסת זה שניכם, ועסוקה וחשובה, ואז הוא כל הזמן צריך לבטל המון ישיבות כי אתה לא מתאם איתו.

דוד ביטן: מה הבעיה לתאם?

ניסן סלומינסקי: אין תיאום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים הרי חודש מראש - - -

דוד ביטן: למה יש בעיה לתאם?

דוד ביטן: זה חברי, אפילו חברי לתאם.

ניסן סלומינסקי: אין לי בעיה.

ניסן סלומינסקי: זה לא הבעיה של תיאום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים חודש מראש.

ניסן סלומינסקי: בזמנו התחייבתי – אתה רוצה שיתחייב שאנחנו נקדם את זה במושב הזה - - -

דוד ביטן: דווקא לא ביקשתי.

דוד ביטן: מצדי אל תקדם.

דוד ביטן: את זה לא ביקשתי לקדם.

ניסן סלומינסקי: עוזב, אני נשבר לי כבר להיות הזהו ששוכב על הגדר כל הזמן.

דוד ביטן: לא אמרתי.

דוד ביטן: אבל אתה אמרת שאני ביקשתי – אני לא ביקשתי.

ניסן סלומינסקי: הקואליציה.

דוד ביטן: אה, הקואליציה כן.

דוד ביטן: אמרת: אתה ביקשת.

ניסן סלומינסקי: ישבתם פה בוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני לא ביקשתי.

ניסן סלומינסקי: החלטתם להעביר אלי.

ניסן סלומינסקי: כל חוק אתה אומר, אני נשכב על הגדר.

ניסן סלומינסקי: החלטתם להעביר את זה אלי.

ניסן סלומינסקי: גמרנו, גפני לא רוצה את החוק הזה, בסדר, זו זכותו.

ניסן סלומינסקי: מבחינתו לעכב את זה עד סוף השנה.

ניסן סלומינסקי: אין לי בעיה.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: הוא ויתר לך.

דוד ביטן: לא שהוא לא רצה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוא לא רוצה את החוק, אני אומר.

משה גפני: אני לא אמרתי ככה.

משה גפני: אני ויתרתי בסוף.

משה גפני: אחת הטעויות שעשיתי.

משה גפני: מדה בטעות.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא רוצה את החוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: גפני, זו עוד אחת מהטעויות שאני בעדך, עוזרת לך, ואז אתה מצביע נגדי.

איילת נחמיאס ורבין: אז מה?

איילת נחמיאס ורבין: - - -

משה גפני: לא מצביע נגדך.

משה גפני: אני סיכמתי שאני מצביע איתך.

איילת נחמיאס ורבין: אה, כן?

איילת נחמיאס ורבין: אה, יופי.

ניסן סלומינסקי: אני יצרתי מתווה, שאני חושב שהוא מתווה טוב, שלא יוכלו לעשות את מה שאתה חושש.

ניסן סלומינסקי: רק תבואו לוועדה ותשמעו - - -

דוד ביטן: הוא רוצה לבוא.

ניסן סלומינסקי: אז אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: יש תאריכים ידועים מראש, אני לא עושה הפתעות.

ניסן סלומינסקי: יש תאריכים.

דוד ביטן: זה נכון, שהוא לא עושה?

דוד ביטן: - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: התשובה: לא.

ניסן סלומינסקי: בטח שיש.

ניסן סלומינסקי: הנה, קח, תראה את התאריכים.

ניסן סלומינסקי: יש.

משה גפני: לא.

משה גפני: התשובה: לא.

ניסן סלומינסקי: יש תאריכים.

ניסן סלומינסקי: - - - שיש תאריכים והם מפורסמים וכולם יודעים - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנראה שבבניין הזה אסור לעשות ויתורים, ואם לא עומדים בתוקף שההסכמים יכובדו, אז הם לא מכובדים.

משה גפני: החוק הזה הוא חוק שהיה צריך להיות בוועדת הכספים.

משה גפני: אתה ביקשת ממני, בשביל השלום, שלא יהיו מריבות וכולי, שזה יעבור לניסן, לוועדת החוקה.

משה גפני: זה אין עניינו ועדת החוקה, אבל אמרת שיקבעו תאריכים באופן כזה שאני אוכל לבוא לדיונים.

דוד ביטן: נכון.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, לא נאמר.

ניסן סלומינסקי: יש לי את הפרוטוקול - - -

משה גפני: אז לא נאמר.

משה גפני: בסדר, אז לא נאמר.

ניסן סלומינסקי: תסתכל בפרוטוקול, אין שום תזכורת - - -

משה גפני: אז לא נאמר.

דוד ביטן: דיברנו שיהיה תיאום.

ניסן סלומינסקי: דוד, יש לי פרוטוקול.

דוד ביטן: בסדר, דיברנו על זה.

דוד ביטן: אני לא יודע - - -

משה גפני: אז לא נאמר.

משה גפני: אז לא נאמר.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: בסדר, אני בא עם בקשה חדשה.

משה גפני: לא נאמר.

משה גפני: נאמר ועוד איך נאמר, אלף פעמים, וגם בשיחות שהיו לנו פה, כשדיברת עם ניסן ודיברת איתי.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: אמת.

משה גפני: אתה שכנעת אותי לוותר.

משה גפני: אמרת לי, את המזומן תעביר אליך.

משה גפני: אמרתי, אם אתם לוקחים את זה, אז אני גם לא רוצה את המזומן.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: עד כאן אתה צודק.

משה גפני: זה הסיפור.

משה גפני: אגב, לגבי סדר היום – יצא סדר יום של ועדת החוקה לשבוע זה, בלי יום רביעי.

משה גפני: לא ראיתי את יום רביעי.

משה גפני: אני קבעתי סדר יום של ועדת הכספים, ואני כל הזמן שואל: האם יש ישיבה בנושא הזה?

משה גפני: כדי לעשות את - - -

דוד ביטן: הוא טוען שחודש מראש -- -

משה גפני: אין חודש מראש.

משה גפני: לא היה חודש מראש.

<קריאה: אנחנו ביום רביעי - - -

משה גפני: ביום רביעי.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אחרי שאני הוצאתי את סדר היום.

ניסן סלומינסקי: לא, לפני שאתה הוצאת.

משה גפני: אחרי שאני הוצאתי את סדר היום.

ניסן סלומינסקי: לפני שאתה הוצאת את הסדר-יום.

משה גפני: מותר להגיד שקרים בבניין הזה אני רוצה להגיד שקרים.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: מותר.

משה גפני: לא כתוב: מדבר שקר תרחק" - - -

איילת נחמיאס ורבין: אה, אתמול דנו בזה.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: אני אומר שקרים.

משה גפני: אפשר להביא את כל הצוות של ועדת הכספים.

משה גפני: אמרתי, אני רוצה לדעת מתי יש דיון בוועדת החוקה בנושא הזה.

משה גפני: אני עושה את סדר היום לפי זה.

משה גפני: אמרו לי: אין השבוע.

משה גפני: אמרתי, ביום רביעי אני שׂם שׁם סדר יום שחשוב לי, ואז יוצא פתאום סדר יום, אני מקבל הודעה, וזה נאמר שם, נאמר בצוות של ועדת החוקה: קודם נראה מה יהיה בוועדת הכספים.

משה גפני: וקבעו ביום רביעי.

משה גפני: אני לא יכול לקיים עכשיו את הישיבה בוועדת הכספים.

משה גפני: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש, יש בקשה של צחי הנגבי, יש מכתב של אריה דרעי לראש הממשלה, יש מכתב שלי להנהלת הקואליציה – אני מבקש דיון מחודש בקואליציה.

משה גפני: התברר במהלך הדיונים בוועדת החוקה שזה חוק נורא שהופך אותנו לרוסיה.

משה גפני: אני לא מבין למהל ניסן זה בוער, לא מבין, אין לי שום מושג מה הבערה הזאת?

משה גפני: יש מכתב, מכתב של אריה דרעי שמופנה לראש הממשלה, מכתב שלי לצחי הנגבי, אריה דרעי מבקש דיון מחודש לפי סעיף 65ב לתקנון הממשלה.

משה גפני: יש מכתב שיצא.

משה גפני: אני דיברתי עם צחי הנגבי אתמול.

משה גפני: הוא אמר לי שהוא ידבר עם ניסן שידחה את הדיון הזה, שייתן למצות קודם את ההליך.

משה גפני: אני לא מכיר סיעה אחת בכנסת שתומכת בזה, אני לא מכיר.

משה גפני: זה הופך את המדינה למדינה אחרת, אחרת.

משה גפני: "קבוצות אוכלוסיה" כתוב בחוק, שאם מנהל רשות המסים מחליט, הוא הולך לבדוק את החשבונות הפרטיים שלהם.

משה גפני: הן לא עבריינים, הם לא מעלימי מס.

משה גפני: הם אזרחים רגילים.

משה גפני: הם שייכים לקבוצה מסוימת.

משה גפני: אגב, מתברר לי אולי שניסן באמת לא אוהב קבוצות באוכלוסיה, כל מיני.

משה גפני: התברר.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: לא משנה, אני לא רוצה לדבר.

משה גפני: אני מבקש דחייה של הדיון הזה.

משה גפני: מה יותר חשוב מזה?

ניסן סלומינסקי: קודם כל, קבענו, יש שלושה תאריכים - - -

משה גפני: עכשיו יש שלושה תאריכים.

משה גפני: יש תאריך ליום רביעי - - -

ניסן סלומינסקי: ויותר מזה, דוד, אני אומר שוב, לי לא אכפת שהקואליציה תחליט לקחת את זה ממני.

ניסן סלומינסקי: לא אכפת לי.

ניסן סלומינסקי: אני רק אמרתי לך: אצלי יש כלל - - -

דוד ביטן: בסדר, אז הוא מבקש לתאם איתו.

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

דוד ביטן: למה יש בעיה עם זה?

ניסן סלומינסקי: אם הכנסת מעבירה את זה אליי, אני יודע לגמור את זה כמו שעשיתי גם עם מע"מ אפס, שאמרתי במפורש שאני נגד זה.

ניסן סלומינסקי: אני אקדם עד שאני אשים את זה על השולחן של ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים, תעבירו, כמו בחוק ההשעיה.

דוד ביטן: אבל אנחנו לא מבקשים להעביר.

ניסן סלומינסקי: עזבו, אני כל הזמן נשכב על הגדר, אבל לא אכפת לי.

ניסן סלומינסקי: אני אומר: אתם רוצים, קחו את זה ממני.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אומר לי שר האוצר, כל החוק של דרעי – ולכן אני לא מצליח להבין אתכם.

ניסן סלומינסקי: אני לא מאמין שדרעי עושה את זה, כי כל החוק שלו תלוי בזה, כי יש שם - - -

משה גפני: הנה המכתב.

משה גפני: הנה המכתב.

דוד ביטן: אין קשר.

דוד ביטן: מה שאומרים לך זה לא נכון.

דוד ביטן: אני אומר לך.

דוד ביטן: אני אגיד לך למה לא נכון, כי בחוק של דרעי, בחוק המים, יש שם בדיוק את העוגנים התקציביים.

דוד ביטן: כל הטענה הזאת שזה בא במקום – אז מה הם רוצים?

דוד ביטן: לשגע את האנשים?

דוד ביטן: אז בואו נמכור את הדירות וניתן את הכסף לאוצר.

דוד ביטן: למה לעשות ככה?

דוד ביטן: נמכור כולם את הדירות ואת כל ההכנסה ניתן לאוצר, שיחלקו את זה.

דוד ביטן: די, יש גבול.

דוד ביטן: עברו את הגבול שלהם, האוצר, עם מס הכנסה.

דוד ביטן: עברו את הגבול.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט נדבר על החוק.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, הם אמרו למה המהירות, כי ההתחייבות שלהם לדרעי, ה-300 מיליון, תלוי בחוק הזה - - -

משה גפני: אני לא מבין, אתה דואג לשר האוצר או לדרעי?

משה גפני: למי אתה דואג?

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא דואג לאף אחד.

משה גפני: יש מכתב של דרעי, אתה יכול לראות.

משה גפני: שהוא מבקש לא לדון בזה.

ניסן סלומינסקי: מוישה, אני לא דואג ואני אשמח שייקחו את החוק - -

משה גפני: לא שייקחו, אף אחד לא אמר לקחת.

משה גפני: אנחנו מבקשים דיון מחודש.

ניסן סלומינסקי: - - ושהקואליציה תחליט שהיא לא הולכת על זה, לא אכפת לי.

דוד ביטן: אוקיי, אז לא אכפת לך?

דוד ביטן: אז הנה, יש לי הצעה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, דוד - - -

דוד ביטן: תן לי רגע.

דוד ביטן: אתה אומר שלא אכפת לך.

ניסן סלומינסקי: שמע, אני הרי יודע, באים אליי: אתה מעכב את דרעי, אתה מעכב את זה - - -

דוד ביטן: אתה לא מעכב.

דוד ביטן: חוק המים יבוא היום.

ניסן סלומינסקי: לא, לא יבוא.

ניסן סלומינסקי: לא ימומש, כך הם אומרים.

ניסן סלומינסקי: עזוב, אז שר האוצר משקר?

ניסן סלומינסקי: כולם?

דוד ביטן: לא, אז אני אומר לך: אם לא אכפת לך - - -

ניסן סלומינסקי: מגיע - - - עליי הוא לוחץ ועכשיו הוא נעלם?

<שירה ברגמן: אי אפשר - - - על החוק של המים בלי - - -

דוד ביטן: אני לא יודע, כי החוק של המים, עם כל הכבוד, יש בו עוגנים תקציביים.

דוד ביטן: יש בו עוגנים תקציביים, אז מה עכשיו - - - שזה החוק שקשור בזה?

דוד ביטן: זה לא נכון.

משה גפני: מי הגברת?

ניסן סלומינסקי: אני גם לא יודע מי.

<אתי בן יוסף: מאגף תקציבים.

<שירה ברגמן: שירה מאגף תקציבים.

דוד ביטן: זה לא מדויק וזה לא יכול להיות.

דוד ביטן: בחוק המים יש עוגנים תקציביים.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: אבל אדוני היושב-ראש, בסדר גמור, הכול בסדר, יש מכתב של השר דרעי, מאתמול לראש הממשלה, והוא מבקש לעכב את זה.

דוד ביטן: אוקי, אם לא אכפת לך, אז תחליט, אתה אומר, לא אכפת לי.

ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר, כל זמן שהם מודיעים לי את זה ויש לי הטבה - - -

דוד ביטן: אבל רגע, מה זה מעניין אותך?

משה גפני: מה זה, הם מודיעים?

איתן ברושי: ניסן, אנחנו רוצים לדחות את חוק המים.

איתן ברושי: אם זה חוק המים, אנחנו רוצים לדחות.

איתן ברושי: הם כבר גמרו עם החקלאות, עכשיו יגמרו עם המים, ואתם, הבית היהודי, אתם נותנים יד להרוס את החקלאות.

איתן ברושי: שר החקלאות, המנכ"ל שלו – הביתה יהודי הורס את החקלאות.

איתן ברושי: אני בא עכשיו מגוש עציון.

איתן ברושי: לא מבינים אתכם בשום מקום, אפילו בגוש עציון.

דוד ביטן: ניסן, מה הבעיה?

דוד ביטן: למה אתה לא יכול לעכב את הדיון?

דוד ביטן: - - -

איתן ברושי: אני בא עכשיו מניחום אבלים.

איתן ברושי: לא מבינים, בבית היהודי, מה אתם עושים בחקלאות.

דוד ביטן: יש ביום שני דיון בקואליציה.

ניסן סלומינסקי: הוצאנו סדר יום כדי שאני אוכל לגמור משהו.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אתה בעצמך אומר שלא אכפת לך.

ניסן סלומינסקי: לא, שלושת אלה זה - - -

אורי מקלב: - - -

משה גפני: - - -

דוד ביטן: - - -

ניסן סלומינסקי: - - -

דוד ביטן: אבל הסמכות היא בידיך.

דוד ביטן: היא לא בידי אף אחד אחר.

ניסן סלומינסקי: לא, יגיד, יורדים מהחוק הזה - - -

משה גפני: לא יורדים.

משה גפני: יש דיון בקואליציה.

דוד ביטן: אבל למה אי אפשר לעכב?

דוד ביטן: אז מה הבעיה שיהיה הדיון הזה?

דוד ביטן: הוא לא נגמר.

דוד ביטן: יש לי שלושה דיונים בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: רגע, מה משנה שנדון, הרי - - -

אורי מקלב: ניסן, הדיון הראשון, של יום רביעי הקרוב, קבעת את זה אחרי שוועדת הכספים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אבל לא ייגמר שום דבר ביום - - -

משה גפני: מה זה, לא ייגמר?

משה גפני: אני רוצה להיות בדיון.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אז תהיה.

משה גפני: אבל יש לי ישיבה בוועדה.

אורי מקלב: אני לא מבין את הדבר הזה.

אורי מקלב: הוא רוצה להיות בדיון הזה - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, והוא רוצה להיות בכל דיון הרי.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אז אני אתאם את הישיבות אצלי.

אורי מקלב: את האחרות הוא יתאם - - -

דוד ביטן: רק הדיון הזה הוא בעיה.

דוד ביטן: אחר-כך אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: רגע, אין בעיה אחר-כך?

ניסן סלומינסקי: בדיונים האחרים לא תהיה בעיה?

משה גפני: כן, תהיה הנהלת קואליציה ביום שני.

משה גפני: התשובה היא כן.

משה גפני: אני מבקש את מחר לא לעשות כי - - - את הישיבה אצלי.

דוד ביטן: יש ערעור בקואליציה.

דוד ביטן: מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: מה זה מפריע?

דוד ביטן: כי הוא לא יכול להיות.

דוד ביטן: מה אכפת לך ללכת איתו חברי?

דוד ביטן: בפעם הבאה אתה תבקש - - -

משה גפני: פשוט לא להאמין.

משה גפני: אני לא הייתי עושה לכם את זה.

ניסן סלומינסקי: זה חודש אחרון שצריך להעביר - - -

משה גפני: בסדר, מאה אחוז.

משה גפני: קדנציה שלמה שהוא הלך נגדנו.

ניסן סלומינסקי: אני הלכתי נגדכם?

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: אל תבטלו.

משה גפני: אני הולך לבטל את ועדת הכספים.

משה גפני: פשוט חוצפה.

משה גפני: אני מבקש, הרי עשיתם את סדר-היום אחרי סדר היום שלי.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, הלכתי נגדכם?

משה גפני: נגדנו.

משה גפני: אתה.

דוד ביטן: גפני, גפני.

ניסן סלומינסקי: הלכתי נגדכם?

ניסן סלומינסקי: החוק הזה הרי הוא חוק - - -

משה גפני: בסדר, הכול בסדר.

משה גפני: אני מבקש בטובות, אני קבעתי סדר יום, תדחה את זה לשבוע הבא.

דוד ביטן: תעשה משהו אחר באותו יום.

איתן ברושי: ניסן, 2,000 שנה חיכינו, נחכה עוד שבוע.

משה גפני: לא להאמין.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

איתן ברושי: 2,000 שנה חיכינו, נחכה עוד שבוע.

חיים ילין: אם הכול בסדר, למה אתה מתעצבן?

דוד ביטן: גם יש לך נימוק למה.

דוד ביטן: יש את ישיבת הקואליציה בעוד שבוע.

ניסן סלומינסקי: אני אומר עוד פעם, לי לא אכפת שיגידו לי בקואליציה שהחוק הזה לא קיים - - -

משה גפני: לא זה מה שמבקשים עכשיו.

דוד ביטן: הם לא יגידו לך.

משה גפני: הם יגידו.

אורי מקלב: עזוב רגע את העיקרון: יום רביעי הזה קבעת אחרי שוועדת הכספים הוציאה את סדר היום וקבעה.

אורי מקלב: תדחה את זה, זה הכול - - -

משה גפני: אני לא הייתי נוהג ככה.

משה גפני: בחיים לא, בחיים.

משה גפני: לשונאים שלי - - -

דוד ביטן: אבל הוא כבר הסכים, למה אתה עכשיו גם דופק לו מסמר?

דוד ביטן: - - -

משה גפני: לא, הם מסמנים לו: לא.

משה גפני: מסמנים לו.

דוד ביטן: מי מסמן לו? לא הבנתי.

דוד ביטן: הוא קובע.

משה גפני: הכול בסדר.

דוד ביטן: הוא קובע בינתיים.

דוד ביטן: לא אף אחד אחר.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: הבעיה היא שיש לי פתיל קצר.

משה גפני: אני עצבני.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כולם פה חושבים שלי יש פתיל קצר.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מבין?

איילת נחמיאס ורבין: לא יודעים למי יש באמת פתיל קצר.

חיים ילין: גפני, בבוקר הולכים לחדר כושר, עם התפילין, 15 קילומטר והכול רגוע.

חיים ילין: תאמין לי.

משה גפני: מה הסיפור?

דוד ביטן: הוא מבטל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תרשום בפרוטוקול שאני מודה לו.

משה גפני: אני ביום שני בהנהלת הקואליציה, כנראה זה יעברו חזרה לממשלה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: לאחר דיון נרשמה הודעת יושב-ראש ועדת החוקה שהדיון ביום רביעי נדחה.

איתן ברושי: אתה רוצה להשאיר אותו על חוק המים, או תשאל אותו מה דעתו לפני שהוא הולך.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: הנושא האחרון: חוק המים.

דוד ביטן: נקבעה ועדה לדיון, נשמעו כל מיני: הכספים, הגנת הסביבה, כל מיני דברים.

דוד ביטן: כן?

איתן ברושי: חברים, חוק המים, גם הוא כחלק מההפתעות, לא היינו ערוכים בדיוק וקיבלנו ואנחנו לפחות, המחנה הציוני, גם אחרים תמכו, אבל תוך הבטחה של פיצול.

איתן ברושי: ואנחנו רואים פה שני חלקים ואחד לא קשור בשני - - -

דוד ביטן: רגע, תרשמי שם: יושב-ראש ועדת החוקה לא מסכים לטענות של זה, אבל למרות זאת זה.

איתן ברושי: אנחנו מבקשים לומר שני דברים: האחד, פיצול.

דוד ביטן: מה, לא?

איתן ברושי: אפשר להמשיך, אדוני?

דוד ביטן: כן.

איתן ברושי: האחד, פיצול בין שאלת המים לאוכלוסיה לשתייה, ובין המים לחקלאות.

איתן ברושי: ואנחנו מבקשים שהדיון יהיה בוועדת - - -

דוד ביטן: נעשה שלוש דקות – אני צריך את ארבל בדיון הזה.

דוד ביטן: אתה רוצה פיצול וזה, אני צריך חוות דעת משפטית.

איתן ברושי: מה שלוש דקות יועילו?

איתן ברושי: היא תבוא?

דוד ביטן: שלוש דקות, היא תבוא.

דוד ביטן: נקרא לה.

דוד ביטן: היא אמרה שנקרא לה.

חיים ילין: אנחנו לא יכולים בלעדייך.

חיים ילין: זה מצב טוב.

דוד ביטן: אמרנו שתהיי פה, כי מבקשים ממני פה לפצל חוק ודברים מהסוג הזה.

דוד ביטן: עכשיו דבּר, מהתחלה.

איתן ברושי: הכנסת אישרה בקריאה ראשונה את חוק המים.

איתן ברושי: חוק המים, יש לו שני מרכיבים, המים הביתיים והמים לחקלאות.

איתן ברושי: אנחנו הסכמנו ורצינו להוזיל את המים לצרכנים, אבל מעולם לא הסכמנו לקשר הזה ולהעלאת מחירי המים לחקלאים, שבהמשך לדיון שהיה אתמול בוועדת הכלכלה שוודאי הדיו עוד מתגלגלים בפרוזדורים פה, העלאת מחיר המים היא "וידוא הריגה" של החקלאות.

איתן ברושי: ולכן אנחנו מתנגדים לחיבור הזה וללינקג' הזה, ואנחנו מבקשים פיצול קודם כל.

איתן ברושי: ולאחר מכן אנחנו מבקשים שהנושא הזה יידון בוועדת הכספים, שזו הוועדה שעוסקת במחירי מים, בתקציבים.

איתן ברושי: אני מחזיק פה חוברת שלמה שעוסקת במשק המים שהוצאה בתקציב 2015-2016, ואנחנו מאוד מבקשים פיצול, וברור לנו שצריך להוזיל את מחירי המים - - -

<ארבל אסטרחן: פיצול – ולאן ילכו החלקים?

<ארבל אסטרחן: שני החלקים לוועדת הכספים?

איתן ברושי: רגע, רגע.

איתן ברושי: אם דוד מקשיב, קודם כל, פיצול, ולא לערב את הורדת המחיר לצרכנים עם עליית המחיר לחקלאים.

איתן ברושי: דבר שני, זה גם היה בעבר, שוועדת הכספים היא זאת שעסקה במחירי המים לכל הסקטורים המגזריים.

איתן ברושי: עכשיו אנחנו מבקשים, אל"ף, פיצול, דבר שני, שזה יהיה בוועדת הכספים.

איתן ברושי: אם בכל זאת, גברתי או היושב-ראש יחשבו - - -

דוד ביטן: יש לי זכות לפצל חוק?

דוד ביטן: זאת אומרת, אם בא חוק אליי - - -

איילת נחמיאס ורבין: היה לנו כבר דיון - - -

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: בחוק ההסדרים אנחנו מפצלים - - -

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: זה בעצם המקרה היחיד.

<ארבל אסטרחן: ככלל, חוק רגיל הולך לוועדה מסוימת וזה מגיע כן לקביעת ועדה.

<ארבל אסטרחן: אותה ועדה שאליה זה הלך יכולה לפצל אותו, להגיד: אני רוצה לדון בחלקים בנפרד, או חלק לדון וחלק להשאיר או משהו כזה.

<ארבל אסטרחן: היו מקרים נדירים מאוד-מאוד שאמרו:

<ארבל אסטרחן: אנחנו מעבירים את החוק כרגע לוועדת הכנסת, כאילו היא תפצל, אז את זה עשו כשרצו להעביר חלק א' לוועדה אחת וחלק ב' לוועדה אחרת.

דוד ביטן: אז אני מוסמך להעביר חלק ככה וחלק ככה?

<ארבל אסטרחן: זה מאוד-מאוד נדיר.

איתן ברושי: אבל זה היה.

<שירה ברגמן: אולי שווה להגיד – סליחה שאני מתפרצת, אני פשוט מכירה את החוק.

<שירה ברגמן: זה לא שיש כאן סעיף שעוסק בחקלאות וסעיף שעוסק במשקי הבית ואפשר לפצל את זה, להגיד: סעיף ד' הולך לכאן ו-ה' הולך לכאן.

<שירה ברגמן: זה הכול שלוב אחד בשני.

<שירה ברגמן: לכן צריך להיות דיון שאולי במסגרתו יהיו שינויים בחוק.

<שירה ברגמן: ככה זה תמיד עובד בוועדה.

<שירה ברגמן: אבל אין להבנתי אפשרות טכנית לפצל כי זה לא שני חלקים נפרדים.

דוד ביטן: אתה אומר שכן אפשר לפצל?

איתן ברושי: לא שכן, שחובה.

דוד ביטן: לא, עזוב חובה.

דוד ביטן: היא אומרת - - -

איתן ברושי: רגע, היא לא משפטנית ואני לא.

איתן ברושי: אומרת לך המשפטנית שהיו בעבר תקדימים - - -

<ארבל אסטרחן: לא, אבל אני לא יודעת אם זה - - -

איתן ברושי: רגע, רגע.

איתן ברושי: אז יש ליושב-ראש שתי אפשרויות.

איתן ברושי: אני אומר מה אני רוצה, אחר-כך היושב-ראש יחליט.

איתן ברושי: קודם כל, אנחנו אומרים שיש פה שני דברים נפרדים, המים לבית והמים לחקלאות.

איתן ברושי: דבר שני, אם אתה יכול, אדוני היושב-ראש, תן לוועדת הפנים לדון במים לבית ולוועדת הכספים לדון במים לחקלאות.

איתן ברושי: אם אתה לא יכול ולא רוצה, תעבירו את הכול לוועדת הכספים, והיא תדון גם בפיצול וגם במחירים.

דוד ביטן: אבל מי שדן בנושא מים זה כלכלה בדרך-כלל, לא ועדת הפנים ולא ועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: נכון.

דוד ביטן: מים באופן כללי.

דוד ביטן: למה, מים לחקלאות דנה ועדת הכספים פעם?

איתן ברושי: במים דנו בוועדת הכספים, כולל בפיתוח והשקעות.

איתן ברושי: אני לא פוסל את ועדת הכלכלה.

איתן ברושי: ובכל מקרה אני לא מקבל את ועדת הפנים כוועדה שצריכה לדון במכלול.

איתן ברושי: אם היית מפצל את זה עכשיו, אז תחליט שאתה נותן לוועדת הפנים את המים ל בית.

איתן ברושי: אבל המים לבית כבר נקבע, כבר קבעו את העניין וזה החלטה על המחיר.

איתן ברושי: תראו, רק האוצר בישראל יכול לעשות את הלינקג' הזה.

איתן ברושי: אני לא חושב שאת שר הפנים זה מעניין מאיפה ייקחו את ה-300 מיליון.

דוד ביטן: לא, אבל זה כסף ייחודי של ש"ס.

דוד ביטן: לקחתם את זה והכנסתם רפורמה במים.

דוד ביטן: על מה?

דוד ביטן: למה עשיתם את זה בכלל?

דוד ביטן: כאילו, מה העניין?

<שירה ברגמן: לא הבנתי את השאלה.

דוד ביטן: הכסף הזה בדיוני התקציב, זה היה כסף ייחודי של ש"ס.

<שירה ברגמן: מה זאת אומרת, כסף ייעודי של ש"ס?

דוד ביטן: כסף ייחודי.

דוד ביטן: אמרו, את המע"מ, במקום זה החליטו על משהו אחר.

<שירה ברגמן: זה נכון, אבל - - -

דוד ביטן: אז למה הכנסתם כל מיני מקורות מימון כשהמימון צריך להיות קיים בתקציב הרגיל.

<שירה ברגמן: כי יש כאן

<שירה ברגמן: תוספתי מעבר לכסף שהובטח לש"ס, ויש פה מקור מימון כמו שאמרתי לפני כמה דקות בדיון של ניסן, והחוק של ניסן הוא חלק מהמקור לסיפור הזה.

דוד ביטן: זה לא מדויק.

<שירה ברגמן: הנה, יש לי את - - -

דוד ביטן: אז בואו נמכור את הבתים, בוא נעשה לכם מימון – עכשיו, כמה דירות יש בישראל?

דוד ביטן: מיליון?

דוד ביטן: ימכרו את כולן וייתנו לכם את זה לחמש השנים הבאות, יחלקו את זה לאנשים.

דוד ביטן: הרי יש גבול לכל דבר גם כן.

<שירה ברגמן: אם אתה רוצה, אני יכולה להקריא מהחלטת הממשלה.

דוד ביטן: אני לא אקבל החלטה היום.

דוד ביטן: אני אגיד לך את האמת, אני שוקל להעביר את זה דווקא לוועדת הכלכלה.

דוד ביטן: זו האמת.

איילת נחמיאס ורבין: זה הכי הגיוני.

חיים ילין: אני אגיד מה הבעיה.

חיים ילין: הבעיה היא שגם האוצר לא מבינים את החיבור.

חיים ילין: עכשיו אני אסביר בדיוק את המשרדים ואיך זה עובד.

חיים ילין: ועדת הפנים, או משרד הפנים דרך ועדת הפנים, קיבלו החלטה על חוק שכל ראש רשות וראש מועצה חייב לבייב את המועצה שלו.

חיים ילין: הוא מחויב.

חיים ילין: הוא מבייב את המועצה שלו, לוקח את האגרה ואת כל מה שצריך מהתושבים, לוקח את ההלוואות ואת המענקים מרשות המים, והוא מבייב.

חיים ילין: אלא מה?

חיים ילין: בסוף הצינור יש מאגרי מים, ועכשיו נכנס השלב השני.

חיים ילין: הוא רוצה שהמים האלה לא ילכו לים, וגם לפי התקנות לא יכולים ללכת לים.

חיים ילין: אז הוא עושה טיפול שניוני ושלישוני, ומגיע עם רמת מים שאפשר להשקות את החקלאות.

חיים ילין: יש פה win-win.

חיים ילין: האוצר מנסה לרקוד על הדבר הזה - - -

דוד ביטן: לא לרקוד, הוא מנסה להלאים, להלאים את כל התאגידים.

חיים ילין: כל הדבר הזה, השקעות של המועצות והערים, כ-12 מיליארד שקל.

חיים ילין: החוק הוא לא רק החוק הזה, הוא גם מנסה להעביר ל"מקורות" את כל מונופול המים במדינת ישראל.

דוד ביטן: זה מה שחלמתם 100 שנה, אתם מעבירים את זה בחוק הזה.

<שירה ברגמן: זה ממש לא מדויק.

<שירה ברגמן: החוק הזה אמור - - -

איתן ברושי: הם מפרקים את המונופול של הביצים.

חיים ילין: אני רוצה להגיד לך משהו, אני הייתי ב-2 בלילה, היחידי יחד עם דודו.

חיים ילין: שנינו היינו ב-2 בלילה.

חיים ילין: הוא קם ודיבר.

חיים ילין: הוא אמר, אתם מנסים גם להלאים, זה לא יעלה על הדעת דבר כזה.

חיים ילין: אותו עולם קפיטליסטי שבא ורוצה את התחרות, עושה מונופול עכשיו ל"מקורות".

חיים ילין: אז יש פה בחוק כמה סוגיות.

חיים ילין: לכן אני טוען - - -

איתן ברושי: צריך להעביר הכול לכלכלה.

חיים ילין: ברושי, אני לא מפריע לך אף פעם.

איתן ברושי: כמעט.

חיים ילין: לא מפריע לך אף פעם.

חיים ילין: אם אתה רוצה, אני אתחיל להפריע לך, תראה מה זה להפריע.

חיים ילין: האפשרות שקיימת היא להעביר הכול לכלכלה, ושם לפצל.

חיים ילין: וגם לא ועדת הכספים, הרי כל הדיונים על החקלאות היום מתקיימים שם.

חיים ילין: יש גם צבר דיונים שצריכים להתקיים גם - - - והאוצר לא מבין את זה.

חיים ילין: האוצר לא מבין שאם אנחנו, החקלאים, לא מסוגלים לצרוך את המים האלה, של הטיפול השניוני והשלישוני, לחקלאות, אין כלום.

חיים ילין: אף אחד לא יטפל בביוב העירוני.

חיים ילין: גם על זה יש 300 מיליון שקל שמשלמים.

חיים ילין: יש מה שנקרא: היטל, ומשלמים.

חיים ילין: את הכסף הזה לוקחים בשביל להוריד את מחירי המים.

חיים ילין: אז מצוין, זאת אומרת, כולם תורמים להורדת - - -

דוד ביטן: לא, לפי החוק הזה מוכרים את המים ל"מקורות", ואחר-כך היא מוכרת אותו חזרה.

דוד ביטן: אז מה הסיסמה הזאת?

דוד ביטן: אתם רוצים להלאים את המים בישראל, את כל התאגידים, הכול יולאם.

דוד ביטן: אז עם כל הכבוד לדרעי, שהוא רוצה להפחית את המחיר ואתם מנצלים את העניין הזה, יש את זה בהסכם הקואליציוני שכחלון, עם כל הכבוד, יעמוד בהסכם הקואליציוני, בלי משחקים ובלי קשקושים.

חיים ילין: על כל החלטה שלכם אתם לוקחים ורוכבים על גל מסוים ומתנפלים גם על החקלאים ועל החקלאות.

<ארבל אסטרחן: - - -

דוד ביטן: אני רוצה לפצל את החוק במליאה, שהנושא של המים הביתי, ההוזלה שלהם, על-פי ההסכם הקואליציוני יבוא בחוק בנפרד.

דוד ביטן: והנושא השני, אנחנו נראה מה נעשה איתו.

איתן ברושי: דוד, אני מוכן לקבל את מה שאתה אומר.

<ארבל אסטרחן: תסתכל איך זה נראה.

<ארבל אסטרחן: דוד, זה לא שיש לך סעיף על הוזלת מים.

חיים ילין: לא, אין פה סעיף על הוזלת מים.

חיים ילין: זאת בדיוק הנקודה.

דוד ביטן: איפה ההוזלה?

<ארבל אסטרחן: לא יודעת, אבל זה לא שיש - - -

<שירה ברגמן: אני יכולה לנסות להסביר?

<שירה ברגמן: הרעיון הוא שהחוק הזה הוא מה שמאפשר לנו להעביר את ה-300 מיליון שקלים שנגבים בימינו לקופת האוצר, לתוך משק המים, כדי להוזיל את התעריף למשקי הבית.

<שירה ברגמן: אני לא חושבת שעד כאן יש ויכוח - - -

דוד ביטן: קודם כל, היה הסכם עם השלטון מהקומי לגבי הקרן.

דוד ביטן: הייתם צריכים להוזיל את המים ממילא.

דוד ביטן: אני לא מבין את כל הסיפור הזה.

דוד ביטן: מה, אין הסכמים אתכם?

דוד ביטן: מה, זה אוויר מה שמסכמים אתכם?

חיים ילין: אני אגיד לך – יש קרן הניכיון ויש קרן לשימור.

חיים ילין: בסוף אתם תיקחו את כל הכספים מהקרנות האלה, כי בעצם האוצר - - -

<שירה ברגמן: להיפך, להיפך.

<שירה ברגמן: האוצר מנסה – זה באמת אירוע חד-פעמי – להוציא כסף מהכנסות המדינה ולהכניס את זה למשק הבית כדי לאפשר הורדה של 14.5%.

<שירה ברגמן: זה מהלך נדיר שהחוק הזה הוא פשוט הפלטפורמה החוקית כדי - - -

חיים ילין: לא, זה לא נדיר.

חיים ילין: את לא מטפלת בזה, אבל בקרן הניכיון, העלימו משם מיליארד שקל ושמו את זה איפה שהם רוצים.

חיים ילין: הכסף הוא לא צבוע.

חיים ילין: את לא לוקחת את זה להוזלת המים.

חיים ילין: אני רוצה להסביר לך, את לוקחת ממקום אחר, לתת משהו אחר, ואת זה לשם.

<שירה ברגמן: לא, אנחנו לוקחים מהמדינה - - -

חיים ילין: הבלו של הדלק, כולו 100% הולך לדרכים?

חיים ילין: מה פתאום?

חיים ילין: !

<שירה ברגמן: לא, ברור.

<שירה ברגמן: זה - - - הכנסות המדינה, אתה צודק.

<שירה ברגמן: אבל כאן מחליטים להעביר את זה מהכנסות המדינה לתוך משק המים.

חיים ילין: תקשיבי, אני מתווכח רק עם פוליטיקאים.

חיים ילין: לא עם פקידים.

חיים ילין: אני מאוד מכבד את העבודה שלך - - -

דוד ביטן: אנחנו נראים אולי מטומטמים.

דוד ביטן: אנחנו לא מטומטמים.

<שירה ברגמן: חלילה - - -

דוד ביטן: תקשיבי, אנחנו חושבים שאתם עושים פה תרגיל בכל המובנים.

דוד ביטן: מנצלים את הנושא הזה של הפחתת המים כדי לעשות דברים שזה בחלום התשיעי שלכם, אף חבר כנסת לא היה מאשר לכם.

דוד ביטן: אז מספיק עם זה.

דוד ביטן: ולנו נמאסו התרגילים האלה.

דוד ביטן: ואני אמרתי לדרעי, שעם כל הכבוד להפחתת מים אנחנו לא נוכל לאפשר את הרפורמה הזאת שהיא רפורמה שבעצם מלאימה את משק המים.

דוד ביטן: זה תמיד מה שרציתם.

דוד ביטן: אז במקום לבטל את התאגידים, עכשיו התאגידים הולכים להיות חלק - - - מה העניין הזה?

איתן ברושי: פתאום מקדשים מונופול.

<שירה ברגמן: ממתי האוצר מנסה להלאים?

<שירה ברגמן: זה לא העניין.

<שירה ברגמן: "מקורות" כאן היא אך ורק - - -

חיים ילין: דרך אגב, אני לא מדבר על המים של התעשייה בכלל כי גם החקלאות מחוברים לתעשייה דרך המים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: יש ביניהם קשר גורדי.

חיים ילין: כולנו רוצים.

חיים ילין: כולנו רוצים להוריד את המחירים לצרכן הרי כולנו צרכנים.

איתן ברושי: אבל מותר לו לפצל.

איילת נחמיאס ורבין: איתן, מה הבעיה עם ועדת הכלכלה?

איתן ברושי: אני לא נגד הכלכלה.

חיים ילין: נו, אז תעזוב את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אין היגיון בפיצול.

איתן ברושי: את לא מקשיבה למה שאני מדבר איתך.

איילת נחמיאס ורבין: אני שמעתי.

איתן ברושי: מה זה, אין היגיון?

איתן ברושי: התנאי זה הפיצול.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: אם אני מעביר לוועדת הכלכלה אני לא מפצל.

דוד ביטן: אני עושה דיון.

איתן ברושי: לא משנה, אבל שם יפצלו.

דוד ביטן: לא בטוח, לא בטוח.

איתן ברושי: אין אפשרות אחרת.

דוד ביטן: בכל מקרה, להעביר לוועדת הכספים זה לא נשמע לי.

דוד ביטן: או הכלכלה או הפנים.

חיים ילין: לא, לא.

חיים ילין: הכלכלה.

חיים ילין: לא הפנים.

חיים ילין: הפנים לא מטפלים.

חיים ילין: עזוב.

דוד ביטן: את יכולה להגיד לי איפה הפחתת המים בחוק?

דוד ביטן: איפה הפחתת המים?

דוד ביטן: בואי תראי לי.

<שירה ברגמן: הפחתת המים היא נגזרת של העובדה שאנחנו גורמים לכך - - -

דוד ביטן: אז אין את זה בחוק?

דוד ביטן: אז מה?

דוד ביטן: אולי מחר שר האוצר יחליט לא להפחית.

<שירה ברגמן: לא, יש פה - - - של מועצת רשות המים, כי אם החוק הזה עובר 11.5% - - -

דוד ביטן: אז מה?

דוד ביטן: אבל זה לא חוק.

דוד ביטן: בתחבורה הציבורית עשינו חוק, נכון?

דוד ביטן: למה זה לא בחוק פה?

<שירה ברגמן: חברים, כאן יש פלטפורמה המאפשרת לנו - - -

דוד ביטן: לא, לא, עזבי.

דוד ביטן: אנחנו רוצים חוק פשוט, כמו שהיה בזה - - -

<שירה ברגמן: אני אשמח להסביר.

<שירה ברגמן: במקום שההיטלים נגבים לתוך קופת המדינה כמו שהם נגבים היום, החוק הזה מאפשר את הגבייה ישירות לתוך, כאן ספציפית, "מקורות", כדי שיהיה אפשר להוריד את התעריף.

דוד ביטן: בסדר, ואם לא יורידו?

<שירה ברגמן: לא, החוק הזה הוא המנגנון.

דוד ביטן: מנגנון, אבל אני לא יודע אם כן יורידו או לא יורידו.

<שירה ברגמן: ההחלטה של מועצת רשות המים, היא המועצה המוסמכת לתעריפים, כבר קיימת.

דוד ביטן: ואם היא תשנה מחר את ההחלטה?

דוד ביטן: מי מבטיח לי?

<שירה ברגמן: - - -

דוד ביטן: אבל מי מבטיח לי שהיא לא תשנה?

איתן ברושי: שירה, מחיר המים יעלה ברמות לא סבירות באיזורים מסוימים.

איתן ברושי: מחיר המים ישתנה באיזורים שלמים, בחקלאות.

דוד ביטן: טוב, בחקלאות הוא נמוך מדי.

דוד ביטן: אתה יודע את זה.

איתן ברושי: אבל זה דיון אחר.

<ארבל אסטרחן: בחוק הזה אין מה לפצל בכלל.

דוד ביטן: אז מה יש לי לפצל?

דוד ביטן: אין לי מה לפצל באמת.

דוד ביטן: בכלל המים לא רשומים פה.

<שירה ברגמן: אני שבה ואומרת, לפצל זה מאוד בעייתי מכיוון ששני המשקים כרוכים אחד בשני בתוך המנגנון.

<שירה ברגמן: לפצל זה בלתי אפשרי.

איתן ברושי: בדיוק מה שהם עשו, את הלינקג' הזה.

איתן ברושי: אריק שרון, שאתמול ציינו שנתיים למותו, היה אומר על זה: מוליכים את החקלאים ל"קורלס".

איתן ברושי: והמילה אצלו זה ה"קורלס".

איתן ברושי: מה זה ה"קורלס"?

איתן ברושי: לאן שלוקחים את העגלים לשחיטה, אז הצינורות האלה.

איתן ברושי: ככה אריק היה אומר.

איתן ברושי: אתם לוקחים אותנו ל"קורלס".

<שירה ברגמן: אנחנו אמרנו בצורה ברורה שבמהלך הדיונים אנחנו נדון גם - - -

איתן ברושי: מאה אחוז.

איתן ברושי: תמשיכו ככה.

איתן ברושי: מזל שיש לנו סגן ראש עיר מראשון-לציון ששומר על החקלאים.

איתן ברושי: זה המזל.

איתן ברושי: הצלחתם לעשות לנו ברית עם - - -

חיים ילין: כל מפעל השפד"ן נמצא אצלו.

דוד ביטן: אבל אין את זה בחוק.

דוד ביטן: זה מצחיק שבחוק אין את זה, רק בהחלטת מועצה.

דוד ביטן: ומחר ישנו, אז מה אני אגיד?

דוד ביטן: יבוא שר אוצר אחר וישנה, אז מה עשינו פה?

דוד ביטן: גם הלאמתם וגם אין הנחה.

<שירה ברגמן: זה לא שר אוצר.

<שירה ברגמן: שר אוצר, אין לו סמכות על - - - שר אוצר לא יכול להורות למועצה - - -

חיים ילין: שירה, אני אספר לך סיפור.

חיים ילין: ב-82' עשו את השפד"ן - - -

דוד ביטן: אז מי? שר המים?

<שירה ברגמן: לא, לא.

<שירה ברגמן: זו בדיוק הנקודה.

<שירה ברגמן: זה גוף עצמאי.

דוד ביטן: אז מחר הם יעלו כי זה גוף עצמאי, אז מה יהיה בדיוק?

דוד ביטן: זה לא כתוב בחוק.

איתן ברושי: המקום היחיד שיש כסף זה ועדת הכספים.

איתן ברושי: הרי החוק הזה יעלה גם כסף, פיצויים - - -

חיים ילין: לא, הם לוקחים - - -

איתן ברושי: אני יודע.

איתן ברושי: טוב, לנו לא בוער.

איתן ברושי: אפשר גם בעוד חודש להחליט.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: יש לחץ של שר, יש לי לחץ של דרעי.

איתן ברושי: דרעי, הוא חזר לעניינים?

דוד ביטן: לא, זה חוק שהוא בעצם יזם אותו.

איתן ברושי: בחיים לא התפללנו שזה מה שיקרה עם התפילות שלנו.

חיים ילין: אני מציע חקיקה חדשה שעודפי הבלו של הדלק ילכו להוזלת המים.

דוד ביטן: שנהיה תלויים בפקיד שהוא יחליט מה שהוא רוצה.

<שירה ברגמן: זו הדרך - - - בחוק בצורה שעולה בקנה אחד - - -

דוד ביטן: הישיבה הסתיימה.

חיים ילין: רגע, אז מה ההחלטה?

דוד ביטן: אין החלטה.

דוד ביטן: אנחנו מתייעצים בינינו.

חיים ילין: ותצביע לבד?

דוד ביטן: לא, היום אין כבר.