ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 203, 2016-03-15 12:00

איתן כבל: שלום לכולם, צהריים טובים.

איתן כבל: אנחנו פותחים ישיבה נוספת של ועדת הכלכלה, בדיון נוסף בקטל בדרכים.

איתן כבל: כמדי דיון, אני ברשותכם רוצה לפתוח בשני המשפטים הקבועים, שיתנו לנו את הכיוון בתהליך הזה.

איתן כבל: אני לא מוותר ובכל דיון אני פותח אותו, גברתי מנהלת הוועדה, אדוני המנכ"ל, חברותי וחברי חברי הכנסת, רשמת, דובר, אורחים נכבדים.

איתן כבל: ראש אגף התנועה ויש כאן אנשים מכובדים מכל המקומות.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כך, לחזור ולומר, אינני מכיר רמטכ"ל שהיה מעז לבוא לראש הממשלה ולשר הביטחון שלו ולומר – שייקח בחשבון שבשנה הבאה יהיו כ-350-355 הרוגים.

איתן כבל: ברור לי שבאותו רגע הוא יידרש לשים את המפתחות ויגידו לו אדוני, נמצא מישהו אחר שיעשה הכל כדי שזה לא יקרה.

איתן כבל: אני מנסה גם שאתם תחשבו במושגים של אדם עומד מול 355 קברים של בני אדם שנהרגו בתאונות בשנה אחת.

איתן כבל: רק להביט.

איתן כבל: לנסות לדמיין את זה.

איתן כבל: זה הרי לא נתפס.

איתן כבל: אני כאן, יחד עם חבריי, יש כאן חברים מכובדים שעוסקים בעניין הזה שנים רבות, עוד הרבה לפני, כמו חמד עמאר, ראש השדולה.

איתן כבל: וכמו שאמרתי, בי נשבעתי לעשות הכל כדי לשנות את המצב הזה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, היום הדיון נחלק לו לשניים.

איתן כבל: החלק הראשון יהיה עד השעה 13:30 ובוא אנחנו נעסוק באופן מאד ממוקד בבלימת הקטל בדרכים ובהפחתת מספר הנפגעים בקרב הולכי רגל, קשישים ונעסוק במגזר הערבי והדרוזי והמגזר החרדי.

איתן כבל: אנחנו כאן עוסקים בעיקר באוכלוסיות שמשום מה, אנחנו תיכף נשמע, מספר הנפגעים בהן הוא מעל שאר האוכלוסיות.

איתן כבל: ולא רק שהוא מעל, אלא הוא בחוסר פרופורציה מוחלט.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם אעשה כך, קודם כל חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חברי, כבר בדיון הראשון הודיע שהוא ביקש גם ממכון המחקר של הכנסת, להכין לו מסמך מפורט בעניין, אז כמובן אנחנו לא נציג את כל המסמך.

איתן כבל: אני מבקש מאוסאמה להציג בכמה נקודות את הליבה, את לב העניינים, כשבאמת, אם אדוני יודע מהחומר שמונח כאן לפניו מה הסיבות שגורמות לכך שדווקא במגזר הערבי יש אחוזי נפגעים גבוהים יותר.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אם יש כאן מישהו שיודיע להציג מה קורה במגזר החרדי, אני אשמח לקבל את הנתונים ואנחנו נתקדם כאן.

איתן כבל: הרשות לבטיחות בדרכים, אדוני המנכ"ל, תציג את הנתונים לגבי כל אחת מן הקבוצות.

איתן כבל: נתחיל בך, בקצרה ממש ואחר כך נעבור לאוסאמה.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד לפרוטוקול.

איתן כבל: יש לנו כאן רשמת פרוטוקול שהיא איננה קבועה בוועדה, אז נא לעזור לה.

<מרדכי בהירי דואני: רואה החשבון מרדכי בהירי דואני, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי בהירי דואני: לפני שאני אפתח אני אגיד מספר מילים.

<מרדכי בהירי דואני: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מפעילה מרכז למידה ומחקר לאומי, בו מתבצע ניתוח נתונים לפי אוכלוסיות.

<מרדכי בהירי דואני: אני אציג בפניכם היום את המלצותיה בכל אחד מהנושאים האלה.

<מרדכי בהירי דואני: חשוב לי לציין כי זיקקנו את עיקר ההמלצות והפעילות, והפירוט שלהם נמצא בכל ניירות העמדה שסיפקנו לוועדה.

<מרדכי בהירי דואני: הכל נמצא שם.

<מרדכי בהירי דואני: אם אני מגיע להולכי הרגל, 30% מכלל ההרוגים בתאונות דרכים הם הולכי רגל.

<מרדכי בהירי דואני: את הקבוצות הפגיעות בקרב - - -

איתן כבל: אני מבקש עכשיו מגזרים.

איתן כבל: אחר כך נחזור.

<מרדכי בהירי דואני: בשנת 2015 חלה ירידה של 7% במספר ההרוגים מקרב המגזר הערבי, הוא עומד על 102.

<מרדכי בהירי דואני: יש ירידה משנה קודמת, שזו שנה שבה הייתה עלייה בכמות - - -

איתן כבל: כמה זה באחוזים, אם עשיתם את זה לפי מקומם בתוך האוכלוסייה הכלכלית?

חמד עמאר: הם מהווים 30% מהנפגעים ומההרוגים, אבל הם 16% מהנהגים, לעומת היפגעות של 30% בהרוגים.

<מרדכי בהירי דואני: אני אתן תמונת מצב של האוכלוסייה הערבית.

<מרדכי בהירי דואני: בשנת 2015 חלה ירידה במספר הפעוטות בין 0 ל-4, שנהרגו בתאונות חצר.

<מרדכי בהירי דואני: הוא עמד על 4 הרוגים, לעומת 9 בשעה הקודמת.

<מרדכי בהירי דואני: שיעור ההרוגים בתאונות דרכים בקרב המגזר הערבי עומד על כ-30% ממוצע, לעומת שיעורם באוכלוסייה שהוא 20%, וזה הנתון שצריך לדבר עליו.

חמד עמאר: לא, אבל מבחינת נהגים הם רק 16%.

<מרדכי בהירי דואני: אני אגיע.

<מרדכי בהירי דואני: יש לי את הנתונים.

<מרדכי בהירי דואני: הנהגים במגזר הערבי מעורבים בלמעלה מ-30% מהתאונות הקטלניות, בעוד שחלקם במצבת הנהגים עומד על 16%.

<מרדכי בהירי דואני: נתון נוסף מעניין, בשנת 2015 – 50% מהנהגים הצעירים עד גיל 24 – המעורבים בתאונות קטלניות, היו בני המגזר הערבי, בעוד שחלקם בקרב מורשי הנהיגה הוא 24% בלבד.

<מרדכי בהירי דואני: 43% מנהגי המשאיות המעורבים בתאונות חמורות היו מהמגזר הערבי, בעוד שחלקם בקרב כלל נהגי המשאיות עומד על 32%.

<מרדכי בהירי דואני: אלה למעשה ראשי הנתונים שאנחנו מצביעים עליהם.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מזהים מספר בעיות מרכזיות, אחת זה ציות פחות לחוקי התנועה, כי יש תחושה של לא יתפסו אותנו, שיש מזל, שאין הרתעה.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מזהים בעיה בתשתית בתוך היישובים.

חמד עמאר: אתה יכול לתת לנו רק נתון במעורבות של המגזר הערבי בבין עירוני ובעירוני?

חמד עמאר: זה ייתן לנו תמונה גם על הנושא של התשתיות.

<מרדכי פדר: אני אספק תמונת מצב לגבי המגזר הערבי.

<מרדכי בהירי דואני: אני כבר אספק את הנתון הזה.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מדברים על ציות פחות לחוקי התנועה, על מערך תשתיות לוקה בחסר - - -

יוסף ג'בארין: רגע, עם כל הכבוד, מאיפה אתה מביא את הנתון הזה?

<מרדכי בהירי דואני: עשינו מחקרים פה.

יוסף ג'בארין: אני לא רואה הפניה כאן.

<מרדכי בהירי דואני: אני אראה לך בנייר העמדה לגבי המגזר הערבי.

יוסף ג'בארין: לא, פשוט משפט כזה – הנהגים במגזר הערבי נוטים לציית פחות לחוקים בתוך היישובים שלהם, נראה לי, אם זה לא נסמך על שום מחקר רציני, אז המשפט הזה לא במקומו.

<מרדכי בהירי דואני: זה מתבסס על המחקר.

חמד עמאר: לא, אבל אנחנו יודעים את זה.

חמד עמאר: אנחנו רואים את זה גם.

יוסף ג'בארין: מה זה אנחנו יודעים את זה?

יוסף ג'בארין: אתה יודע שערבים לא מצייתים לחוקים?

יוסף ג'בארין: מה זה האמירה הזאת?

חמד עמאר: כן, פחות מצייתים לחוק.

יוסף ג'בארין: לא, זו אמירה מאד בעייתית.

איתן כבל: חברים, חברים.

חמד עמאר: כן.

יוסף ג'בארין: רגע, רגע, יש תחושת בטן ויש הערכה ויש נתונים מקצועיים.

איתן כבל: אדוני צודק, סליחה.

<מרדכי בהירי דואני: חברה, אני רוצה להגיד דבר אחד.

<מרדכי בהירי דואני: הנתונים שאנחנו מציגים פה הם לא תחושות בטן, הם על סמך מחקרים ומידע שנאסף - - -

יוסף ג'בארין: אז איפה?

יוסף ג'בארין: אני שואל איפה.

<מרדכי בהירי דואני: יש בנייר העמדה שנמצא שם, בעמוד השני יש הפניה למחקר של גסר, שמדבר על הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אז רק תרשה לי לומר שהמשפט הזה בתוך המסמך לא מופיע.

יוסף ג'בארין: אז היית צריך להגיד שהנתון הזה הוא מתוך המחקר, כי אין כאן הפניה.

איתן כבל: אוקיי, חברים, חברים, סליחה.

יוסף ג'בארין: לא, כי סליחה, אחרת זה סטריאוטיפ.

איתן כבל: אני מבין.

איתן כבל: אדוני צודק, אני מקבל את זה.

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה אחרת.

איתן כבל: עיסאווי, כן, בבקשה.

עיסאווי פריג': אם זה נכון, למה אתם, ואני יוצא מנקודת הנחה שזה נכון, למה אתם לא מפנים לחברה הערבית תקציבים ומשאבים כדי להעלות את המודעות?

עיסאווי פריג': אני לא זוכר, כשאני עוקב אחרי הפרסומים שלכם בתקשורת, התקשורת הערבית מקבלת אפס אחד קטן גדול, וזה בניגוד מוחלט לתוצאת המחקרים.

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: אני חייב כאן ל - - -

איתן כבל: לא, לא, חמד, חמד.

חמד עמאר: סליחה, אני אתן לך נתונים.

איתן כבל: לא, חמד.

חמד עמאר: כל הנתונים בראש שלי, אני זוכר את כל הנתונים.

איתן כבל: חמד חברי, בבקשה.

איתן כבל: חברים, סליחה, בואו נמשיך.

איתן כבל: זה לא דיון.

איתן כבל: כל אחד זורק עכשיו משהו.

איתן כבל: אני לא מוכן לזה.

איתן כבל: זה לא התקיים עד היום, זה לא יתחיל היום.

איתן כבל: אנחנו מציגים, נאפשר לכל אחד ואחד לשאול את השאלות ולקבל תשובות.

איתן כבל: אבל קודם כל אדוני יציג.

איתן כבל: אני לא מפריע בהתפרצות כזו או אחרת, אבל - - -

חמד עמאר: לא, אבל אני אתן דוגמא פשוטה גם לוועדה.

חמד עמאר: תאונות חצר, לפני שלוש שנים, ארבע שנים, 19 ילדים נהרגו בתאונות חצר.

חמד עמאר: אחרי פעולה של הסברה במגזר הערבי, ירד מספר ההרוגים ל-4.

חמד עמאר: מ-19 הרוגים בתוך החצר, פעילות ההסברה של הרשות הלאומית, ואני לא מגן על הרשות הלאומית, אבל פעילות ההסברה בנקודה מסוימת, הורידה את ההרוגים ל-4.

איתן כבל: נגיע לזה.

איתן כבל: אוקיי, אדוני יסיים כי אני רוצה לאפשר לחבר הכנסת אוסאמה.

<מרדכי בהירי דואני: אני רוצה להוסיף עוד מספר דברים.

<מרדכי בהירי דואני: אחד, אנחנו ביצענו פיילוט ומבצעים אותו עכשיו, לתכנית ערבות בנושא נהגים צעירים במגזר הערבי, בשישה יישובים נכון להיום.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מפעילים שירות לאומי בקרב בתי ספר בארץ, בצפון הארץ ובדרומה.

<מרדכי בהירי דואני: יש פעילות ענפה בתאונות חצר ביחד עם ארגון בטרם, שהתוצאות מובהקות.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו ממליצים על הרחבת הפיילוט לכל היישוב הערבי.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו ממליצים על הרחבת תאונות חצר כי זה עובד דה-פקטו, הרחבה של נושא ההסברה.

<מרדכי בהירי דואני: טיפול בתשתיות במגזר הערבי, וכמובן הקמת מגרשי חנייה לאוטובוסים, משאיות בקרבת היישובים הערבים.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה, בקצרה.

איתן כבל: תודה.

אוסאמה סעדי: כן, אדוני יושב הראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

אוסאמה סעדי: באמת אני מודה ליושב ראש הוועדה, חברי איתן כבל, שבאמת מקיים סדרת פגישות בעניין הזה של המאבק בתאונות הדרכים.

אוסאמה סעדי: גם תודה למנכ"ל משרד התחבורה, חברי עוזי יצחקי.

אוסאמה סעדי: אני הזמנתי מחקר מהמרכז המחקר והמידע של הכנסת, והוא מונח בפני כבוד יושב ראש הוועדה ואנחנו נחלק את זה גם לחברים ולמי שרוצה.

אוסאמה סעדי: הנתונים הם מדהימים ומפחידים באותה עת.

אוסאמה סעדי: כפי שידעו, אבל עכשיו זה במספרים, חברי, 521 הרוגים מסך כל ההרוגים בין השנים 2010 ל-2014 הם הרוגים ערבים.

אוסאמה סעדי: 521 הרוגים ערבים.

אוסאמה סעדי: וזה מהווה 32% עד 36% בממוצע, כאשר האחוז שלנו באוכלוסייה הוא בערך 20.7%, אבל הממוצע - - -

<קריאה: בנהגים 16.

אוסאמה סעדי: בנהגים 16, כבר שמענו, זה נאמר.

אוסאמה סעדי: אבל השיעור שלנו הוא 32%-36%.

אוסאמה סעדי: שיעורי ההרוגים הערבים גבוהים במיוחד בהשוואה לאוכלוסייה היהודית, אבל תראו, אם אנחנו הולכים לפילוח בשכבות בין 0 ל-4, אחוז ההרוגים הערבים הוא פי 10, בין 0 ל-4.

אוסאמה סעדי: בין הגילאים 15 עד 19, זה פי 7.

אוסאמה סעדי: זה הקבוצות האלה, הקבוצות של תאונות החצר והצעירים.

אוסאמה סעדי: בין 20 ל-24 – פי ארבעה.

אוסאמה סעדי: בין 25 ל-64 – זה פי שניים.

אוסאמה סעדי: תראו שבשכבות האלה, היחס הוא מדהים.

אוסאמה סעדי: שיעור הערבים הפצועים קשה כתוצאה מתאונות הדרכים בין השנים 2010 ל-2014 – מצוי בטווח שגם בין 27% עד 32%.

אוסאמה סעדי: כ-3,000 במספר פצועים קשה, בין 27% ל-32%.

אוסאמה סעדי: מנתוני שנת 2015, בקרב ההרוגים בתאונות דרכים בגילאים 0 עד 4, 61% מקרב ההרוגים בגילאים 5 – 14.

אוסאמה סעדי: 61%.

אוסאמה סעדי: בין 15 ל-19 בגילאים, 64%.

אוסאמה סעדי: בעניין תאונות החצר וההסברה, בין השנים 2008 עד 2015, דווח על 84 מקרי תמותה של ילדים עקב תאונות חצר.

אוסאמה סעדי: 84 ילדים.

אוסאמה סעדי: יש את המחקר, אני מבקש שתראו.

אוסאמה סעדי: כמעט 90%, איתן וחברי, 90% מהנפגעים הם מהמגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: 90%.

אוסאמה סעדי: לגבי הסברה, בשנת 2008, חברי חמד עמאר, תופעלה ביישובים הבדואים בדרום תכנית הסברה מטעם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

אוסאמה סעדי: בשנת 2009 לא היו נפגעים.

עיסאווי פריג': יש לך נתונים תקציביים לגבי מערך ההסברה בכלל?

אוסאמה סעדי: 13 מיליון שקלים.

אוסאמה סעדי: תיכף נדבר על זה.

אוסאמה סעדי: הגורמים - - -

איתן כבל: הוא אמר נתון מאד מאד חשוב.

איתן כבל: שכשבשנת 2008 הרשות עשתה פעילות הסברה במגזר הבדואי - - -

אוסאמה סעדי: ב-2009 לא היה אף נפגע.

חמד עמאר: היו 19 הרוגים לפני פעילות ההסברה.

חמד עמאר: פעילות ההסברה הורידה את זה לאפס שנה אחרי זה.

חמד עמאר: אבל מה נעשה שהורידו את התקציב וגם הורידו את ההסברה.

אוסאמה סעדי: עכשיו לגבי הגורמים, כמובן שאנחנו מדברים כל הזמן על תשתיות ועוזי בדיוק יצא בנקודה הזאת.

<קריאה: הוא תיכף חוזר.

אוסאמה סעדי: יש כבישים אדומים שאנחנו כל הזמן על זה, מה שהוא אמר, 71% זה בכבישים הבין עירוניים, מצב סוציו-אקונומי, רכבים שהם לא מתוחזקים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהמספרים הם מספרים מדהימים.

אוסאמה סעדי: אני מבקש באמת שכל חברי הכנסת וכל האורחים יראו את המחקר.

אוסאמה סעדי: לכן בסופו אני מבקש להודות למרכז המחקר והמידע של הכנסת, לרינת בניטה שנמצאת כאן, שערכה את המחקר הזה, לעמותת אור ירוק, לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים וכמובן לכבוד יושב ראש ועדת הכלכלה.

איתן כבל: תודה, תודה, תודה.

איתן כבל: יש כאן נציג שיכול להציג לגבי המגזר הדרוזי, אם יש בו ייחודיות?

איתן כבל: שם ותפקיד, בבקשה.

<והיב חביש: והיב חביש, ראש מועצת ירכא.

איתן כבל: בבקשה, חברי.

<והיב חביש: שלום לכולם.

<והיב חביש: אני מודה על עצם קיום הדיון החשוב הזה.

<והיב חביש: אני חושב שכולם מדברים באותה שפה, אבל כראש רשות, שמרגיש את זה בשטח יום יום, על מה שדיברו חברי על זה שאין חוק ביישובים הלא יהודים, זה נכון.

<והיב חביש: אין תקציבים, זה נכון.

<והיב חביש: התשתיות הן לא תשתיות מתאימות וגם זה נכון.

<והיב חביש: אני בא בדיוק עכשיו מהדיון של הביצים.

<והיב חביש: נכנסתי בטעות לוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אתה רודף אחרי.

<והיב חביש: לא רודף אחריך, אלא ראיתי את עצמי במקום.

<והיב חביש: המונח הזה ביצה, מייבאים אותו מתורכיה, מייבאים אותו מספרד, אבל לתת למגזר הלא יהודי, לדרוזי, תקרא לזה איך שאתה רוצה, שיגדלו ביצה פה במדינת ישראל, זו עוד בעיה.

חמד עמאר: אני הכנסתי את זה בחוק בוועדת הכלכלה.

חמד עמאר: אני הכנסתי את זה בכללים של המכסות.

<והיב חביש: יפה, אז גם כשהכנסת את זה לחוק פיצלו את המכסה לשתיים ואז לא משתלם.

איתן כבל: חברים, חברים.

עיסאווי פריג': איתן, רק להשלמת התמונה, יש נתונים לגבי המגזר הדרוזי בדרום?

איתן כבל: זה מה שרציתי.

איתן כבל: רציתי לתת לו ורציתי לקבל ממנו, אם יש לו.

איתן כבל: בבקשה.

אוסאמה סעדי: מה שהצגתי, חברים, זה כולל.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא מחלקים.

אוסאמה סעדי: לרבות הדרוזים והצ'רקסים.

איתן כבל: גם וגם.

אוסאמה סעדי: גם וגם.

עיסאווי פריג': האם מצאת ייחודיות לדרוזים?

עיסאווי פריג': יש נתונים?

איתן כבל: אני הבנתי את השאלה של אדוני ואדוני צודק.

<והיב חביש: אבל אני חושב שהגורם האנושי בקטע של תאונות הדרכים, הוא הגורם הראשי פה, שבאמת שווה את ההשקעה, בנוסף לכל עבודת ההסברה שאני מסכים עם החברים שלי.

<והיב חביש: אני חייב להגיד לכם שאני מחזיק פה דו"ח של משטרת ישראל עם משרד התחבורה, שאומר לחצות 3 קילומטרים באזור ירכא לקח רק 55 דקות.

<והיב חביש: אז תאר לעצמך, אתה הנהג שיושב 55 דקות בשביל לעבור מצומת יאסיף לצומת ירכא.

<והיב חביש: אז צריך 55 דקות, ובאיזה מצב רוח אתה תהיה.

<והיב חביש: וכשאתה הולך לעבודה או חוזר מהעבודה, זה הזמן שאתה צריך וזה רק מראה הכל, שנראה את היישובים שלנו בהחלטות הממשלה, דוגמת השיטור העירוני.

<והיב חביש: לקחו פרמטרים שבאמת, כמעט 90%-95% מהמגזר הלא יהודי הם לא יוכלו להיכנס לתכנית הזאת.

<והיב חביש: זו תכנית שאני נלחם עליה, להכניס שיטור עירוני ליישוב כמו ירכא, שיש בו מעל 9 מיליון מבקרים בשנה.

<והיב חביש: אני לא מצליח.

<והיב חביש: כולם אוזניים אטומות, אם זה בממשלה, אם זה אצל מה שנקרא השר לביטחון הפנים.

<והיב חביש: אדוני, כנראה שהתושבת ורווחת התושב מהמגזר הלא יהודי, היא לא על סדר יומה של מדינת ישראל.

<והיב חביש: תודה.

איתן כבל: תודה אדוני, סיום חזק מאד.

חמד עמאר: זו מדיניות של הממשלה.

איתן כבל: יש כאן מישהו שיכול להציג נתונים במגזר החרדי?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, תציג את הנתונים שנמצאים בפניך במגזר החרדי.

<מרדכי פדר: מספר הנפגעים ביישובים החרדיים המובהקים עומד על 10 נפגעים לכל 1,000 תושבים, לעומת 19.6 בכלל אוכלוסיית ישראל.

<מרדכי פדר: ביישובים חרדים, שיעורי הולכי הרגל הנפגעים מקרב כלל הנפגעים, עומד על 42%, לעומת 19%.

<מרדכי פדר: שם זו הבעיה הראשונה.

<מרדכי פדר: ביישובים חרדים, שיעור הפעוטות והילדים עד גיל 14, הנפגעים מקרב כלל הנפגעים עומד על 7% ו-20%, לעומת 8% ו-3% בהתאמה.

<מרדכי פדר: יש שתי נקודות בעייתיות עם הולכי רגל ועם ילדים.

<מרדכי פדר: אנחנו מזהים בעיות נוספות עיקריות בהיפגעות של הולכי רגל.

<לאה ורון: חברי הכנסת, הנתונים מונחים לפניכם גם בתיקייה שהמציאה הרשות לבטיחות בדרכים וגם בטאבלטים.

<מרדכי פדר: אנחנו מזהים שימוש חסר בהתקני ריסון בתוך הרכבים, עקב ריבוי ילדים ומיעוט של מושבים ואנחנו רואים - - -

איתן כבל: כתוצאה, אנחנו נגיד כתוצאה.

איתן כבל: זה נשמע יותר טוב.

<מרדכי פדר: כן, כתוצאה.

<מרדכי פדר: קיבלתי.

<מרדכי פדר: יש תופעה של נהגים צעירים במגזר החרדי, עקב האפיון המיוחד שלהם, שאין להם רכבים ואין להם ניסיון, וזה גורם להיפגעות יתרה.

<מרדכי פדר: אנחנו מתרכזים בעיקר בהסברה בנושאים האלה.

<מרדכי פדר: אנחנו מפעילים ב-11 תלמודי תורה בישראל, בכיתות א' עד ו' אברכים למעשה, שמעבירים את נושא הבטיחות בדרכים.

<מרדכי פדר: מפעילים את השירות האזרחי איתם ביחד וגייסנו גם רבנים למלחמה בתאונות הדרכים.

<מרדכי פדר: המלצות עיקריות, זה שיש לכלול חינוך תעבורתי בכל מוסדות החינוך בארץ, ובכללם חינוך חרדי.

<מרדכי פדר: זה דבר שצריך לבצע אותו מיידית.

<מרדכי פדר: יש להעמיק את פעילות ההסברה בכל הרבדים ובכל המרכיבים של החברה החרדית, וביצוע והרחבה של מבצעי אכיפה בקרבת מוסדות חינוך, בדגש על מתן זכות קדימה לילדים, וכן בתקופת בין הזמנים ובחגים, שלמעשה זו התקופה שבה החרדים מבלים בכול מדינת ישראל.

איתן כבל: ויש עלייה בתקופה הזאת.

יעקב פרי: יש בעיה של כניסה למוסדות חינוך חרדיים בנושא של זהירות בדרכים?

<מרדכי פדר: כן, אנחנו צריכים לקבל אישור מהרבנים.

<מרדכי פדר: זה תהליך.

<מקס אבירם: אני יכול להוסיף עוד משהו בעניין של החינוך.

<מקס אבירם: שמי מקס אבירם, אני מנהל אגף זהב במשרד החינוך.

<מקס אבירם: בהיבט הזה של החינוך החרדי, צריך לקחת בחשבון שמעבר למה שהרשות הלאומית עושה, יש פעילות גם במוכר שאינו רשמי גם במעיין החינוך התורני וגם בחינוך העצמאי, תכניות שהוסבו, תכניות שלנו, של אגף זה"ב, שהכשירו אותם לחינוך החרדי והם נלמדות עם תוספות של הסכמים קואליציוניים שקיבלו שם כספים שמועברים לטובת העניין הזה, פר-סה לזה"ב.

יוסף ג'בארין: הסכמים קואליציוניים?

<מקס אבירם: כן.

<מקס אבירם: זה מפתיע אותך?

יוסף ג'בארין: לא, אבל אפילו נושאים כאלה?

יוסף ג'בארין: אלה נושאים ממלכתיים, לא נושאים מפלגתיים.

איתן כבל: חברים, חברים, אתם טועים.

איתן כבל: יום אחד תגדלו ואתם תלמדו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין של ללמוד, אנחנו אף פעם לא - - -

איתן כבל: לא, יש פה עניין.

איתן כבל: אני מבין את השיטה.

יוסף ג'בארין: אנחנו תמיד מופתעים מהשיטה הזאת.

חמד עמאר: זו החלטה מוטעית שאף פעם לא - - -

איתן כבל: די, חמד.

איתן כבל: מי נותן את ההכשרות למדריכים בבתי הספר החרדיים?

<מרדכי פדר: בעיקרון, כשמדובר על פעילות שאנחנו מבצעים, זה הכשרות של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי פדר: גם הכתיבה וההתאמה למגזר החרדי נעשים על ידינו, במקומות שבהם אנחנו - - -

איתן כבל: עובדים.

<מקס אבירם: ובזרמים השונים, אנחנו מכשירים שם צוותים שהם מכשירים בעצם - - -

איתן כבל: שמי הכשיר אתכם?

<מקס אבירם: אנחנו כבר 20 שנה עוסקים בעניין הזה של זה"ב, אז אנחנו פיתחנו תכנית שלמה, שבסשן הבא אני אדבר עליה.

איתן כבל: אוקיי, בסדר.

<דודי דויטש: חשוב רק לציין שחל עליהם איסור.

<דודי דויטש: שמי דודי דויטש, יו"ר ועדת התעבורה של לשכת עורכי הדין.

<דודי דויטש: ברוב המוסדות החרדים חל איסור על בחורי הישיבות, מטעם הישיבה להוציא רישיון נהיגה.

<דודי דויטש: אלה שנתפסים לפעמים עפים מהישיבה ולכן אנחנו פוגשים לא מעט שפשוט נוהגים בלי רישיון, מתוקף האיסור הזה.

<דודי דויטש: הם פשוט פוחדים.

<גלית גלעד: אבל ההתייחסות פה היא לילדים.

<גלית גלעד: שמי גלית גלעד מארגון בטרם.

<גלית גלעד: ההתייחסות פה היא יותר לילדים, כמו שאומרים.

<גלית גלעד: הולכי רגל וילדים והילדים במוסדות החינוך של החרדים, שם צריך לעבוד עם הילדים.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

איתן כבל: שם ותפקיד.

<שלומי כץ: שלומי כץ, יושב ראש - - -

עיסאווי פריג': אנחנו רשומים, איתן?

איתן כבל: כן, כן.

איתן כבל: תן קודם להציג את העניין, וודאי.

<שלומי כץ: שלומי כץ, יושב ראש ארגון חפצנו לחיים, ארגון חרדי ארצי שפועל בכל הארץ.

<שלומי כץ: קודם כל אנחנו פועלים מטעמם של גדולי ישראל, גדולי תורה ששלחו אותנו על מנת להציל חיים.

<שלומי כץ: אני מדבר כאן גם בשמם וגם בשמם של משפחות הרוגי ונפגעי תאונות הדרכים.

<שלומי כץ: קמה כאן ועדה, וברשותך, ועדה שביכולתה לחולל את השינוי שכולם כל כך מייחלים.

<שלומי כץ: כולנו מצפים וגם מבינים.

<שלומי כץ: אנחנו קוראים את המספרים ונחרדים ומבינים שיש אצבע מאד ממוקדת, שאם נפעל בנושא חינוך של הטעמה, הפנמה, נוליך מהלך נכון במוסדות החינוך מהגיל הצעיר ונמשיך הלאה, לא רק במגזר החרדי, אלא גם בשאר המגזרים, אין ספק שנצליח להשתית דרך נכונה שבנויה על ערכים, על סובלנות, על התחשבות בזולת, ונוריד ונמנע בכך את התאונות.

<שלומי כץ: במגזר החרדי, קודם כל אנחנו פועלים, אני חושב שאין תלמוד תורה, בהקשר לשאלות, אני אנסה לגעת בשאלות ששאלות.

<שלומי כץ: אין תלמוד תורה בארץ שאנחנו לא נמצאים בו, כולל תלמודי תורה שאין להם שום שייכות מבחינת תקצוב למדינה.

<שלומי כץ: השפה שם הנלמדת זה אידיש.

<שלומי כץ: חלק מהמדריכים וחומרי הלמידה שלנו כתובים גם בשפת האידיש, כולל צוות הדרכה שמדבר.

<שלומי כץ: על בני הישיבות שדיברת, ישנה שם בעיה, ונכון, הנהג הצעיר החרדי מסומן כנהג המסוכן ביותר במדינה, ויש לכך כמה סיבות.

<שלומי כץ: אלף, חוסר מיומנות.

<שלומי כץ: הוא הוציא את הרישיון, לאחר מכן הוא לא נהג כי הוא היה בישיבה ואסור לו שם לנהוג, אתה צודק.

<שלומי כץ: יש גם את הבעיה של חוסר החינוך והמודעות, אפילו על מגבלות הרכב, על כוחות הטבע המשפיעים על הרכב.

איתן כבל: אני רוצה להבין, ברשותך.

איתן כבל: אנחנו שוחחנו, אתה ואני היום, וכלל ידוע הוא ונשמרתם מאד.

איתן כבל: זאת אומרת, זה נושא שהוא ממש חיי אדם פר-סה.

איתן כבל: כלומר, אין פה איזה ויכוח.

איתן כבל: ולמרות זאת, זאת אומרת ההירתמות ומה שאתה מצפה, כי עדיין קול תורה אצלכם הוא קול חזק מאד, יותר מכל דובר כאן.

איתן כבל: זאת אומרת השאלה שלי היא, למה זה לא באמת נשמע בטונז' שאנחנו היינו מצפים שזה ישמע?

<שלומי כץ: אלף הוא נשמע.

<שלומי כץ: בשנים האחרונות ישנו מהפך מאד מאד גדול ומשרד החינוך שותף.

<שלומי כץ: לדוגמא לבעיה, רק לפני שבועות ישבתי עם מקס אבירם המפקח הארצי על החינוך לזה"ב, על התקציב שהוא דיבר, שזה לדוגמא אחת מהבעיות.

<שלומי כץ: קיבלו תקציב למגזר החרדי.

איתן כבל: כמה?

<שלומי כץ: כמה?

איתן כבל: לשנת 2015 למשל.

<שלומי כץ: זה מחולק ככה, יש את רשת מעיין החינוך התורני, יש את החינוך העצמאי.

<שלומי כץ: 70,000 תלמידים ממוסדות הפטור לא קיבלו ולו 10 אגורות.

<שלומי כץ: במילים אחרות, אתם תמותו.

<שלומי כץ: לכם אין חינוך.

<שלומי כץ: אנחנו צריכים ל - - -

איתן כבל: אדוני, אני רוצה להבין בדיוק.

איתן כבל: כיצד התקציב מחולק?

<שלומי כץ: את התקציב שקיבלו - - -

<מקס אבירם: אני יכול לומר.

חמד עמאר: כמה קיבלתם בכלל בהסכמים הקואליציוניים שדיברת עליהם.

<מקס אבירם: אני יכול לומר.

<מקס אבירם: קודם כל לגבי תקציבים בכלל, בהרחבה, אנחנו נדבר כשנגיע לחינוך, אבל ספציפית לגבי המגזר החרדי התקבלו במשרד החינוך 8 מיליון שקלים לטובת החינוך החרדי.

<מקס אבירם: הם חולקו על פי מוסדות, לפי הזרמים – מוכר שאינו רשמי, מעיין החינוך התורני וחינוך עצמאי.

<מקס אבירם: לפי מספר המוסדות ומספר הכיתות חילקו את הסכום הזה.

איתן כבל: כמה חסר?

<מקס אבירם: בהרחבה, מבחינתם, חסר הרבה.

<מקס אבירם: אנחנו מבחינתנו - - -

איתן כבל: האם לדעתך מה שאומר כאן מר-.

<מקס אבירם: אני אתייחס למה ש - - -

איתן כבל: 70,000 תלמידים בלי?

<שלומי כץ: עוד דבר, אדוני.

איתן כבל: אני כבר אתן לאדוני.

איתן כבל: זה מעניין פשוט.

<מקס אבירם: אני רוצה להתייחס לסוגיה הזאת של מוסדות הפטור.

<מקס אבירם: משרד החינוך מתקצב בכלל את מוסדות החינוך החרדי, את כל הזרמים, למעט מוסדות הפטור, כיוון שמוסדות הפטור הם לא בליבה של משרד החינוך.

<מקס אבירם: צריך להבין את זה.

<מקס אבירם: אלה הגדרות בסיסיות של המשרד, שבגינן אנחנו בעצם לא יכולים להעביר כסף למוסדות הפטור.

איתן כבל: תשמע, עמדתי בעניין מתן או מי מתן פטור ברורה בעניין הזה.

איתן כבל: אני בעד לימודים.

איתן כבל: אין ויכוח.

איתן כבל: אבל בעניין הזה, החיבור נראה לי קצת, חברי חברי הכנסת, בנושא שהוא חיי אדם, נראה לי חיבור שאין לו מקום והוא חיבור מופרך וצריך לתת עליו את הדעת, ואני אומר כבר גברתי, שזה יהיה חלק מהעניין שנצטרך להתייחס אליו.

איתן כבל: אין פה כל חיבור לעובדה שאומרת אם אתה בפטור מלימודי ליבה, אז אתה פטור מהחיים, מזהירות.

איתן כבל: זה נשמע לי קצת הייתי אומר, בעייתי – וזאת מילה עדינה שאני מגייס לעניין הזה.

איתן כבל: עוד משהו, אדוני?

<שלומי כץ: תרשה לי רק לסיום.

<שלומי כץ: הבאתי איתי תמונה של הילד שלי בן השלוש, שלצערי הגדול נגרר למוות כאשר הוא ירד מההסעה מהגן, רכב ההסעה סגר את הדלת על המעיל, נסע איתו כ-80 מטרים.

<שלומי כץ: אני באתי כי הלב זועק ואומר – שום תשובה, שום תירוץ לא יתקבל, משום שר במדינה, משום חבר ועדה, למה הילדים שלנו צריכים לחזור לבית במקום מחופשים, עם שמחת הפורים ולהנות מהם ולקבל את האור שלהם חזרה, במקום זה הילד חוזר הביתה בארון מתים, שבור, מרוסק וקטול.

<שלומי כץ: אנחנו חייבים שהוועדה הזאת תקום ותאמר – יהיה לנו את הפתרון.

<שלומי כץ: יהיה את חזון האפס, כפי שהתחלת.

<שלומי כץ: אפס הרוגים ולא נשלים עם העובדה שנאמר כן, יש לנו חזון שהשנה ימותו רק 300.

<שלומי כץ: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: ברשותכם, אני אעבור הלאה.

עיסאווי פריג': איתן, אני צריך לצאת.

איתן כבל: חאג', תרשה לי לתת לו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אני רוצה לצאת.

איתן כבל: אוקיי, אז חאג' ואחרי זה תומא סלימאן.

איתן כבל: הוא פשוט צריך לצאת.

איתן כבל: בבקשה, חאג'.

איתן כבל: וחברים, להיות ממוקדים ובקצרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושב הראש, אני אתחיל מזה שיש לפני את ההמלצות של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ואני מוחה על המשפט הראשון בהמלצות – בכפוף לתוספת תקציבים לרשות מוצע לקיים את הפעילויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכפוף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כל עוד שלא הוסיפו, אז אנחנו נישאר להיות ה-30% ויותר מהנפגעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אנחנו קודם כל מבקשים שיוסיפו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בכל מקרה ויש החלטות ממשלה שצריך לקיים אותן, אבל כל עוד שלא הוסיפו, זה לא אומר שאנחנו צריכים להמשיך לספוג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה כנקודה ממש בפתיח, כי זה לא מקובל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תקציבים גם צריכים להפנות לפי הצורך ולפי סדר העדיפויות, ואם סדר העדיפויות של היישובים הערבים, של האזרחים הערביים הוא לא שווה לפחות, אז על זה צריך דיון נוסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה כנקודת התחלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני מסתכל על ההמלצות שלו וכבוד יושב הראש, קודם כל הרחבת תכנית לנהגים צעירים לכלל היישובים במגזר, כי התכנית הזאת זה הסברה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרחבת פעילות נגד תאונות חצר ליישובים נוספים, הרחבת ההסברה למגזר הערבי באמצעות אמצעי התקשורת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה אמצעי התקשורת במגזר הערבי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה איזה אתר אינטרנט שאף אחד לא רואה אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי יש כמה אתרים מובילים באוכלוסייה הערבית שהם מובילים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את הסטטיסטיקה, יש את הידע, יש את הנתונים עליהם והם מוכרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אזכיר אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לאוכלוסייה הערבית יש היום טלוויזיה בכבלים, קוראים לה אללה, והיא נכנסת היום לכל בית והיא ממש בתאוצה, הצפייה בה הולכת וגדלה והיא מצליחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה מקום למשל שגם הצעירים, גם הילדים, גם המבוגרים, כי יש להם את התכניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז השאלה עד כמה אנחנו משתמשים באמצעים האלה, וזה מאד חשוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו, יש את העניין של התקציבים הייחודיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המנכ"ל, אני לא רואה אותו פה, הוא כנראה יצא - - -

איתן כבל: הוא תיכף יחזור.

איתן כבל: הוא יצא להתראיין.

איתן כבל: הנה הוא, אתה יכול לפנות אליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ממש הגעת בזמן.

איתן כבל: יש לנו את התאונה של דימונה, שהרכבת.

<עוזי יצחקי: כן, מסילות הברזל.

איתן כבל: אני יודע שאתה כבר מטיל עלי את המשימה הבאה.

איתן כבל: חשבת שלא ידעתי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד המנכ"ל, עוזי, אני רואה בהמלצות, והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים זה שלכם ויש להם המלצות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהמלצות דיברו על ההסברה, התחלתי בזה, לא היית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הם ביקשו ומחיתי על זה שבכפוף לתוספת תקציב ישקיעו יותר באוכלוסייה הערבית, וזה לא מקובל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז קודם כל התוספת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, גם ההפניה לפי הצורך ובמידת הצורך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדבר השני זה התשתיות בתוך היישובים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד המנכ"ל, כבוד יושב הראש, אנחנו דנו כמה פעמים בוועדה הזו בחבורה הציבורית, וגם דב השקיע הרבה בנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגענו למסקנה שברוב היישובים הערביים צריך להכניס את המיניבוסים בגלל הרוחב של הכבישים, בגלל הגודל של הכבישים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם גם כבישים צרים ותשתיות רעועות, אז זה גם תוצאה - - -

איתן כבל: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד שני משפטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את העניין של החנייה לאוטובוסים ומשאיות והעניין של האחוז הגבוה של נהגי המשאיות הערבים מבין סך כל הנהגים, ואם לא יהיו גם אולי תקנות או חקיקה או שינוי שהם לא יוכלו להיכנס - - -

איתן כבל: אדוני, זה הדיון.

איתן כבל: זה הדיון הבא, בין היתר על העניינים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שם זה ההכשרה, אבל פה - - -

איתן כבל: לא, זה מכלול שלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פה אני מדבר על החניונים מחוץ ליישובים ואיסור הכניסה לשם.

איתן כבל: אוקיי, תודה חברי .

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני חוזר עוד פעם על ההסברה והסברה, ולפי המסקנות שלכם הסברה בנושא של תאונות חצר, גם בשנת 2008 וגם לאחרונה הניבה פרי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ללכת ולהסביר וגם בשפה של האנשים.

איתן כבל: תודה חברי, חאג'.

איתן כבל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, וברוכה הבאה בצל קורתנו.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, אני רציתי להעלות כמה נקודות שאולי לא כל כך הובהרו בנתונים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על הגורם האנושי וחוסר המודעות, אני טוענת שזה לא תמיד באמת חוסר מודעות, אלא הסתברות יותר גדולה.

עאידה תומא סלימאן: כשאתה נוסע יותר על הכביש, ברור שמבחינת סטטיסטיקה פשוטה, אתה תהיה מאוים בתאונות יותר מאשר אלה שנוסעים פחות זמן על הכביש.

עאידה תומא סלימאן: רוב האוכלוסייה הערבית עובדת במקומות עבודה מאד מרוחקים.

עאידה תומא סלימאן: בתקופה האחרונה אנחנו מדברים הרבה מאוד על תאונות של עובדי בניין, אבל מה שאנחנו יודעים מהאוכלוסייה שלנו, שהרבה מתאונות העבודה קורות בדרך חזרה מהעבודה, אחרי יום עבודה די ארוך, כאשר הנהגים הם בעצמם הפועלים שעבדו קשה כל היום והם נתקעים בפקקים והרבה מהמקרים הם כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אז קודם כל אנחנו מאד מרוחקים ממקומות העבודה, ממרכז הארץ, יותר נמצאים על הכביש ופחות תחבורה ציבורית.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, כשאתה נוסע או ברכבת או באוטובוס, סביר להניח שאתה לא תיפגע מתאונת עבודה, בדיוק כמו שאין סיכוי שתיפגע מתאונת עבודה, בדיוק כמו שכשאתה נוהג או שאתה נמצא בתוך רכב פרטי.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של אכיפה, הגיע הזמן לדבר על איך המשטרה אוכפת את החוק.

עאידה תומא סלימאן: אומרים שאין אכיפה בתוך הכפרים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהשיטה שהמשטרה פועלת בה בכפרים הערבים, אין מטרתה אכיפה אלא מטרתה לאסוף בעצם דו"חות.

עאידה תומא סלימאן: זאת המטרה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר עומדים בכניסה לכפר, על כל דבר – נתת איתות, לא נתת איתות – גובים ממך את הקנס ולא נכנסים לתוך העיר או הכפר, להסתכל מה קורה בתוך הכפרים והערים.

עאידה תומא סלימאן: אם לא תשתנה התפיסה של למה אנחנו אוכפים את החוק בעצם, גם היחס של הצעירים, של למה באים אוכפים נגדם את החוק, לא תשתנה גם כן.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של המודעות אני חושבת שהגיע הזמן שזה יהפוך לחלק בילד אין בתוך בתי הספר ובתכניות הליבה.

עאידה תומא סלימאן: רק בעניין נהגי המשאיות, כדאי לשים לב לאחוז המאד גבוה שמוזכר בדו"ח הזה, אחוז נהגי המשאיות הערבים מכלל נהגי המשאיות במדינה.

עאידה תומא סלימאן: ואני מצטערת - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אוקיי, תודה גברתי.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר משפט אחד.

איתן כבל: ברשותך, לא הערה, אלא חידוד של דבר מאד ברור.

איתן כבל: אני מאלה שלא אוהבים את המושג הגורם האנושי.

איתן כבל: לא שהוא לא קיים, גברתי, בוודאי בסוף בסוף הוא מתכנס, אבל כל התאונות שלנו הן כדי לגרום שהגורם האנושי יפחת באופן מאד מאד משמעותי, שזה מתשתיות הדרך והכל.

איתן כבל: בסוף בסוף בוודאי שזה מתכנס אל תוך הגורם האנושי, אבל ככל שנבצע את כל הפעולות עליהן אנחנו מדברים כאן בהארכה כבר כמה וכמה דיונים, נקודת המוצא היא שבעזרת השם הגורם האנושי יהיה מינימאלי.

איתן כבל: תודה לך גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': שלום לכל הנוכחים.

עיסאווי פריג': מגיעה לך תודה, איתן, על המשך הדיון.

עיסאווי פריג': איתן, אני רוצה שתהיה ער למה שאני הולך להגיד.

עיסאווי פריג': חברים, להשתתף בשיח על תאונות הדרכים, וזה לא משנה איפה זה, אם זה במגזר או אם זה בכל מגזר שהוא, זה נחמד וזה טוב, זה מוסיף ידע, מוסיף אינפורמציה, אבל מה הלאה?

עיסאווי פריג': הרי כל הנתונים שהחברים דיברו, זה לא דבר חדש עבורנו.

עיסאווי פריג': אנחנו שומעים את זה כל שנה.

עיסאווי פריג': ואת כל המסקנות שלא משנה מאיפה זה בא, אנחנו יודעים אותן כל שנה.

עיסאווי פריג': השאלה מה נעשה?

עיסאווי פריג': יושב כאן המנכ"ל.

עיסאווי פריג': מה נעשה ומה אתה הולך לעשות?

עיסאווי פריג': הרי כל הנתונים ידועים.

עיסאווי פריג': הכל ידוע.

עיסאווי פריג': הכל ידוע.

עיסאווי פריג': אין נתון כאן שלא ידוע.

עיסאווי פריג': אין.

עיסאווי פריג': יש בעיית תשתיות במגזר, יש חוסר הסברה במגזר.

עיסאווי פריג': הכל ידוע שנים על גבי שנים.

עיסאווי פריג': מספר ההרוגים מהחברה הערבית הוא יותר גדול משיעורם באוכלוסייה, זה ידוע שנים על גבי שנים.

עיסאווי פריג': מה עשיתם?

עיסאווי פריג': כלום.

<עוזי יצחקי: עכשיו אתה רוצה שאני אענה?

איתן כבל: לא, לא, לא.

עיסאווי פריג': ברשותך, אני אעלה את השאלות.

איתן כבל: אדוני, הוא שואל לחלל.

עיסאווי פריג': עוזי, אני אעלה את השאלות.

עיסאווי פריג': קיימנו דיונים, זה נחמד.

עיסאווי פריג': התכנסנו, זה נחמד, אבל לחזור שוב על הדברים בלי שיניים לשנות דברים, אז מה עשינו?

עיסאווי פריג': ואדוני יושב הראש, בלי שיהיו לך שיניים ולוועדה הזו יהיו שיניים וכוח לשנות דברים – אנחנו דורכים במקום.

עיסאווי פריג': זה אחד.

איתן כבל: תודה.

עיסאווי פריג': זו ההקדמה.

איתן כבל: די, אתה חבר של כבוד בוועדה, אבל בבקשה, קצר במושגים שלי, לא שלך.

עיסאווי פריג': אני אתמצת.

עיסאווי פריג': עכשיו נתחיל ממשרד החינוך.

עיסאווי פריג': חברים, יש במשרד החינוך, הילדים שלי לומדים שעה שבועית לקראת שעת זהירות.

עיסאווי פריג': בערבית קוראים לזה חאבר.

עיסאווי פריג': זהירות.

עיסאווי פריג': ועכשיו, למי נותנים את השעה הזו?

עיסאווי פריג': למורה המשועמם.

עיסאווי פריג': איתן שאל מה ההכשרות.

עיסאווי פריג': אני שואל ורואה בבתי הספר, נותנים את זה - - -

איתן כבל: זה יותר טוב מאשר נותנים לך כדור ואומרים לך תיזהר, כמו שקורה בהרבה מקומות.

עיסאווי פריג': נותנים את השעה למורה המשועמם, כדי להשלים לו את המשרה, נותנים לו שעות חאבר.

עיסאווי פריג': שעות זהירות.

עיסאווי פריג': מה הולך, מעביר את זה לילדים.

עיסאווי פריג': נכון אבו טיבי, נכון או לא נכון?

אחמד טיבי: נכון.

חמד עמאר: תגיד ביישוב שלך שאתה יודע, אל תכליל את כל המורים.

עיסאווי פריג': הדבר השני, חברים, עכשיו, בתכנית של המיליארדים של ראש הממשלה, קיבלו החלטה אסטרטגית לפני מספר שנים להשקיע בחברה הערבית בתחבורה הציבורית ולמה?

עיסאווי פריג': בכדי להנגיש את הנשים במיוחד ואת הצעירים למקומות התעסוקה במרכזי התעשייה.

עיסאווי פריג': ולשם כך התשתיות בחברה הערבית מתחילות לקבל שדרות.

עיסאווי פריג': אבל לא קיבלו שדרוג בגלל ההרוגים.

עיסאווי פריג': קיבלו שדרוג בגלל שאנחנו רוצים אותם שיבואו לעבוד.

עיסאווי פריג': אז מכאן המסקנה שלי - היחס לחיי אדם הוא לא בסדר עדיפות.

עיסאווי פריג': משפט אחרון.

איתן כבל: רק הצלם, כי מפריע לצלם אותך, עיסאווי, שרק ייקחו זווית אחרת.

איתן כבל: זה שלומי סבן כל הזמן מדווח לי.

אחמד טיבי: אבל הם לא מצלמים אותו.

אחמד טיבי: זה לא מצלמות שלו.

עיסאווי פריג': עכשיו, ואני אפתיע אתכם.

עיסאווי פריג': אני מודה, חברים, החברה שלי, החברה הערבית, בקשר לאכיפת החוק, במיוחד בתוך היישובים, היא לא מצייתת לחוקי התנועה טוב.

עיסאווי פריג': אני מודה.

עיסאווי פריג': אני רואה.

עיסאווי פריג': זאת עובדה.

עיסאווי פריג': אבל מה שאמרתי לך בהתחלה, מערך ההסברה שלכם הוא אפס.

עיסאווי פריג': אתם יודעים עובדות ולא משקיעים בהסברה בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': לא בטלוויזיה ולא ברדיו.

איתן כבל: תודה.

עיסאווי פריג': ועובדה אחרונה, אדוני.

עיסאווי פריג': יש מקצוע שהכי הרבה נמצא בחברה הערבית, מקצוע הנהגים.

עיסאווי פריג': כל נהג - - -

איתן כבל: הוא יותר מהרוקחים?

עיסאווי פריג': לא, עבר.

עיסאווי פריג': בדרך.

<מרדכי פדר: אני חייב לשאול שאלה, יש מצב שאתה לא מקשיב לתחנות הערביות?

<מרדכי פדר: כי אנחנו מופיעים בתחנות הערביות - - -

עיסאווי פריג': אני רואה תחנות ערביות.

<מרדכי פדר: רגע, רגע.

<מרדכי פדר: אני גם יכול להגיד לך בדיוק מתי פרסמנו.

איתן כבל: עיסאווי, משפט אחרון.

עיסאווי פריג': אבל הוא ענה.

עיסאווי פריג': הוא לקח לי חצי דקה, איתן.

איתן כבל: לא, הוא לא לקחת לך.

עיסאווי פריג': התחנות הערביות, צר לי מאד, התחנות הערביות מגיעות עד למחצית מהיישוב הערבי.

עיסאווי פריג': יש רדיו אזורי בצפון, הוא מגיע עד - - -

אחמד טיבי: אין במשולש.

עיסאווי פריג': במשולש אין רדיו בערבית.

עיסאווי פריג': אתה חייב לשמוע רק בעברית.

עיסאווי פריג': אין.

עיסאווי פריג': ואיתן יודע מזה - - -

חמד עמאר: צריך להקים תחנה חדשה.

איתן כבל: ביוני, ביוני.

עיסאווי פריג': נכון.

עיסאווי פריג': והתמזלנו לגבי טלוויזיה, בתקופה האחרונה מתחילים לשדר והיא מכסה פחות או יותר, אבל אתם לא קיימים שם.

איתן כבל: תודה חברי, תודה.

איתן כבל: חמד עמאר, בבקשה, ואחריו יוסף ג'בארין.

איתן כבל: חברים, בקצרה, אני רוצה שנמצה את הדיון.

איתן כבל: אני גם רוצה לתת התייחסות ל - - -

עיסאווי פריג': השאלה אם יהיו מסקנות בסוף?

איתן כבל: בוודאי, בוודאי.

איתן כבל: תיכף אני אתייחס לזה.

איתן כבל: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, חברי.

חמד עמאר: תשמעו, אני אתחיל בהולכי הרגל.

חמד עמאר: כשאנחנו מדברים על כמעט שליש מההרוגים מהולכי הרגל, אתה שואל את עצמך, במדינת ישראל, מתוך הולכי הרגל כמעט 30% במעברי חצייה, ואתה שומע את התקנה החדשה של השר – אם מתכוון הולך הרגל לחצות את הכביש, הנהג צריך לעצור.

חמד עמאר: אם מתכוון.

חמד עמאר: לא כששם את הרגל על מעבר החצייה.

חמד עמאר: ואתה מתחיל להבין שהתפיסה שלנו לבטיחות בדרכים היא מוטעית.

חמד עמאר: מתי התכוון אותו חוצה רגל לחצות ומתי ידע הנהג שהוא מתכוון לחצות את מעבר החצייה.

חמד עמאר: לכן אני אומר, כל התפיסה שלנו לבטיחות בדרכים היא תפיסה מוטעית.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לעשות את הדברים הקטנים, בשביל לשמור על אותו הולך רגל.

חמד עמאר: יותר מ-100 אנשים נהרגים כהולכי רגל.

חמד עמאר: יותר משליש מהם נהרגים במעברי החצייה, כשמעבר חצייה צריך להיות הכי בטוח לאותו הולך רגל.

חמד עמאר: איפה כאן אנחנו נכשלנו כמשרד התחבורה ומה אנחנו צריכים לעשות?

חמד עמאר: ואני אתן לכם עוד דוגמא.

חמד עמאר: במדינת ישראל אתה יכול לפנות ימינה וגם הולך רגל.

חמד עמאר: אתה מקבל ירוק וגם הולך הרגל מקבל ירוק.

איתן כבל: נדמה לי שמשה העלה את זה.

חמד עמאר: כן, הוא העלה את הנושא הזה, אבל אני מביא את זה כהצעת חוק.

חמד עמאר: אתה פונה ימינה, גם הולך הרגל ימינה.

חמד עמאר: מתי תהיה התאונה?

חמד עמאר: מתי אותו נהג לא ישים לב שיש לו ירוק והוא עובר?

חמד עמאר: לכן גם את הנושא של הולכי הרגל אני חושב, אנחנו צריכים להיכנס לגביו יותר לעומק, גם עם משרד התחבורה.

חמד עמאר: דברים קטנים שאנחנו יכולים לעשות על מנת לחסוך בחיי אדם, בחיי הולכי הרגל.

חמד עמאר: מעורבות של קשישים, שהיא יותר מעורבות, דווקא במגזר היהודי קשישים מעורבים יותר מאשר במגזר הערבי.

חמד עמאר: לא בגלל שיש יותר הסברה במגזר הערבי בנושא, בגלל שבמגזר היהודי הם נמצאים יותר על הכבישים, הם יוצאים וחוצים יותר את הכבישים ומסתכנים יותר.

חמד עמאר: לכן שם גם יש יותר הרוגים.

חמד עמאר: ואני אגע קצת במגזר הערבי.

חמד עמאר: חלק מהחברה כאן אמרו תרבות נהיגה וכעסו.

חמד עמאר: אנחנו חיים בתוך היישוב ואנחנו יודעים.

חמד עמאר: אנחנו רואים.

חמד עמאר: ואנחנו רואים גם את האכיפה של המשטרה בתוך היישובים הערבים.

חמד עמאר: כמו שאמר חברי, או חברת הכנסת, נותן איתות ימינה או נותן איתות שמאלה, וכשנכנסים מהמשטרה במבצע ענק, כל הנהגים יודעים כבר שיש מבצע.

חמד עמאר: אבל זו לא עבודה יום יומית ואכיפה יום יומית.

חמד עמאר: כשיש מבצע, כולם יודעים שיש מבצע.

חמד עמאר: כולם נוסעים לאט.

חמד עמאר: למחרת אין מבצע ולמחרת אנשים משתוללים.

חמד עמאר: כשאני שאלתי למה בתוך העירוני, ולהבדיל בין עירוני לבין בין עירוני, אני התכוונתי לזה, וחברת הכנסת תומא נגעה בנקודה הזאת.

חמד עמאר: כשעובד בניין יוצא בשעה חמש בבוקר, ארבע וחצי בבוקר מהבית שלו, שהוא גר בכאבול או בסכנין, בשביל להגיע לתל אביב לעבוד בעבודת בניין כל היום ונוסע שעה וחצי בדרך הלוך, מגיע, עובד כל היום ונוהג בחזרה, אז בטוח שאותו נהג יהיה מעורב בתאונת דרכים.

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: בטוח אותו נהג יהיה מעורב בתאונת דרכים.

חמד עמאר: ואני אגע בנקודה - - -

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, לפחות תן לי קצת, תן לי להגיע לשלוש דקות.

חמד עמאר: תמיד אתה חותך אותי בשתי דקות.

חמד עמאר: תמיד.

חמד עמאר: תן לי שלוש דקות רק לדבר פעם אחת.

איתן כבל: חברים, מה שיפה אצל חמד עמאר, שהחשבון של השעון אצלו אחר.

חמד עמאר: תן לי לדבר רק על הנושא של תשתיות, ואני חייב לגעת בזה, כי זה 25% מההרוגים בתחום התשתיות במגזר הלא יהודי, במגזר הערבי.

איתן כבל: בבקשה, סיים, חברי.

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: אני אתן לך דוגמא את המגזר הדרוזי, והעליתי את הדוגמא הזאת בישיבה קודמת.

חמד עמאר: הקצו 65 מיליון שקלים לתשתיות במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: סכום מכובד.

חמד עמאר: כמה ביצעו בשנת 2015?

חמד עמאר: אפס.

חמד עמאר: ביצוע אפס.

חמד עמאר: הקצאה 65 מיליון שקלים לתשתיות בתוך היישובים הדרוזים-.

<קריאה: 57 - - -

חמד עמאר: לא, לא, אמרו בוועדה שהעלו את זה ל-65 מיליון.

חמד עמאר: כמה ביצוע היה לכם?

<מקס אבירם: אפס.

חמד עמאר: אפס ביצוע.

חמד עמאר: זה הנקודות שאנחנו - - -

<עוזי יצחקי: מי אמר שהיה ביצוע אפס?

<מקס אבירם: אני אמרתי.

<עוזי יצחקי: אתה אמרת?

חמד עמאר: זה גם נאמר כאן בוועדה על ידי נציג משרד התחבורה.

<עוזי יצחקי: אז אנחנו נציג נתונים אחרים.

חמד עמאר: אדוני המנכ"ל - - -

<עוזי יצחקי: אלה נתונים לא נכונים.

<עוזי יצחקי: אני מבקש - --

חמד עמאר: אדוני המנכ"ל, אני לא הפרעתי לך ולא אפריע לך כשתדבר.

חמד עמאר: הנתונים שאני מעלה כאן הם לא מראש הרשות ולא מהרשויות שמתבצעת אצלן הפעילות.

חמד עמאר: ממשרד התחבורה בוועדת הכספים.

חמד עמאר: תוציא את הפרוטוקול.

חמד עמאר: יש לי קצת זיכרון טוב.

חמד עמאר: נציג משרד התחבורה אמר שהיו תכניות על 65 מיליון שקלים, לא 57 מיליון שקלים, אבל הביצוע היה אפס כי הכסף הועבר לנו בדצמבר ולא הספקנו לבצע שום דבר.

חמד עמאר: זה נציג של משרד התחבורה שאמר את זה.

חמד עמאר: ואני לא רוצה להיכנס למגזר הערבי, שבנייר אנחנו רואים 300 מיליון שקלים ו-250 מיליון שקלים, וכמה ביצוע?

חמד עמאר: וכשאני נגעתי ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואמרתי ברגע שביצעו פעילות הסברה ראינו ירידה במספר ההרוגים בתאונות חצר, ראינו ירידה במגזר הערבי, הייתה ירידה השנה של 7% במגזר הערבי, כי הייתה פעילות הסברה.

חמד עמאר: הייתה ירידה.

חמד עמאר: אנחנו כאן כוועדה, צריכים להחזיר לרשות לבטיחות בדרכים את התקציב שהיה לנו.

חמד עמאר: אנחנו יודעים את התפקיד של האכיפה.

חמד עמאר: אנחנו יודעים את התפקיד של ההסברה.

חמד עמאר: ברגע שיש הסברה, יש ירידה ונאמר כאן על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהייתה ירידה מ-19 הרוגים לאפס הרוגים בגלל פעילות הסברה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בתוך היישובים הבדואים בנגב.

חמד עמאר: אלה נתונים מאד מאד קשים ונתונים מאד מזעזעים.

איתן כבל: תודה חברי.

איתן כבל: יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: כן, תודה.

איתן כבל: בהמשך פרופסור קובי פלג.

איתן כבל: תמצא כבר מקום פה סביב השולחן.

יוסף ג'בארין: אני מודה לכבוד יושב הראש על הדיון החשוב הזה, שזה כבר הדיון השני בנושא, ואני חושב שהנתונים נהיים יותר ויותר ברורים ואנחנו מתכנסים יותר לפתרונות.

יוסף ג'בארין: וסביב הפתרונות, אני חושב שאנחנו מתכנסים לשלושה נושאים עיקריים, או שלוש הצעות עיקריות לקידום המצב.

יוסף ג'בארין: אחד, כל מה שמתקשר לשיפור התשתיות, אבל זה נושא למנכ"ל משרד התחבורה.

יוסף ג'בארין: עוזי, זה נושא שעלה בדיון הקודם ואני חושב שהצבענו על מספיק קשיים כמעט בכל האזורים שבהם מתגוררים האזרחים הערבים.

יוסף ג'בארין: אני העליתי את הנושא למשל של אזור ואדי ערה, כביש 65.

יוסף ג'בארין: רק היום קיבלתי פנייה מתושבי כפר קרע על העומס הנוראי בכניסה ליישוב.

יוסף ג'בארין: ואמרו חברי, אלה נהגים ערבים שמגיעים ליישובים שלהם אחרי לפחות שעה או שעתיים של נסיעה למכרז או לירושלים לצורך עבודה.

יוסף ג'בארין: כשאנחנו גם רואים שהנתון מדבר על כך שיותר מ-70% מההרוגים בכבישים הבין עירוניים הם מהיישובים הערבים, אז זה גם סימן מדאיג גם לגבי רמת התשתיות ביישובים הללו.

יוסף ג'בארין: אז זה נושא מרכזי שאני מכיר את הנתונים האחרונים של משרד התחבורה, אבל יכול להיות שזה גם מחייב יותר דאגה ליישום, לפחות לפי התאונות שאנחנו שומעים.

יוסף ג'בארין: חשוב מאד להציג את התקציבים, אבל חשוב יותר להבטיח רמת מימוש מלאה של התכניות הללו.

יוסף ג'בארין: הנושא השני שאנחנו מתכנסים לגביו, זה התכניות החינוכיות.

יוסף ג'בארין: אני מבין שגם כאן יש בעיה.

יוסף ג'בארין: למשל תכנית כמו תאונות חצר, תכנית שהייתה פיילוט אבל רק ביישובים מצומצמים ולא הגיעה לכלל היישובים הערבים, ולכן אין ספק שצריך לדאוג שזה באמת יגיע לכל היישובים, גם התכנית של נהגים צעירים.

יוסף ג'בארין: וכבוד יושב הראש, אין שום סיבה שתכניות מצליחות לא יגיעו לכלל היישובים.

יוסף ג'בארין: אין סיבה שנישאר בפיילוט בתחומים הללו.

יוסף ג'בארין: ולכן גם אין ספק שזה מצריך תקציבים ייחודיים.

יוסף ג'בארין: כדי לענות על הצורך הזה, צריך תקציבים מיוחדים.

יוסף ג'בארין: עכשיו, אני קצת, לא קצת, אפילו הרבה, לא מסכים עם הטיעון שאומר שזה בכפוף לתוספת תקציבית.

יוסף ג'בארין: כי לדעתי הנחת העבודה צריכה להיות, ואני מפנה שוב את תשומת ליבו של יושב הראש, הנחת העבודה צריכה להיות שגם את התקציבים הקיימים צריך לחלק באופן הוגן.

יוסף ג'בארין: מה זאת אומרת באופן הוגן?

יוסף ג'בארין: באופן שעונה על הבעיה הייחודית בתוך הציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: אם אתה רואה שבגילאים אפס עד ארבע היחס בין יהודים לערבים הוא 1 עד 10, נתון מדהים, אז זה אומר שצריך להקצות יותר משאבים, במידה הראויה והנאותה, גם ליישובים הערבים ואני מתרשם, לפחות מהנתונים, שזה לא קורה.

יוסף ג'בארין: המימד האחרון כאן זה תכניות ההסברה.

יוסף ג'בארין: אתה שומע חברי כנסת ערבים, אבל גם יהודים, שאינם מרוצים, בלשון המעטה, מהיקף ההסברה שהם מזהים מולם.

יוסף ג'בארין: הצבענו באופן מפורש למשל על תחנת טלוויזיה כמו אללה, שעכשיו נמצאת בסלון של כל בית ותחנות אחרות.

יוסף ג'בארין: אתם אמורים להתאים את עצמכם לדעתי, לצריכת המדיה כיום בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: אולי אתם צריכים גם לקחת חברת ייעוץ מתוך החברה הערבית, אנשי מדיה מתוך החברה הערבית, שיכולים לייעץ היום איך לשפר את תכניות ההסברה.

יוסף ג'בארין: עובדה היא שהמסמך של מכרז המחקר והמידע של הכנסת חושף, כשיש תכניות הסברה מוגברות, זה מביא גם לתוצאות.

יוסף ג'בארין: ולכן אחד זה שיפור תשתיות, שניים, תכניות חינוכיות, שלוש, הגברת תכניות ההסברה.

איתן כבל: תודה.

<מרדכי בהירי דואני: תכניות ההסברה שביצעה הרשות, אני אומר.

<מרדכי בהירי דואני: ביצעה הרשות.

יוסף ג'בארין: כן, גם של הרשות.

<מרדכי בהירי דואני: גם במגזר היהודי אנחנו כמעט לא בטלוויזיה.

יוסף ג'בארין: אז יכול להיות שצריכת הטלוויזיה - - -

<מרדכי בהירי דואני: לכן דיברנו על תוספת - - -

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני לא פותח את זה עכשיו.

איתן כבל: הדיון הוא לא על הרשות עכשיו.

איתן כבל: יהיה דיון בשבוע הבא, אדוני יוכל להציג את משנתו בצורה מסודרת.

איתן כבל: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ואחריה חבר הכנסת אחמד טיבי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רגע להגיד משהו במענה לעיסאווי, שהוא חבר שלנו כמובן.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר לך, ככל שאני יכולה להעיד, שהצטרפתי לכנסת רק לפני שנה, לא נעשתה עבודה כזאת שיטתית בכנסת, בהקשר של ניסיון לפקח על הרשות המבצעת בעולם של תאונות הדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכזאת עבודה שיטתית, של לנסות באמת לשרטט את נקודות התורפה של המצב הנוכחי, שכולנו כואבים וכעוסים, אני חושבת שעל זה צריך להינתן קרדיט.

איילת נחמיאס ורבין: לא שאיתן כבל צריך הגנה מפניך, חס וחלילה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כן יש משהו בישיבות המתמשכות האלה, שגורמות לנו-.

איילת נחמיאס ורבין: שלומי כץ, שתדע לך שאתה הולך איתי מהדיון הראשון.

איילת נחמיאס ורבין: אני זוכרת אותך בדיון הראשון עשינו על הקטל בדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא בטוחה שאני צודקת, אבל נדמה לי שלבנך קראו שמואל, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: אז שתדע שאתה הולך איתי מאז ואני לא כל כך יכולה לשכוח את התיאור שלך.

איילת נחמיאס ורבין: אני זוכרת שעמדנו ממש פה.

איילת נחמיאס ורבין: בשביל שמואל ובשביל כל הילדים האחרים, אנחנו נהיה הקול שלהם, בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: ככל שאתה תרשה לנו.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר נפגעה ילדה מרוכב אופניים.

איילת נחמיאס ורבין: ילד בן 12, איתן.

איילת נחמיאס ורבין: על המדרכה.

איילת נחמיאס ורבין: היא יצאה מהמכונית, ההורים שלה במזל היו איתה - - -

<מרדכי בהירי דואני: גם היום.

איילת נחמיאס ורבין: גם היום?

איילת נחמיאס ורבין: אז אני מצטערת, אנחנו פה בכנסת, אז אנחנו לא מספיקים לפנים לעקוב.

איילת נחמיאס ורבין: הנה.

איילת נחמיאס ורבין: והילדה הזאת, אני פשוט במקרה פגשתי את האבא.

איילת נחמיאס ורבין: הילדה הזאת יצאה מהדלת, ורוכב האופניים בן 12 בסך הכל, ואגב לא אופניים חשמליים, שאנחנו עוד נדבר תיכף עד חשמליים.

איילת נחמיאס ורבין: הוא פשוט העיף אותה, היא נפגעה בצורה מאד קשה.

איילת נחמיאס ורבין: אביה יוסי אמסלם במקרה הופיע איתי בטלוויזיה בשבוע שעבר.

איילת נחמיאס ורבין: לקח הרבה מאד זמן והשיקום לפני הילדה עוד ארוך.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רגע לציין את ההבדל בין ילדים לבין קשישים.

איילת נחמיאס ורבין: ילדים, יש לנו ציפייה מאד מאד גדולה מההורים שלא יעזבו אותם לבד, שהם ידריכו אותם.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חוזרת על ההתכופפות במדרכה, איך אני מראה לילדים שלי ואיך אני מסתכלת מנקודת המבט שלהם, אבל זה ההבדל.

איילת נחמיאס ורבין: זה הבדל מאד מאד גדול.

איילת נחמיאס ורבין: כי את הקשישים הרבה יותר קשה לנו להדריך.

איילת נחמיאס ורבין: בכל זאת, אנשים רבים מהם הם אנשים עצמאיים.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן כשאנחנו מסתכלים גם על ילדים וגם על קשישים, בסופו של דבר צריך להסתכל על הנהגים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מההורים, אני כמובן מצפה, ואני אומרת את זה, אני מצפה מהם להיות הרבה יותר אסרטיביים עם הילדים שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: פעם בעלי פרק לבן שלנו, כשהיה בן שנתיים, פרק לו את המרפק, כי הוא תפס אותו ככה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא פשוט פרק לו את המרפק, אבל עדיף.

איילת נחמיאס ורבין: עדיף שפרק לו את המרפק.

איתן כבל: איילת, משפט אחרון.

איילת נחמיאס ורבין: שני משפטים חשובים, רגע, לא, לא, יש לי דברים קריטיים.

איילת נחמיאס ורבין: היום אני מאמצת את השיטות של חאג' ושל חמד.

איילת נחמיאס ורבין: משהו חשוב בנושא של שימוש במדרכות.

חמד עמאר: אז אני אקח לך זמן.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק חמד, תודה.

איילת נחמיאס ורבין: בנושא של שימוש במדרכות, ניצב ירון בארי, אני חושבת שצריך להתחיל לדבר על מתנדבי המשטרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא זוכרת עד כמה אנחנו דיברנו עליהם פה.

איילת נחמיאס ורבין: יש יחידות מיוחדות שאתם מכשירים אותן, שעוברות אצלכן הדרכות.

איילת נחמיאס ורבין: ובנושא של הדו-גלגלי, במיוחד אלה שפוגעים בהולכי הרגל, אני חושבת שצריך להתחיל לדבר עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שנעשתה פנייה כזאת כבר למשטרת התנועה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לדבר על הנושא של שימוש במתנדבי המשטרה.

איתן כבל: זה יידון באכיפה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, רגע, ובאמת אנחנו תיכף נדבר על התרעה.

איילת נחמיאס ורבין: עוד דבר, ופה סליחה, עוזי, ידידי, במפרים.

איילת נחמיאס ורבין: זה אפרופו הנהגים.

איילת נחמיאס ורבין: לא יעזור שום דבר, צריך יותר במפרים לפני מעברי חצייה.

איילת נחמיאס ורבין: אין מה לעשות, איתן, אין מה לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: צריך יותר במפרים וצריך יותר עמודי ביטחון באזורים של מעברי חצייה.

איילת נחמיאס ורבין: אין מנוס מהדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה גם תשתית לא מאד מאד כבדת משקל.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לרתום לעניין הזה את השלטון המקומי ומוכרחים לעשות את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, הבמפרים במגזר הערבי הם קריטיים.

איילת נחמיאס ורבין: הם מרתיעים.

איילת נחמיאס ורבין: זה מאד מאד חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד עוד משהו.

איילת נחמיאס ורבין: בשנת 2004, אם אני לא טועה, היה דו"ח שיינין בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא עסק באוכלוסיות סיכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה, היו שם המלצות כבדות משקל בנוגע למגזר החרדי, בנוגע למגזר הערבי והדרוזי, לקשישים ולילדים.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה למה לא מיישמים, היו שם דברים חשובים.

איילת נחמיאס ורבין: ואני רוצה להוסיף משפט.

איתן כבל: משפט אחרון, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: באמת?

איילת נחמיאס ורבין: סוגיית ההתרעה.

איילת נחמיאס ורבין: איתן, בכל הדיונים שאנחנו מדברים כאן, אני לא מספיק שומעת את המילה הרתעה.

איילת נחמיאס ורבין: למה אני מדברת על במפרים למשל?

איילת נחמיאס ורבין: במפרים באופן אבסורדי מתריעים יותר מאשר דברים אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: הנה, פרופסור פלג מהנהן בראשו, אני מקווה שאני צודקת.

איילת נחמיאס ורבין: הם יותר מרתיעים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים לדבר יותר על הרתעה.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה, אפרופו גם בנושא של נהיגה תחת השפעת שתייה והחמרת הענישה סביב האזורים האלה - - -

איתן כבל: תודה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אפשר לעשות יותר ממה שעושים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איתן כבל: תודה לך איילת.

איתן כבל: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה, אדוני יושב הראש.

אחמד טיבי: אלף אני רוצה להודות על קיום הדיון החשוב הזה, שהמספרים שניתנים בו הם כואבים.

אחמד טיבי: אני בא מחברה שהיא חמישית מהאוכלוסייה, אבל מספר הקורבנות שלה בתאונות דרכים הוא שליש לפחות, ולעתים אף יותר מכך.

אחמד טיבי: בתאונות חצר אנחנו כמעט 90%.

אחמד טיבי: 90% או יותר מתאונות חצר, פעוטות - - -

דב חנין: בילדים עד גיל פי עשרה.

אחמד טיבי: נתונים.

אחמד טיבי: נתונים שונים, פי שישה באופן כללי.

אחמד טיבי: עד גיל ארבע פי עשרה.

אחמד טיבי: יש לזה סיבות.

אחמד טיבי: למשל חוסר במדרכות, במקומות חנייה, במודעות תעבורתית או בארגון תעבורתי בתוך היישובים, שהוא לא קיים.

אחמד טיבי: וכשהוא לא קיים, אז מישהו אחראי על אי קיום המודעות התעבורתית, או ארגון תעבורתי ותשתיות מתאימות.

אחמד טיבי: כשאני אומר תשתיות, אדוני יושב הראש, רבותי, אני שוב נאלץ לחזור על מה שאני אומר בדרך כלל, שביישובים הערבים הכל מזופת חוץ מהכבישים.

איילת נחמיאס ורבין: אני כנראה היחידה שערנית פה היום.

איתן כבל: בבקשה, כולנו ערניים.

איתן כבל: אבל פשוט לא שמעתי את זה פעם ראשונה.

איתן כבל: אבל זאת הברקה.

עיסאווי פריג': היא בקדנציה ראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: קדנציה ראשונה, בדיוק.

אחמד טיבי: תודה רבה, תיקנת את עצמך, איתן.

אחמד טיבי: עכשיו, מה יכולות להיות הסיבות?

אחמד טיבי: גיל צעיר למשל של נהגים.

אחמד טיבי: או תשתיות, או מצב סוציו-אקונומי של חברה באופן כללי.

אחמד טיבי: לכן כלי הרכב למשל פחות חדישים, יותר ישנים ולכן הם פחות איכותיים.

אחמד טיבי: זה מחייב אכיפה.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על עניין האכיפה ודו"חות התנועה.

אחמד טיבי: אין ערבי בכל יישוב שלא מרגיש שלעתים יש מבצעי דו"חות תנועה שהם עונש, לא אכיפה.

אחמד טיבי: למשל, כאן בירושלים המזרחית או באזור עיסוויאה או בסאלח א-דין, פתאום כשרוצים להכביד את היד על האוכלוסייה, פתאום אתה מוצא פרישה של שוטרים – דו"חות תנועה.

אחמד טיבי: עונש, לא אכיפה.

אחמד טיבי: או, כשיש למשל רצח או אירוע קשה, פתאום אתה רואה יותר דו"חות תנועה בכניסה ליישוב.

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: זה הפגנת נוכחות של משטרה.

אחמד טיבי: כאשר דורשים לאסוף את הנשק למשל, שזו אחת מהדרישות החשובות שלנו, כדי להוריד את שיעור הפשיעה ומקרי הרצח ופגיעה באנשים, נכנסים לעתים לאסוף נשק, אבל בהזדמנות עושים מבצע דו"חות תנועה.

אחמד טיבי: לא כך אמורים להתנהל הדברים.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני יושב הראש, הוזכר העניין הזה של נהגי משאיות, יותר שעות נהיגה, אנשים מתעייפים, נרדמים תוך כדי נסיעה.

אחמד טיבי: זה גם נתון אובייקטיבי שמסכן חיי אדם בכביש.

אחמד טיבי: וחברי ועמיתי דיברו על הסברה.

אחמד טיבי: הסברה גם בבתי ספר.

אחמד טיבי: בואו נעשה את המוטל על כולנו כדי להציל חיים.

איתן כבל: תודה, תודה חברי טיבי.

אחמד טיבי: זה המשפט האחרון.

אחמד טיבי: איתן, זה היה משפט טוב?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: הוא ייכנס אצלי בסוף.

איתן כבל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך אדוני יושב הראש.

דב חנין: תודה על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: אני משתתף פה ושומע הרבה דברי טעם מחברי, חברי הכנסת.

דב חנין: אני אנסה לא לחזור על הדברים שנאמרו, אלא להתקדם צעד אחד קדימה בדיון, ולכן אני אוכל להיות קצר.

דב חנין: כשאנחנו מסתכלים על המורכבויות והבעיות בחברה הערבית, בתחום תאונות הדרכים, כמובן לכל הדברים שנאמרו כאן אני מצטרף – אכיפה, תשתיות, כל ההערות הנקודתיות, הסברה וכדומה.

דב חנין: חינוך.

דב חנין: עם כל הדברים אני מסכים.

דב חנין: אבל אני חושב שאנחנו צריכים, אדוני יושב הראש, לראות את הדברים גם ברמת ניתוח אחת גבוהה יותר מאשר הפרטים ולראות את התמונה הכללית.

דב חנין: בעיית הבעיות באוכלוסייה הערבית היא הצירוף בין חברה שהיא תלויה באופן קיצוני ברכב פרטי, לבין העדר תשתיות.

דב חנין: זו הבעיה.

דב חנין: למה החברה הערבית כל כך תלויה ברכב פרטי?

דב חנין: היא תלויה ברכב פרטי קודם כל כי אנחנו מדברים על יישובים שבהם אנשים צריכים להגיע ברכב למקומות העבודה.

דב חנין: מקומות העבודה לא נמצאים בסמיכות למקומות המגורים מצד אחד.

דב חנין: אנשים צריכים להגיע למקומות של שירות, אנשים צריכים להגיע למקומות של השכלה ולימודים, וכל זה על תשתית מאד מאד לא מתאימה.

דב חנין: מאד לא מתאימה.

דב חנין: אנחנו מדברים על חברה שהיא גם חברה ענייה באופן יחסי וכאשר אנחנו מדברים על השילוב הזה של חברה ענייה, תשתית לא מתאימה וצורך אדיר בניידות כדי להגיע למקום עבודה, למקום לימודים, אנחנו נמצאים, אדוני יושב הראש בבעיה, שהפתרון שלה חייב להיות מסדר גודל אחר לגמרי.

דב חנין: והפתרון היחיד מסדר גודל אחר לגמרי שאפשר להעלות על הדעת, הוא מהפכת תחבורה ציבורית.

דב חנין: מהפכת תחבורה ציבורית באוכלוסייה הערבית, זה משהו דחוף וחיוני.

דב חנין: לא בכל המקומות אפשריים אוטובוסים.

דב חנין: במקומות שאין אוטובוסים צריך להכניס מיניבוסים.

דב חנין: נמצא פה חברת הכנסת, ד"ר יוסף ג'בארין מאום אל פחם, שמכיר את הניסיון הזה ויודע שכשמתחילים להכניס קצת אוטובוסים, הדרישה מגיעה מכל הכיוונים להוסיף עוד, והיום הדרישה מאום אל פאחם להוסיף הרבה הרבה מיניבוסים, כי אנשים אומרים הנה, יש שירות, אנחנו יכולם להתנהל אחרת, אנחנו רוצים להתנהל אחרת וזה אפשרי.

דב חנין: רק מהפכת תחבורה ציבורית באוכלוסייה הערבית תוכל, ואני ממש מגיע לסיום, תוכל לעשות פה את השינוי.

דב חנין: משפט על הנושא של הולכי הרגל באופן כללי.

דב חנין: אנחנו בדיונים בוועדה הזו, עוסקים ובצדק, בשאלה איך לייצר תשתיות מתאימות לכלי רכב.

דב חנין: מתאימות, נוחות לכלי רכב.

דב חנין: אבל עמיתיי חברי הכנסת, אנחנו בבעיה.

דב חנין: אנחנו יותר ויותר מתכננים מקומות שבהם אין תשתיות ואין תכנון שהוא תומך בהולך הרגל.

דב חנין: הולך הרגל, דיברתי על יישובים ערבים, אין מדרכות, אז איפה ילך הולך הרגל?

דב חנין: למה שהוא לא ייפגע?

דב חנין: אבל גם ביישובים חדשים שבונים, אז מתכננים את הכביש, מתכננים את הכל באופן תומך תחבורה ציבורית, סליחה, באופן תומך תחבורה, לא תחבורה ציבורית, אבל הולך הרגל, כדי לחצות את הכביש, צריך לעשות עיקוף נורא נורא גדול והוא לא יעשה אותו.

דב חנין: הוא פשוט יחצה דוך.

דב חנין: יחצה דוך, עלול להיפגע.

דב חנין: תכנון תומך הולכי רגל.

דב חנין: רוצים לטפל בבעיית הולכי הרגל?

דב חנין: בואו נחשוב על כל המערכות מזווית הראייה של הולך הרגל.

איתן כבל: תודה, תודה, חברי.

איתן כבל: אני אתן למנכ"ל להתייחס לעניין המגזרים.

איתן כבל: אחר כך נעבור לפרופסור קובי פלג, שהוא מנכ"ל מכון גרטנר להולכי הרגל ואני אסכם את הדיון.

<והיב חביש: אדוני יושב הראש, המנכ"ל לא היה פה כשדיברנו, אז אם אפשר לחזור בשני משפטים.

איתן כבל: בסדר, שנייה אחת.

איתן כבל: אני רק רוצה להקריא נתונים מרכזיים על קשישים.

איתן כבל: בשנת 2015 נהרגו 101 קשישים, עלייה של 47% בהשוואה לשנת 2014, שאז נהרגו 68.

איתן כבל: הקשישים מהווים 10% מהאוכלוסייה, אבל 28% מההרוגים, כמעט פי שלושה.

איתן כבל: מחצית מהקשישים נהרגו כהולכי רגל.

איתן כבל: מחצית מהקשישים ההרוגים הם הולכי רגל שנהרגו במעברי חצייה.

איתן כבל: אלה הנתונים.

איתן כבל: לפעמים, אתה יודע, הנתונים היבשים האלה, בקליפת אגוז יודעים לחדד ולהעצים את הבעיה.

איתן כבל: תמר, ממש משפט, כי אין לי הרבה זמן.

תמר זנדברג: אני יכול לדבר אחריהם גם.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אם תרצי אנחנו ממשיכים גם בשעה שתיים ועד ארבע יש לנו עוד דיון.

תמר זנדברג: אני יודעת, אבל אני רוצה בנושא הזה.

תמר זנדברג: בסדר, תן להם ואני אחרי זה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: כן, משפט, בבקשה, חברי.

<והיב חביש: אני אנצל את ההזדמנות שהמנכ"ל נמצא פה, ואני אגיד את מה שאמרתי, שקטע הכביש של כמעט 3-4 קילומטרים לוקח 55 דקות בשביל לעבור אותו יום יום, בוקר ואחרי צהריים.

<והיב חביש: אני מדבר על צומת יאסיף, המחבר בין כביש 70 לכביש 85.

<והיב חביש: ולמה אני מעלה את זה?

<והיב חביש: כי בדיוק עכשיו מסדירים את הצומת של טל אל שם.

<והיב חביש: אז קטע של 200 מטרים, להמשיך להסדיר אותו, פותר בעיה של כמעט 70,000 תושבים.

<והיב חביש: לכן אני מתאר את המצב שם.

איתן כבל: אוקיי, תודה אדוני.

איתן כבל: עוזי יצחקי, המנכ"ל, בבקשה.

<עוזי יצחקי: טוב, אני אעשה את זה באמת בקצרה.

<עוזי יצחקי: קודם כל, שוב, אני חוזר ורוצה להתייחס למספר נקודות שנוגעות למגזרים.

<עוזי יצחקי: ראשית זה הנושא של התשתיות.

<עוזי יצחקי: נכון, שנים העניין הזה הוזנח.

<עוזי יצחקי: אני לא מתבייש להגיד את זה, אמרנו את זה גם בישיבה קודמת, אבל כמו שהוזנח שנים, בתקופה הזאת, בשנתיים-שלוש האחרונות וגם צופה שנתיים-שלוש קדימה מבחינת התקציבים, ישנם פה תקציבים של מאות מיליונים לטובת המגזר הלא יהודי, ואני לא מתבייש להגיד את זה, וזה מגובה בנתונים וזה מגובה בעובדות וזה מגובה בעבודות בשטח עצמן.

<עוזי יצחקי: כל מה שנאמר פה, לצערי הרב, שלא משקיעים ולא עושים, יכול להיות שלא עושים מספיק.

<עוזי יצחקי: זה תמיד אפשר לעשות יותר, אבל שנים לא נעשה מה שנעשה פה, ואני העברתי לוועדת הכלכלה את כל הרשימות של כל הפרויקטים, ואם באים ואומרים שלא עושים ומזניחים את התשתיות במגזר הערבי, זה פשוט דמגוגיה, סליחה, דמגוגיה ופוליטיקה בגרוש.

<עוזי יצחקי: יש פה הרבה מאד פרויקטים שמבוצעים ושנים לא נעשו ואנחנו יושבים עם ראשי רשויות ואת הרשימה אני מוכן אפילו להעביר ולהציג אותה בישיבה מיוחדת.

<עוזי יצחקי: מאות מיליוני שקלים, אם זה ביישובים, אם זה בכבישים שהם קרובים ליישובים.

<עוזי יצחקי: קחו לדוגמא את צומת גולני עד קדרים.

<עוזי יצחקי: השקעה של 2 מיליארד שקלים לכל האזור.

<עוזי יצחקי: תיקחו לדוגמא את כביש 85 עכשיו.

<עוזי יצחקי: קחו לדוגמא את רכבת חוף כרמל כרמיאל.

<עוזי יצחקי: את מי היא תשרת?

<עוזי יצחקי: היא תשרת את כל היישובים בגליל.

<עוזי יצחקי: ולכן זו השקעה של מאות מיליונים ומיליארדים שלא הייתה.

<עוזי יצחקי: כמובן שצריך עוד לעשות, אבל הדברים האלה ברורים.

<עוזי יצחקי: זה השקעות וחבל שחברת הכנסת נחמיאס יצאה.

<עוזי יצחקי: יותר מדו"ח שיינין, אנחנו משקיעים בעניין של המגזרים.

<עוזי יצחקי: ושוב, העובדות והרשימות הן בפני עצמן.

<עוזי יצחקי: בנושא של תחבורה ציבורית - - -

יוסף ג'בארין: בסדר, אבל אתם מודים שבמשך הרבה שנים - - -

איתן כבל: כן, הוא אומר את זה.

יוסף ג'בארין: השר אמר את זה.

<עוזי יצחקי: השר אומר את זה והשר הוא - - -

יוסף ג'בארין: אז למה אתה משתמש במילה דמגוגיה?

<עוזי יצחקי: ככה.

<עוזי יצחקי: כי עכשיו לבוא ולהגיד שלא מבוצע ולא כלום, זה דמגוגיה.

איתן כבל: לא, לא, חברים, חברים.

איתן כבל: עוזי, עוזי, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: אני רוצה לומר לפרוטוקול: חברות וחברים, שנים, אבל שנים, אני חושב שמאז מהפכת הכבישים של שנות ה-90, של פואד וזיכרונו לברכה יצחק רבין, לא נעשתה ולא נעשית מהפכה כפי שנעשית היום.

איתן כבל: המגזר הערבי, ואני אומר את זה כשם כולל, הוזנח במשך שנים רבות והוא בכלל לא היה במפת ההתייחסויות.

איתן כבל: אי אפשר לקחת גם מהשר הנוכחי וגם מדברים שיצא לי לדבר עם ראשי רשויות ערבים ואני גם במקרה נקלעתי לדיון עם ראשי רשויות ערביים, יחד עם השר.

איתן כבל: האמת צריכה גם להיאמר.

איתן כבל: הפערים הם כאלה גדולים, ואומר את זה השר.

איתן כבל: אומר את זה גם המנכ"ל.

איתן כבל: אף אחד פה לא מנסה להתכחש.

איתן כבל: גם פה בדיונים האלה, חברים, זה רק עובדות מדברים.

איתן כבל: אם המנכ"ל מכדרר אותנו ולא אומר דברים כמו שצריך, כל הזמן הכל נתונים, וגם זה יבוא לידי ביטוי בסיכום שאנחנו נוציא לדברים.

איתן כבל: לא יהיו מריחות.

<עוזי יצחקי: הדבר הנוסף, תחבורה ציבורית.

<עוזי יצחקי: אנחנו רואים וזה לא סיסמא, רואים בתחבורה הציבורית שוויון הזדמנויות בכל.

<עוזי יצחקי: גם בעניין של תעסוקה, ואנחנו רואים נשים מהמגזר, שיוצאות.

<עוזי יצחקי: גם שוויון באפשרויות של דיור, גם שוויון באפשרויות של אקדמיה.

<עוזי יצחקי: אנחנו חיברנו מכללות.

<עוזי יצחקי: קחו לדוגמא את מכללת סכנין שמחוברת לתחבורה ציבורית, ואני הלכתי לראות שם בבוקר, עשרות אוטובוסים שמגיעים ומורידים אנשים מכל האזור, וזה לטובת התחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: הכנסנו תחבורה ציבורית באום אל פאחם, מה שלא היה שנים, כבר קאסם, סכנין, רהט.

<עוזי יצחקי: רהט שנים לא היו מחוברים בתוך רהט והיו נשים שלא ראו את בני המשפחה שלהם שנים, כי לא היה אוטובוס, ועכשיו יש את זה.

<עוזי יצחקי: ויש לנו עוד הרבה מה לעשות בתחבורה ציבורית.

<עוזי יצחקי: גם התשתיות של תחבורה ציבורית הן חשובות מאד.

<עוזי יצחקי: ציין חבר הכנסת חנין את הצורך לשותפות עם ראשי הרשויות.

<עוזי יצחקי: אנחנו מנסים להכניס אוטובוסים.

<עוזי יצחקי: אפילו בנצרת, שכונות שלמות, לא מצליח להיכנס אוטובוס.

<עוזי יצחקי: אז רוצים גם להכניס מיניבוס, אבל גם מיניבוס לא יכול להיכנס, כי גנבו את המדרכות, גנבו את כל הכביש ולא ניתן להעביר שם כלום.

<עוזי יצחקי: ולכן הדבר צריך להיות משותף ואני באמת חושב שיש לנו הרבה מה להשקיע עוד בתחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: אני חושב שהתחבורה הציבורית במגזר הלא יהודי היא חשובה מאד, אפילו יותר מהמגזר היהודי, באמת לשוויון של הזדמנויות ואנחנו נעשה את זה.

<עוזי יצחקי: יש החלטות ממשלה, יש תקציבים וגם רמת המימוש גם בתחבורה הציבורית, גם בתשתיות, היא בהחלט תהיה גבוהה.

<עוזי יצחקי: מילה אחת על ההסברה.

<עוזי יצחקי: בהחלט אני מקבל את מה שנאמר פה.

<עוזי יצחקי: צריך להתאים את המדיה לאוכלוסייה.

<עוזי יצחקי: אני חושב שבאמת יש דברים חדשים גם שנכנסים, אינטרנט וערוצי הטלוויזיה.

<עוזי יצחקי: גם הערוצים המקומיים והרדיו המקומי ובהחלט אנחנו נעשה את זה.

<עוזי יצחקי: אני חושב ברשות הלאומית, והם בטח גם יציגו את זה, נעשית עבודה.

<עוזי יצחקי: כמובן שעם תקציבים נוספים נוכל לעשות עוד ועוד.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני מבקש מפרופסור קובי פלג לומר את הדברים שלו, אחר כך חבר הכנסת זנדברג ואני אסכם.

<קובי פלג: אני רוצה להציג תזה שונה לגמרי מהתזה שהוצגה פה.

<קובי פלג: אנשים פה מדברים על להרחיב ליותר יישובים וכו' וכו'.

<קובי פלג: אז תנו לי רגע להציג לכם ואני גם אסביר את זה במספרים אמיתיים, תזה שונה לגמרי.

<קובי פלג: חברת הכנסת נחמיאס יצאה, אבל היא הזכירה את דו"ח שיינין, לעבוד על קבוצות בסיכון, זה לא פעם ראשונה שאני אומר לכם.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: בדיון הראשון, כמדומני, כבר אמרת.

<קובי פלג: נכון.

<קובי פלג: תיכף תראו שאם עובדים בקבוצות בסיכון, אתה מוריד בשלושה יישובים, הורדת 5% מכל מדינת ישראל.

<קובי פלג: שלושה יישובים.

<קובי פלג: תיכף נתונים.

<קובי פלג: בשנת 2015 – 2,000 הולכי רגל אושפזו בבתי חולים.

<קובי פלג: פי שניים הולכי רגל מכל משתמשי דרך אחרים.

<קובי פלג: 50% מהולכי הרגל פצועים קשה-אנוש.

<קובי פלג: זאת אומרת סיכוי השרידות שלהם הוא הרבה יותר נמוך.

<קובי פלג: 1 מכל 49 אזרחים במדינת ישראל מתאשפז כהולך רגל בבית חולים.

<קובי פלג: בואו נדלג הלאה.

<קובי פלג: אני מדבר על ילדים מגיל אפס עד 9 וגיל 65.

<קובי פלג: שתי האוכלוסיות האלה בלבד, מהוות כמעט מחצית מהולכי הרגל שמאושפזים.

<קובי פלג: זאת אומרת, אתה מתמקד שם, יש לך כבר קבוצה בסיכון.

<קובי פלג: 1 מכל 36 ילדים בגילאים אפס עד 9 מאושפז עקב תאונת דרכים כהולך רגל ו-1 מכל 26 מבוגרים מעל גיל 65 מתאשפז עקב תאונה כהולך רגל.

<קובי פלג: בואו נדלג רגע הלאה.

<קובי פלג: המגזר הערבי: 666 מתוך ה-2,000 שאושפזו כהולכי רגל בשנת 2015 – ערבים.

<קובי פלג: זה 35% מסך כל המאושפזים הערבים, ו-21% מסך כל האוכלוסייה שאושפזה.

<קובי פלג: 55%, למעלה ממחצית מקרב הולכי הרגל הערבים שאושפזו, ילדים בגיל אפס עד 14.

<קובי פלג: לאן להתמקד?

<קובי פלג: שזה 35%, עזבו רגע, מסך הכל האוכלוסייה, בקרב ערבים אחוז גבוה יותר של הגעה בשעות הערב והלילה – תאורה ודברים כאלה; פי שניים מקרב הולכי הרגל הערבים ביום שבת.

<קובי פלג: 14% אצלכם, לעומת 7% אצלנו בשבת.

<קובי פלג: עוד מקום למיקוד.

<קובי פלג: ועכשיו תשימו לב לנתונים האלה.

<קובי פלג: 3 יישובים ערבים בסך הכל – נצרת, טייבה ורהט, מהווים 5% מכלל הפצועים המאושפזים כהולכי רגל בכל מדינת ישראל ו-12% מהערבים.

<קובי פלג: זאת אומרת, אם אתה מתמקד רק שם ומוריד, אתה מוריד 5% מהסך הכל במדינת ישראל ו-12% במגזר הערבי, אם אתה מתמקד רק בשלושה יישובים.

<קובי פלג: אם אתה מתמקד בשבעה יישובים ערבים, שאנחנו מצרפים את הארבע הנוספים – אום אל פאחם, ג'דיידה עראבה וסכנין, 22% מכלל הולכי הרגל הערבים ו-9% בכלל המדינה.

<קובי פלג: והפואנטה, 14 יישובים ערביים, אני לא אקריא את כולם – 34% מכלל המדינה.

<קובי פלג: זאת אומרת, הרי תמיד הבעיה שלנו היא תקציב.

<קובי פלג: אין תקציב להכל.

<קובי פלג: תתמקד ב-14 יישובים ערבים, בתוך אותן אוכלוסיות שהגדרנו, אתה עושה דרופ-דאון של המאושפזים וההרוגים בצורה דרסטית.

<קובי פלג: חרדים, בזריזות: שני שלישים מקרב הולכי הרגל המאושפזים בערים החרדיות הם בגיל אפס עד 14.

<קובי פלג: שני שלישים.

<קובי פלג: זאת אומרת קבוצה מאד מאד ממוקדת.

<קובי פלג: כמחצית בין השעות שלוש עד תשע אחרי הצהריים.

<קובי פלג: לסיכום, ואני ממש מסיים עכשיו, הסברה ופעילות בקרב מבוגרים וילדים ערבים וחרדים, תאורה, גילאי אפס עד 9 בלבד ו-65 ומעלה, יישובים ערביים.

<קובי פלג: שמתי לכם, לכולכם זה מופיע ברשימה איזה יישובים.

<קובי פלג: כנ"ל בחרדים.

<קובי פלג: תכנית מתוכללת של יישובים ממוקדים בסיכון גבוה, תאורת לילה, מגרשי משחקים.

<קובי פלג: בעלות תועלת – תצאו מורווחים הרבה יותר מאשר לפזר את הכסף לכל רוחות השמיים.

איתן כבל: תודה קובי, ואני ארצה להתייחס ברשותך, בסיכום של הדברים, לדברים החשובים שאמרת.

איתן כבל: איריס פרנקל כהן מהמשרד לשוויון חברתי, בקצרה.

איתן כבל: תסיים חברתי חברת הכנסת תמר זנדברג ואני ברשות

איתן כבל: כם אסכם.

<איריס פרנקל כהן: תודה רבה.

<איריס פרנקל כהן: אולי קצת נתונים קצת יותר חיוביים.

<איריס פרנקל כהן: אני מייצגת את המשרד לשוויון חברתי.

<איריס פרנקל כהן: ככזה, המשרד הזה בעצם מתייחס גם לאוכלוסיית הקשישים וגם למיעוט הערבי, מכיוון שתחת המשרד הזה מצויה הרשות לפיתוח כלכלי, שאני עובדת בה.

<איריס פרנקל כהן: ראשית, אין ספק שהתמונה שנפרשת פה היא נוראית.

<איריס פרנקל כהן: אני מוכרחה לומר שהרשות לבטיחות בדרכים עושה עבודה מצוינת יחד עם המשרד לשוויון חברתי בכל מה שקשור לקשישים.

<איריס פרנקל כהן: אני אתן דוגמאות קטנות.

<איריס פרנקל כהן: למעשה מה שאנחנו מנסים לעשות, אנחנו מבינים שאי אפשר לקחת קשישים ביד ולהעביר אותם כביש, אבל כן אפשר לקדם עבודה על מודעות, על זהירות, ואנחנו עושים את זה במסגרת תכניות סטנדרטיות שלנו, עובדים יד ביד.

<איריס פרנקל כהן: אמנם עם תכניות חדשות קשה מאד לראות תוצאות כעבור זמן כל כך קצר, אבל אני מניחה שזה בהחלט יכול לתרום לגבי הערבים, אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב לתכנית החומש שאושרה בסוף שנת 2015.

<איריס פרנקל כהן: במסגרת תכנית החומש הוקצו תקציבים משמעותיים בתחבורה.

<איריס פרנקל כהן: אני מניחה שהמנכ"ל מודע לכך, כשחלק מהמחשבה היא לשפר את הכבישים שנמצאים במרכזי הערים, שבאותם מקומות יש מן הסתם מטרדים רבים וקשיים רבים.

<איריס פרנקל כהן: ההנחה של משרד התחבורה היא, שגם הטיפול בכבישים האלה יפחית את תאונות הדרכים.

<איריס פרנקל כהן: דבר נוסף - - -

איתן כבל: ואחרון.

<איריס פרנקל כהן: אחרון לחלוטין.

<איריס פרנקל כהן: התקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, מתוכו יוקצה לפחות שיעור כשיעורה של האוכלוסייה הערבית, לצורך הסברה במגזר הערבי.

<איריס פרנקל כהן: תודה.

איתן כבל: תודה לך גברתי.

איתן כבל: חברת הכנסת זנדברג, בבקשה, בקצרה ממש, כי אני חייב לסיים.

תמר זנדברג: תודה רבה אדוני יושב הראש.

תמר זנדברג: כשאני הייתי ילדה, היינו הולכים ברגל לבית הספר ולא היה בזה שום דבר מיוחד.

תמר זנדברג: היום, כשכולם מסיעים את הילדים לבית הספר, אז בשביל ללכת ברגל, צריך לקרוא לזה מטרו רגל ושיהיה יום מיוחד שכולם חוגגים את זה שילדים הולכים ברגל לבית הספר.

תמר זנדברג: אני מקשיבה כאן לכל הדיון, דיברת על אוכלוסיות מיוחדות – אפס עד 9, 65 ומעלה, תאורת לילה, מגרשי משחקים – לכל הדבר הזה יש שם וזה תכנון מוטה הולכי רגל.

תמר זנדברג: כמו בכל דבר אחר, זה שהגענו לנתונים המחרידים האלה במספר הולכי הרגל, הדבר הכי פחות מוגן, הכי גמיש, הכי קטן והכי פגיע במרחב הציבורי, זה שהוא עומד בראש הפגיעות – זה לא טעות, זו תוצאה של מדיניות וזו מדיניות שמעדיפה כלי רכב.

תמר זנדברג: אני גרה במרכז העיר.

תמר זנדברג: אם הבת שלי צריכה ללכת ברגל והיא בת קצת יותר מ-9, היא צריכה ללכת ברגל למקום מסוים, זה סכנת נפשות וסיכוי גבוה שהיא תיפגע.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי היא הולכת לא ברחוב עירוני, אלא באוטוסטראדה.

תמר זנדברג: היא בדרך חוצה אין ספור כניסות לחניות ולחניונים בלי רמזורים, שזה מקום סופר מסוכן והפסקנו לתת על זה את הדעת כמעט לגמרי.

תמר זנדברג: אני לא מדבר על כך שבמגזר החרדי והערבי מצב המדרכות והתשתיות להולכי רגל באופן כללי הוא בכי רע.

תמר זנדברג: אני לא מדברת על שכונות מגודרות, שאפשר ללכת רק בתוכן, אבל אם צריך לצאת משם למכולת, למוסד חינוך, למוסד בריאות, למקום אחר, זו סכנת נפשות.

תמר זנדברג: צריך לחצות צמתים מגודרים ללא הצללה, ללכת מאות מטרים רק בשביל לעבור כביש, ועוד כל מיני דברים שלא רק שהם לא משפרים את מצב הולכי הרגל, אלא הם מתנכלים לו בכוונת מכוון.

תמר זנדברג: אדוני המנכ"ל, מדברים כאן על כספים לתשתיות.

תמר זנדברג: אנחנו בונים כבישים, מחלפים.

תמר זנדברג: הדברים האלה מייצרים בסוף מכשולים להולכי הרגל והם אלה שנפגעים.

תמר זנדברג: הם אלה שעומדים, אנחנו רואים כאן, הנתונים מדברים בעד עצמם, בראש סדרי העדיפויות.

תמר זנדברג: ולכן, תכנון שמתחיל מהבן אדם, שהבן אדם הוא קודם כל הולך על שתי רגליו.

תמר זנדברג: גם כשהוא הולך לאוטו שלו או לאוטובוס, או ילד להסעה, הוא קודם כל הולך רגל.

תמר זנדברג: ותכנון שמסתכל רק על קופסת הפח ולא על מי שיושב בתוכה, הוא תכנון מסוכן ופוגעני.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: אני רוצה לפני הכל לומר כך: יש חלק שלא סיימנו אותו עכשיו, וזה נושא ההרחבה למען הולכי הרגל.

איתן כבל: אנחנו נתחיל בו, אדוני המנכ"ל, יש כאן את הצוות המקצועי ממשרד התחבורה, אנחנו נתחיל את הדיון בשעה שתיים איתם וכמובן נמשיך ונעסוק בנושאים האחרים.

איתן כבל: לפני הסיכום שלי אני רוצה לומר, כדי להבהיר לכל מי ששואל.

איתן כבל: בתום הדיונים, לפני צאת הכנסת לפגרה, יוגש מסמך של מסקנות והמלצות שיוכן בסיוע מרכז המחקר והמידע של הכנסת, עמי צדיק ואילנית בר.

איתן כבל: קודם כל, חברי כנסת מהפעילים פה שירצו להכניס תובנות שלהם לתוך התהליך הזה, מוזמנים.

איתן כבל: יחד עם זאת, ובדיוק נכנס חברי, חבר הכנסת מקלב, שמונה על ידי לעמוד בראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים, או אם תרצו למאבק בקטל בדרכים, הוא יעקוב - - -

<קריאה: במגזר החרדי?

איתן כבל: לא, לא, בכלל.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: הוא יושב ראש ועדת המשנה והוא ילווה מקרוב ואני אתן לו את כל הסיוע ואת כל הכתף, כדי להתמודד עם העניינים האלה וכדי לבחון את היישום.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה לומר כמה דברים.

איתן כבל: אדוני הפרופסור, ברשותך, תראה, כל הגישה שלי, וזה יבוא לידי ביטוי גם כן, אדוני ירון בארי, אני לא מזלזל חס וחלילה באף נפגע ובאף הרוג, אבל אני חושב שאם בשיטה שאדוני מדבר עליה ועוד לפני שהגענו למה שתמר חברתי אמרה, שזה בעזרת השם ויגיע, וזה הכיוון שצריך ללכת אליו ולא רק בנושא תאונות הדרכים, אבל בעיקר בנושא תאונות הדרכים.

איתן כבל: יש לנו נושאים נוספים משותפים של הגנת סביבה, שכבר היום התפיסה מלכתחילה כשאתה בונה פרויקט זה צריך להיות מובנה בתוך התהליך.

איתן כבל: אותו דבר כאן.

איתן כבל: עכשיו, מה שאני מנסה לומר, בסוף בסוף, כשאתה לוקח את השנה האחרונה ואתה רואה ומקבל מול העיניים שלך 355 הרוגים, אתה צריך להיכנס פנימה ולראות את המספרים אחד אחד.

איתן כבל: דהיינו במובן הזה, לראות.

איתן כבל: הרי בסוף יש מקבצים ואם אתה מפזר את כל הכסף, אתה עלול לאבד את כל הכסף.

איתן כבל: אני אומר את זה, ולא לחינם ביקשתי ירון ידידי, כדי לקבל, כדי לראות מאפיינים.

איתן כבל: אתה לוקח שנה, ואני לא באתי אליך בטענות.

איתן כבל: אני יודע שזה ניתן.

איתן כבל: אנחנו עכשיו לא בקטע של הענשות.

איתן כבל: אני רק מתייחס למה ביקשתי את זה.

איתן כבל: כי אני רוצה לנתח את הנתונים האלה ולראות, אם אנחנו אומרים שכביש 31 הוא כביש בעל מאפיינים בעייתיים לאורך שנים, אז אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לתת את הדעת שם.

איתן כבל: נדמה לי שאמרו לי שבעשור נהרגו שם 78 אזרחים, וזה נתון שאי אפשר להתעלם ממנו.

איתן כבל: אם במקומות אחרים יש מאפיינים במגזר הערבי הנוגעים לתאונות חצר ותאונות מן הסוג הזה, אז צריך.

איתן כבל: שם זה בעיקר לא רק תשתיות, אבל גם תשתיות.

איתן כבל: הסברה, כפי שנתן כאן חמד עמאר לגבי מה שקרה בשנת 2008 ובשנת 2009, מה קרה שם עם הבדואים שהייתה שנה עם הסברה.

אוסאמה סעדי: זה אני נתתי.

איתן כבל: זה אתה נתת.

איתן כבל: סליחה, אוסאמה.

איתן כבל: זה אוסאמה ידידי נתן את הדוגמא הזו, ובצדק.

איתן כבל: יש השפעה.

איתן כבל: אני אומר לכם, אני כילד, עדיין מלווים אותי הלימודים שלימדו אותי בבית הספר, לימודי זהירות בדרכים.

איתן כבל: אני רוצה שנבהיר, יש כאן שתי אוכלוסיות בתוך כלל האוכלוסייה, קובי, שזה לא נראה לי הגיוני.

איתן כבל: זאת אומרת זה פשוט לא הגיוני.

איתן כבל: ואם אתה מחבר את 14 היישובים מתוך כלל היישובים הערביים, אתה עושה שתי פעולות.

איתן כבל: אתה משנה באופן דרמטי את המערכת בתוך המגזר הערבי ואתה משנה את הנתון הכולל בכלל.

איתן כבל: זאת אומרת אם אדוני שואל אותי, ואני אומר את זה לחברי, מנכ"ל משרד התחבורה, ואני כבר אומר לך את הכיוונים ואתה יודע את חלקם, כשאני בא לסמן בתוך הכבישים האדומים, יש כבישים אדומים סופר.

איתן כבל: זה לא עכשיו שאני בא ואומר כל הכבישים האדומים חייבים לעשות אותם בשנה אחת, אבל אני יודע לבוא ולומר שיש כבישים שהם לאלתר, מה שאנחנו קוראים.

איתן כבל: כמו שאנחנו אומרים שיש צמתים לאלתר.

איתן כבל: כמו שאנחנו אומרים שיש מקומות שחייבים להכניס טיפול הסברתי לאלתר.

איתן כבל: זאת אומרת, אני מודע לעובדה שאין מצב שיש לנו ואני גם לא מצפה שבשנה אחת ניתן את כל המענים לכל הבעיות, אבל אני אומר את זה.

איתן כבל: כמו שאדוני, ברשות השר שלך, עשיתם ומובילים את המהפכה הגדולה בנושא תשתיות, המשטרה תצטרך לתת את עוצמתה בנושא האכיפה.

איתן כבל: מערכת החינוך תצטרך לתת את עוצמתה, ואני אומר את זה, אני עוד לא פתחתי ואני כבר אומר לכם, אחד הדברים שאני רוצה לדעת הוא מהן ההכשרות, מי המכשיר.

איתן כבל: חברים יקרים, אנחנו לא נמרח את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לך, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: פה זה לא נהיה שיעור חופשי, אתה יודע, שקצת באים ומישהו משרטט להם כמה שרטוטים איך נראה מעבר חצייה, שמאלה, ימינה, שמאלה ובסדר גמור.

איתן כבל: אלה דברים שאני אומר לך, הגילאים הצעירים זה מלווה אותי עד היום.

איתן כבל: אותה שוטרת שעמדה בפני כולם ונתנה לנו את השיעורים.

איתן כבל: עד היום.

<מרדכי בהירי דואני: אתה מדבר על משמרות זה"ב כרגע.

איתן כבל: כן, כן, כן, אבל אני אומר מעבר למשמרות זה"ב, אותה מערכת.

איתן כבל: תקרא לזה מויש'ה, זה לא רלבנטי מבחינתי.

איתן כבל: אני אומר מהבחינה הזאת, שאתה כילד, שעומד בפניך שוטר או שוטרת, שהם סמכות בהגדרה, כי כבר האמא אמרה – אם לא תאכל יבוא שוטר – זאת אומרת זה אחד הדברים הכי מופרכים עלי אדמות, ביחס למשטרה, ירון, שמחנכים את הילדים לפחד משוטר במקום להבין שהשוטר אמור להיות האיש הטוב.

<קובי פלג: אני עד היום מצטער שאמא שלי לא אמרה לי אם תאכל יבוא שוטר.

איתן כבל: אוקיי, ברשותכם.

איתן כבל: אני רק אומר לכם כך, לסיכום העניין, למדנו היום עוד פרק בתהליך והוא יהיה חלק בלתי נפרד מהדברים.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: אני פשוט מרגיש שאולי המגזר החרדי לא בא לביטוי בדיון הזה.

איתן כבל: בא ועוד איך, אדוני.

איתן כבל: התייחסנו לזה.

אורי מקלב: אני חושב שיש לזה חשיבות.

אורי מקלב: אתה ייחדת את הדיון הזה, ואני מודה לך על כך, למגזרים.

אורי מקלב: אני זוכר את האמירה שלך באחד הדיונים.

אורי מקלב: אמרת, אתם יודעים מה, אני ייחד דיונים מיוחדים למגזרים, כי ראיתי שישנם מאפיינים מיוחדים.

אורי מקלב: אמת, במגזר הערבי יש את המאפיינים שלו.

אורי מקלב: לדוגמא, תאונות חצר לא קורות במגזר החרדי, אבל הן קורות במגזר הערבי ושם יש 15 הרוגים וזה דבר שאינו מתקבל על הדעת.

אורי מקלב: במגזר החרדי יכולים להיות מאפיינים אחרים, אדוני יושב הראש.

אורי מקלב: למשל, תאונות ילדים, כמו ששלומי כץ שנמצא פה, הבן שלו נהרג כשתיק האוכל נתפס - - -

איתן כבל: הוא דיבר.

אורי מקלב: וככה היו עוד תאונות דרכים כאלה, מכיוון שיש אחוז גבוה ללא תקדים של ילדים שנוסעים וכל בוקר משונעים בתחבורה כזו או אחרת, טנדרים ואחרים, למוסדות החינוך.

אורי מקלב: זה לא קיים במגזר אחר.

<קובי פלג: שני שלישים במגזר שלכם זה גילאים אפס עד 14.

אורי מקלב: כן, אבל השינוע.

אורי מקלב: לומדים לא על יד מקום המגורים.

אורי מקלב: יש שינועים מאד מאד גבוהים.

אורי מקלב: אני ממש לא ארחיב בדיבור.

אורי מקלב: ולכן, בסופו של דבר, רואים דבר אחד, שהסברה ומודעות משפיעות מאד.

אורי מקלב: יש ירידה דרמטית למשל מאז ששלומי נכנס והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים נכנסה לעניין הזה בתקציבים, אין היום כמעט תאונות כאלה, מהסוג - - -

איתן כבל: אדוני, אני אעזור לך.

איתן כבל: אני אסיים ואני אומר לך ברשותך, יש נקודה שאתה ואני נצטרך להתמודד איתה, זה כל אותם מקומות שלא נכנסים אליהם כדי לתת הסברה.

איתן כבל: נאמר כאן כ-70,000 ילדים שלא לומדים לימודי ליבה, אז אתה יודע, ואם לא לומדים, אז אפשר-.

איתן כבל: זה מטורף לגמרי.

איתן כבל: לא מתקבל על הדעת.

אורי מקלב: וההתאמות האלה לגבי סוג ההסברה, להטמיע בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות, שזה גם חשוב מאד במוסדות החינוך, זה יכול לעשות מהפך בעניין הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: ניפגש בשעה 14:10.

איתן כבל: תודה.