ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 195, 2016-03-08 18:00

איתן כבל: ערב טוב לכם, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, רשם, דובר, אורחים נכבדים, צופים שיושבים – אין צופים?

איתן כבל: מה קורה?

<אתי בנדלר: צופים וכוססים ציפורניים מרוב מתח.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, אני מקווה שאת כבר עובדים על להשלים מה תעשו בשבוע הבא.

איתן כבל: ביום שלישי הבא, מה תעשו?

יעקב פרי: אני אהיה פה.

<נירית איבי: יש איזה שמינית גמר לא?

איתן כבל: אני אדאג שתהיה פה.

יעקב פרי: אני יודע.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, קודם כל אני מודיע לכם מתי מסיימים, לפי זה אנחנו נגזור את הסנדוויצ'ים.

איתן כבל: היום נסיים מוקדם, ברבע לתשע, כי בעשר יש לי ישיבה בתל אביב.

<אתי בנדלר: חתכת.

<אתי בנדלר: המשמעת מתרופפת.

איתן כבל: אני מבקש שלא לקחת את זה כאילו זה הולך לחזור על עצמו.

<נירית איבי: משרד האוצר יבין.

דב חנין: סנדוויצ'ים יהיו בתשע ורבע.

<לאה ורון: אתה מבלבל אותנו עם הסנדוויצ'ים.

איתן כבל: אפשר בשבע וחצי.

<לאה ורון: קלעתי לדעת גדולים.

איתן כבל: שבע וחצי זה הזמן הנכון.

<אתי בנדלר: אבל זה תלוי כמה נספיק, אדוני, חייבים לסיים את זה.

איתן כבל: באווירה המיוחדת שנוצרה כאן אני רוצה לומר שבכוונתי לסיים את החוק היום, להשתדל לפחות.

איתן כבל: ביום שני הבא זה יהיה הדיון האחרון.

איתן כבל: גברתי, כמו שביקשתי ממך, לנסות לתאם עם שר האוצר ואם תרצה, גם שרת המשפטים וכמובן הנגידה שאנחנו נשמח שתגיע.

איתן כבל: אולי בדיון הזה נעלה את העניין של הארכה או מועד התחולה ואולי נסגור את זה גם - -

<אתי בנדלר: תחילה.

איתן כבל: תחילה, סליחה.

<כפיר בטט: יחד עם הצגת הקרן.

איתן כבל: עם הצגת הקרן.

איתן כבל: למתי נקבעה הפגישה?

איתן כבל: ליום שני.

<רן מלמד: כן, אבל אחרי שאנחנו נפגשים.

איתן כבל: ביום שני אנחנו נפגשים.

<רן מלמד: ביום שני יש דיון - - -

איתן כבל: לא משנה, זה סגור.

איתן כבל: העניין הזה של הקרן, מבחינת הודעתה של יעל, זה סגור, הוא קיבל אישור.

איתן כבל: חוץ מהעובדה שבבנק ישראל יש חוסר התלהבות כשהם שומעים על הקרן, אבל הקרן תקום.

<ארז קמיניץ: למה?

איתן כבל: לא יודע.

איתן כבל: חברים, יש לי סיכוי להביא גאולה לעולם.

איתן כבל: כתוב: המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם.

איתן כבל: אני משתדל.

איתן כבל: אם הבאתי רמז, אז תבדקו את עצמכם, לא צריך להגיד הכול.

איתן כבל: יכול להיות שאתם בסדר והכול בסדר, אז לא אמרנו כלום.

איתן כבל: אני מנסה לומר שהקרן קום תקום ואני אומר זאת בצורה מאוד חדה וברורה.

איתן כבל: יש עוד כמה עניינים אבל הסיפור חלוט בשורה התחתונה.

איתן כבל: תקן אותי, כפיר.

<כפיר בטט: תהיה קרן.

איתן כבל: כן, בדיוק על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: אנחנו יוצאים לדרך ומתחילים מעמוד 1.

איתן כבל: על כל מה שלא הצבענו, נעלה אותו היום ונתקדם אתו.

איתן כבל: אני רק רוצה כדי שתנוח דעתם של חברים בכל הנוגע להגנת הפרטיות: קיימתי עם הצוות וגם היועצת המשפטית ובעיקר היא ולא פחות, מנהלת הוועדה.

איתן כבל: אני מודה לך על העזרה, שהושטת לי בכל הנוגע להתמודדות.

איתן כבל: את יודעת כמה הנושא הזה חשוב לי ואני שמח שהעברתי את המסר וזה גם יבוא לידי ביטוי לכשנגיע לסעיפים שנוגעים גם להגנת הפרטיות וגם להגנה על המאגר שאלה שני דברים שונים בתכלית מבחינתי למרות שהם קרובים זה לזה.

איתן כבל: כל מי שנסה להפוך אותם ולומר חד הם, מנקודת המבט שלי כנראה לא מבין במה מדובר.

איתן כבל: אני רואה את הדברים כשני וקטורים נפרדים לחלוטין וכך גם הייתה ההתייחסות שלי לעניין הזה לאורך כל הדרך.

איתן כבל: ובכן, בואו נצא.

<אתי בנדלר: אני אשתדל להצביע בכל מקום שיש צורך לדיון מחדש או הצבעה על סעיף מסוים.

<אתי בנדלר: אני מתחילה עם סעיף 1.

איתן כבל: רק רגע, גברתי, לוי-פאור רוצה להקדים אותנו.

<דוד לוי-פאור: אני רוצה לשאול אם ההגנה הצרכנית תיכנס לחוק?

<דוד לוי-פאור: האם הרגולציה של האלגוריתם תיכנס לחוק?

<דוד לוי-פאור: והקריטריונים גם כן.

איתן כבל: תכף נגיע לזה.

<דוד לוי-פאור: והכול עד רבע לתשע.

<אתי בנדלר: זה יכנס לא בדרך שאתה ביקשת.

איתן כבל: אני מבקש להודיע את הדבר הבא, לוי-פאור, אני לא מתחייב בשום פנים ואופן לרצות את כל מי שיושב כאן.

איתן כבל: אני יודע לפחות דבר אחד: עשיתי את כל המאמצים הרבה מעבר למה שחשבו שנעשה ונוציא תוצאה כזו מתחת ידנו.

איתן כבל: ואדוני, זכותו לא להסכים אתי.

איתן כבל: לפעמים זה לעונג לי.

איתן כבל: ואני יכול לומר לכם שאדוני יוכל לומר את דבריו, למרות שאני כבר יודע בעל פה את כל משנתו של אדוני בעניין הזה.

איתן כבל: זה בסדר גמור.

איתן כבל: אני מוכרח לומר שהשפעת עלי.

<דוד לוי-פאור: גם אתה ותודה.

<דוד לוי-פאור: הטענות שלי הן לא כלפיך, לא אישית ולא מקצועית.

<דוד לוי-פאור: הטענות שלנו הן כנגד הממשלה שיוצרת בעיית פרטיות וטוענת שהיא פותרת אותה, שהיא יוצרת הדרה - -

יעקב פרי: גם שלנו.

<דוד לוי-פאור: אני מסכים אני יודע.

<דוד לוי-פאור: - - שיודעת שיש אלטרנטיבה למאגר.

<דוד לוי-פאור: אני לא מבין את האנשים שלא תמכו במאגר הביומטרי ועכשיו תומכים במאגר פיננסי – אחד הם.

<דוד לוי-פאור: אנחנו אומרים את מה שאנחנו יכולים להגיד כשאנחנו יודעים שאנחנו בעמדה של ביקורת ומזנבים - - -

איתן כבל: פרופסור לוי-פאור, אני אומר לך ללא ציניות ואין בקולי טיפה של ציניות, אני מתכוון לזה ברצינות, קראתי, אם לא את כל החומרים שאתה שלחת, קראתי לפחות את רובם כמו שאני משתדל לקרוא.

איתן כבל: אנשים גם ראו שזה בא לידי ביטוי.

איתן כבל: אני יכול לומר לך בפירוש שתפיסותיך השפיעו עלי, אבל אני לא מחויב להיות תלמיד מצטיין שלך.

דב חנין: יישר כוח על המקצועיות והעבודה ברצינות.

איתן כבל: כן, ככה אני אומר את זה.

דב חנין: הלוואי שכך תהיה מעורבות אקדמית ואזרחית בחקיקה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

איתן כבל: נגיע, כמובן, לסעיפים האלה.

<אתי בנדלר: סעיף 1 הוצבע.

<אתי בנדלר: התבקש דיון מחדש בסעיף קטן (א) כדי להוסיף את הנושא של שמירה על עניינם של לקוחות.

<אתי בנדלר: אם אמרתי בהערת אגב קטנה לטענותיו או לדבריו של פרופסור לוי-פאור, אמרתי שיש התייחסות פה ושם לנושאים שהעלית, אבל בוודאי לא בדרך שאתה חשבת שראוי להתייחס אליהם.

<אתי בנדלר: בבקשה, רוני, את רוצה להציג את ההצעה שלכם?

<אתי בנדלר: הייתה כבר הצבעה על הבקשה לדיון מחדש שהתקבלה ועכשיו רק לאשר את הנוסח.

איתן כבל: לפני כן, רוני.

איתן כבל: אני מדבר ברצינות.

איתן כבל: כל מי שמדבר, שידבר מהר וידבר לעניין.

איתן כבל: אין יותר מריחות.

איתן כבל: בבקשה, רוני, קדימה לחתור.

<רני נויבואר: כמו שאמרנו חשוב לי לומר שהממונה שאנחנו מבקשים להקים בהצעת החוק הזאת נועד לטפל בשני עניינים מרכזיים: אחד, העניינים של הלקוחות, והשני העניינים הצרכניים.

<רני נויבואר: אנחנו לא קוראים לזה צרכניים כי יש להם הגדרה יחסית צרה בחוק הגנת הצרכן והיא לא קשורה לכאן.

<רני נויבואר: דרך אגב, גם חוק הגנת הצרכן חל כרגע על המטריה הזאת.

<רני נויבואר: יש עניין של הלקוחות ויש עניינים של הפרטיות של הלקוחות.

<רני נויבואר: בסוף אלו שני אינטרסים של הלקוחות אבל הם שני פנים שונים של האינטרס.

<רני נויבואר: באחד מהדיונים ביקשו מאתנו להתייחס בצורה מפורשת יותר לעניין שמירת עניינם של הלקוחות ועל כן אנחנו מבקשים את הרביזיה, כדי להכניס את המילים לסעיף המטרה לצד הגנת הפרטיות.

איתן כבל: ברשותכם, אני מקבל את התוספת הזו.

איתן כבל: הייתי רוצה שזה יראה אחרת, אבל התוספת הזו נותנת חיזוק למעמדם של הצרכנים ומעמידה אותם כבר בסעיף הראשון כאלה שזכויותיהם צריכות להשמר.

איתן כבל: אני מזכיר שהסעיף הוצבע ואנחנו רק מצביעים על - - -

<אתי בנדלר: על סעיף 1(א) כולו שוב בנוסח שהיה עם התוספת תוך שמירה על עניינם של הלקוחות.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: סעיף 2 הוא סעיף ההגדרות.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות להגדרת "דוח ריכוז נתונים" שהתבקש בו דיון מחדש.

<אתי בנדלר: רוני, דוח ריכוז נתונים יהיה דוח ריכוז נתונים רגיל ודוח ריכוז נתונים מלא.

<אתי בנדלר: תציגי את זה בבקשה.

<אתי בנדלר: אז מוצעות שתי הגדרות נוספות לדוח ריכוז נתונים רגיל ולדוח ריכוז נתונים מלא.

<רני נויבואר: "דוח ריכוז נתונים רגיל" – דוח הכולל את המידע לגבי לקוח שמועד הכללתו במאגר חל בשלוש השנים שקדמו למועד הגשת הבקשה לקבלת הדוח; "דוח ריכוז נתונים מלא" – דוח הכולל את כל המידע לגבי לקוח הכלול במאגר;".

<רני נויבואר: יש שתי הגדרות של דוחות: דוח רגיל ודוח מלא.

<רני נויבואר: הדוח הרגיל נועד לשימושו של הלקוח.

<רני נויבואר: אם הלקוח רוצה לקבל הצעה טובה, הוא מקבל את שלוש השנים האחרונות שזה המידע הרלוונטי לצורך קבלת הצעה טובה של אשראי למשל.

<רני נויבואר: דוח ריכוז הנתונים המלא זה דוח שכולל את המידע בכללותו.

<רני נויבואר: כלומר, מבטא את זכות העיון שלו במאגר, לדעת מה היה עליו ביחס למה שיש במאגר זה 10 שנים.

<רני נויבואר: אם הוא רוצה לדעת מה היה בהיסטוריה, הוא יכול להוציא גם אותה.

<רני נויבואר: בחלק מהמקומות בהצעת החוק אנחנו משתמשים בדוח הקצר ובחלק בדוח המלא.

<רני נויבואר: יש לו משהו שמבטא את זכות העיון שלו, המלא.

<רני נויבואר: משהו שמבטא את היכולת שלו להשתמש בזה בצורה מעשית, אופרטיבית, כדי לקבל הצעות שונות – זה השלוש שנים זה אקוויוולנט לדוח האשראי מבחינת תקופת הזמן.

<רני נויבואר: דוח האשראי הוא שלוש נים, דוח ריכוז נתונים רגיל הוא שלוש שנים.

<רני נויבואר: אבל אם אני רוצה לדעת מה נאמר עלי במאגר, אני אקח את הדוח של העשר שנים.

עיסאווי פריג': זאת אומרת שאני רשאי לבקש את הדוח של מאגר מצטבר לגבי לקוח עד שלוש שנים?

<רני נויבואר: אתה יכול גם את העשר.

<רני נויבואר: השאלה מה אתה רוצה.

<רני נויבואר: אם מאוד מעניין אותך לדעת את כל התיעוד ההיסטורי, תיקח את העשר שנים.

<רני נויבואר: זו זכות העיון שלך במאגר.

<רני נויבואר: אם אתה רוצה את הדוח כדי לקבל הצעות, אתה לא בהכרח צריך את עודף האינפורמציה.

<רני נויבואר: המשמעות היא שתקבל את הרגיל.

<רני נויבואר: שיבצנו את זה בחוק במקומות הנכונים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שרוב הדברים כאן, להוציא כמה מהעניינים המהותיים שנגיע אליהם כמו הגנת הפרטיות, את רוב הדברים עברנו אותם ורק במקומות שרצינו לתת עם הזמן יותר חיזוק או להיות יותר בטוחים אחרי שנראה את התמונה כולה.

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: אני מעלה להצבה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 2 – פה אחד

איתן כבל: אושר.

<אתי בנדלר: אושרו 3 הגדרות.

<אתי בנדלר: אני מבקשת לעבור להגדרה הבאה, דירוג אשראי.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת עיסאווי פריג' ביקש דיון מחדש בהגדרה הזאת.

<אתי בנדלר: שנזכיר לך למה ביקשת את הדיון מחדש?

עיסאווי פריג': כן, אני מתמקד בשתי סוגיות אחרות אבל אני אחזור לזה.

<לאה ורון: דירוג אשראי וחיווי אשראי.

<אתי בנדלר: יש שתי הגדרות: אחת, הגדרת "דירוג אשראי" והשנייה "חיווי אשראי".

<אתי בנדלר: ההגדרה, כפי שהייתה, של חיווי אשראי הייתה" "חיווי בשאלה אם לתת אשראי ללקוח או בדבר רמת הסיכון הכרוכה במתן אשראי כאמור כמשמעותו בסימן ג'".

<אתי בנדלר: בקשר לרמת הסיכון, זה גם חלק מהגדרה של דוח אשראי כי בדוח אשראי מדובר על הערכת הסיכוי שהלקוח יעמוד.

<אתי בנדלר: אתה אמרת: אני רוצה לדעת מה ההבדל בנושא הזה.

<אתי בנדלר: עכשיו הממשלה מציעה לתקן את ההגדרה חיווי אשראי ולמחוק את המילים "או בדבר רמת הסיכון הכרוכה במתן אשראי", ולכן הדברים מאוד ברורים.

<אתי בנדלר: דירוג אשראי זה הערכת הסיכוי של לקוח יעמוד בפירעון התשלומים שבהם הוא מתחייב.

<אתי בנדלר: וחיווי אשראי זה חיווי בשאלה אם לתת אשראי ללקוח שמשמעותו זה כן או לא.

<אתי בנדלר: זו המשמעות.

עיסאווי פריג': זה מספק אותי, אבל אני בכל זאת לפרוטוקול להגיד כמה משפטים בסוגית דירוג האשראי.

עיסאווי פריג': על פי ההגדרה המוצעת כאן, הערכת הסיכוי שלקוח יעמוד בפירעון התשלומים, זה מנוגד למטרת החוק.

עיסאווי פריג': אני אומר לך באופן הכי ברור.

עיסאווי פריג': ארבעת המטרות שהקראנו וכשאני בא לקרוא את הגדרת דירוג האשראי שהיא "הערכת סיכוי החזר תשלומים", זה לא מסתדר.

עיסאווי פריג': אני חייב להגיד את זה לפרוטוקול כדי שאני אהיה שלם ביני לבין עצמי.

איתן כבל: אני אשיב לך במשפט.

איתן כבל: אני מבין מה שאתה אומר, אבל אנחנו לא רוצים לקחת הלוואות שאנחנו לא יכולים להחזיר, כך אני מסכם את העניין הזה.

איתן כבל: אני מבין את המהות של הדברים שלך ואני אפילו יודע להתחבר לאשר אדוני אומר, אבל בשורה התחתונה אנחנו לא רוצים לייצר חוק שיפיל את המערכות.

עיסאווי פריג': איתן, החלטתי לזרום אתך בחוק עם החברים, אמרתי להם.

עיסאווי פריג': אבל את דעתי אני מרגיש שאני צריך להגיד.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

<אתי בנדלר: שתי הגדרות, אדוני.

<לאה ורון: "דירוג אשראי" ו"חיווי אשראי".

<לאה ורון: בעד ההגדרות – פה אחד

איתן כבל: תודה עברו שתי ההגדרות.

איתן כבל: הקראנו את "דירוג אשראי" ו"חיווי אשראי".

עיסאווי פריג': בתיקון שהקראת.

איתן כבל: אושר.

<אתי בנדלר: ההגדרה הבאה שטרם אושרה הייתה ההגדרה "חברת תשתית ציבורית" שעתה מוצע לתקן אותה כך שההגדרה תהיה "חברת חשמל" - בעל רישיון ספק שירות חיוני או בעל - - -

איתן כבל: סליחה, כדי שנחזיר לכם את הפוקוס.

איתן כבל: אני רוצה שגברתי תסביר.

<אתי בנדלר: "חברת חשמל", לא חברת החשמל.

<אתי בנדלר: כי חברת החשמל, נהוג לחשוב שמדובר בחברת החשמל לישראל בע"מ, להלן: חברת החשמל.

<אתי בנדלר: כאן מגדירים את זה כ"בעל רישיון ספק שירות חיוני ובעל רישיון הספקה כהגדרתם בחוק משק החשמל".

<אתי בנדלר: כיום זה חברת החשמל לישראל בע"מ, אבל לפי חוק משק החשמל יתכן שיינתן רישיון אספקה לחברות נוספות.

עיסאווי פריג': אבל אם את משליכה על מה שאמרנו את - - -

איתן כבל: זה עוד לא.

איתן כבל: זה עוד לא.

איתן כבל: נגיע לזה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: ההגדרה "הממונה".

<אתי בנדלר: יש לפי כן עוד משהו?

<אביטל סומפולינסקי: לבקשה של חברת הכנסת ורבין נחזור אחר כך?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: תקריאי אותה.

איתן כבל: איזה סעיף?

<אתי בנדלר: יש בקשה לדיון מחדש - - -

<לאה ורון: מידע לא מזוהה.

<לאה ורון: בראש העמוד.

<אתי בנדלר: ההגדרות לפי סדר האל"ף-בי"ת.

<אתי בנדלר: תתעלמו מה"א הידיעה שתמיד מכניסים למילה.

איתן כבל: היא אמורה להגיע?

איתן כבל: מישהו יודע?

<לאה ורון: אני מציעה לאדוני להתקדם בכל זאת בהגדרות, למעט - - -

איתן כבל: אני אתקדם.

איתן כבל: אני לא אוהב את זה, אני אומר את זה, אבל אוקיי.

איתן כבל: בבקשה, גברתי, בואי נתקדם.

<אתי בנדלר: הגדרת הממונה, שוב, תסתכלו באות מ"ם: "הממונה"- הממונה על שיתוף בנתוני אשראי, שמונה לפי סעיף 62;".

<אתי בנדלר: בזמנו הסעיף הזה לא הוצבע בגלל שהיו טענות שאולי אין מקום שהממונה יהיה בבנק ישראל.

<אתי בנדלר: אני חושבת שהיום הדברים - - -

איתן כבל: הדברים ברורים.

איתן כבל: סיכמנו את הדברים לגבי העובדה שהממונה יהיה בבנק ישראל.

<דן חי: לא דובר שיהיה גם ממונה על פרטיות?

<דן חי: מה קרה לזה?

איתן כבל: יקירי, אני אומר, אדוני, בסבלנות היום.

איתן כבל: כל דבר בעתו.

איתן כבל: תאמין לי, עשינו את העבודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אתה קופץ לי ואנחנו עוברים סעיף-סעיף עכשיו.

<דן חי: רציתי שתראה שאני פה.

<אתי בנדלר: לא היינו זוכרים את זה אחרת.

איתן כבל: חברים, מרגע זה, מי שפוצה את פיו וחושב שהפרוטוקול זוכר אותו משבוע שעבר, טועה.

איתן כבל: אני מבקש שם ותפקיד גם אם הוא רוצה להגיד דאחקה, בסדר?

<דן חי: בוא נגיד רק אם זה טוב, אם זה מוצלח.

<דן חי: דאחקה לא מוצלחת - - -

איתן כבל: עדיף שלא.

איתן כבל: שתהיה אנונימית.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<אתי בנדלר: הצביעו על הממונה?

<לאה ורון: לא.

איתן כבל: תקריאי.

<אתי בנדלר: "הממונה"- הממונה על שיתוף בנתוני אשראי, שמונה לפי סעיף 62;".

<אתי בנדלר: זה אותו ממונה שהנגיד - - -

איתן כבל: אמרת, כן.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: ההגדרה הבאה: "מקור מוסמך".

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה לא הוצבע בעיקר בגלל הסוגיה של חברת החשמל שבאותו שלב שבו קראנו את ההגדרות לא הוכרעה.

<אתי בנדלר: אם כך, ההגדרה המוצעת היא: "מקור מוסמך" - נותן אשראי, למעט תאגיד בנקאי, מנפיק כרטיסי חיוב וחברת החשמל, - -

יעקב פרי: כל הזמן כתוב "החשמל" צריך לתקן את זה.

<אתי בנדלר: אנחנו נתקן.

<אתי בנדלר: אצלי כתוב "חברת חשמל" אני לא יודעת מה כתוב אצלכם.

<אתי בנדלר: אני קוראת מהכתוב אצלי.

<אתי בנדלר: - - שהרשומות המוסדיות שהוא עורך לעניין תשלומים, הן רשומות מוסדיות שמתקיימים לגביהן התנאים האמורים בסעיף 36 לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל"א-1971;".

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: תודה, אושר.

איתן כבל: אתי, הלאה.

<אתי בנדלר: "משתמש בנתוני אשראי"- נותן אשראי הרשאי לקבל דוח אשראי מלשכת אשראי לפי סימן ב' לפרק ז', ואם קבע השר לפי סעיף 30 גוף נוסף הרשאי לקבל דוח אשראי כאמור – גם גוף כאמור;".

<אתי בנדלר: התיבה הראשונה בהגדרה הזאת היא "נותן אשראי" ואני מציעה לעבור מיד להגדרה נותן אשראי.

<אביטל סומפולינסקי: חכי שנייה, בנותן אשראי יש הערות של חברת הכנסת ורבין.

<אתי בנדלר: אני מציעה להצביע על משתמש בנתוני אשראי ולדלג על ההגדרה הבאה שלא הוצבעה כי יש הערות של חברת כנסת ורבין.

איתן כבל: אני מסמס לה.

איתן כבל: תדלגי כרגע, תכף היא תחזור אלי ואז אני אחזור.

<אתי בנדלר: אבל אני מבקשת להצביע בינתיים על "משתמש בנתוני אשראי" כי בכל מקרה זה יהיה נותן אשראי.

איתן כבל: אפשר להצביע.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: תודה, אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: מדלגים על "נותן אשראי" ועוברים ל"נתוני אשראי".

<אתי בנדלר: רני, תציגי עכשיו את ההגדרה, בבקשה.

<רני נויבואר: בעצם זה לא הוצבע.

<אתי בנדלר: זה לא הוצבע משום שבשלב שקראנו את זה אמרנו החוק כל-כך לא בהיר עדיין, אין תמונה של הכול.

איתן כבל: על חלק מהדברים לא הצבענו לא כי הייתה התנגדות פה אלא כי רצינו לראות את התמונה הכללית.

איתן כבל: בבקשה, גברתי רני.

<רני נויבואר: יש כמה קטגוריות.

<רני נויבואר: ראשית, בהגדרת "נתוני אשראי" הכנסנו גם את הפרטים המזהים של הלקוח - - -

<לאה ורון: אם אפשר, קודם תקריאי את זה.

<רני נויבואר: סליחה.

<רני נויבואר: "נתוני אשראי" - נתונים כמפורט להלן, לגבי לקוח, הכוללים פרטים מזהים לגביו כפי שקבע השר לפי סעיף 100, והדרושים לצורך הערכת הסיכוי שהלקוח יעמוד בפירעון תשלומים שבהם הוא מתחייב: (1) נתונים לגבי תשלומים שבהם התחייב הלקוח ולגבי פירעונם, ובכלל זה תנאי ההתחייבות, וכן צווים או הגבלות שהוטלו על הלקוח לפי דין בשל אי פירעון; (2) נתונים לגבי בקשות לקוח לנטילת אשראי, ובכלל זה בקשות שהגישה לשכת אשראי לבנק ישראל לפי פרק ז' לקבלת נתוני אשראי מהמאגר; (3) נתונים בדבר היקף האשראי שרשאי הלקוח ליטול מנותן אשראי;".

איילת נחמיאס ורבין: נגד.

איתן כבל: כמה חשבת על הפטנט הזה?

איתן כבל: כל הדרך אמרת: איך אני פותחת בדיוק ואומרת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: בא לי בלי מאמץ.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל נגד, עכשיו תתחילו לדבר.

<אתי בנדלר: אנחנו בהגדרת "נתוני אשראי".

איתן כבל: חברים קדימה, רבע לתשע, לזכור, זה נוקף.

איילת נחמיאס ורבין: בתשע בערב סגרנו?

איתן כבל: ברבע לתשע.

איתן כבל: הלאה.

<רני נויבואר: "(4) נתונים לגבי סוגי חשבונות של לקוח המתנהלים אצל נותן אשראי, שבהם ניתן אשראי או שקיימת זכות לקבל אשראי, ומאפיינים של חשבונות כאמור.

<רני נויבואר: ".

<רני נויבואר: הגדרת נתוני אשראי שהיא הגדרה מאוד בסיסית בחוק, היא מופיעה וחוזרת בו, היא גם המפתח לשאלה איזה מידע יכול להיות מועבר למאגר.

<רני נויבואר: כפי שהסברנו גם בהתחלה, זה לא מספיק שהנתונים הם נתוני אשראי על מנת להעביר אותם מאגר, הם צריכים גם לעבור דרך המסננת של צו של שר המשפטים ויש את כל המערך של העברת המידע בסעיף 16.

<רני נויבואר: לכן הגדרת פתיחה היא "נתוני אשראי" והיא מאוד מיועדת דווקא לייחוד עיסוק כי רק גופים שמקבלים רישיון יכולים להעביר נתונים ממאגר בנק ישראל לציבור, לנותני האשראי.

יעקב פרי: רני, סעיף (3) קטן זה :"נתונים בדבר היקף האשראי שרשאי הלקוח ליטול"?

<רני נויבואר: כלומר אם לאדם יש זכות לקבל - - -

יעקב פרי: קראת, לפי דעתי, אחרי המילה "ליטול" עוד משהו.

<רני נויבואר: מנותן אשראי.

<רני נויבואר: רק כדי שיהיה יותר ברור

יעקב פרי: זה לא כתוב לנו פה.

איתן כבל: צודק, אדוני.

<רני נויבואר: הנתונים האלה כוללים, סעיף (1): נתונים של התשלומים שבהם התחייב הלקוח וגם התנאים של אותה התחייבות.

<רני נויבואר: כלומר, אם התחייבתי לשלם כסף, אז המשמעות היא יכולה להיות בעיקר הלוואות אבל גם תשלומים אחרים, וכן צווים או הגבלות שהוטלו על הלקוח לפי דין בשל אי פירעון – זה דומה למה שקיים בחוק הקיים למידע של הוצאה לפועל ושל פשיטות רגל וכולי.

<רני נויבואר: סעיף (2) זה לגבי שאילתות שהגיעו למאגר.

<רני נויבואר: כשהלקוח מתעניין בבקשה של אשראי המשמעות היא שמבחינה סטטיסטית יש לזה משמעות ביחס לסיכון שלו.

<רני נויבואר: מידע שהגיע למאגר, שאילתות שהגיעו למאגר, מוגדרים נתוני אשראי.

<רני נויבואר: היתר זה בעצם זכויות לקבלת אשראי באשראי שנוצל בסוגי חשבונות, פרטים לגבי סוגי החשבונות האלו.

<רן מלמד: נתונים כמו נתונים מבנק הדואר, אם יגיעו ,לאיפה נכנסים?

<רני נויבואר: נתונים מבנק הדואר, אם הם נתונים בדבר תשלומים – לסעיף (1).

<רן מלמד: זה נחשב כתשלומים?

<רני נויבואר: תשלומים שבהם התחייב, כן.

<רן מלמד: אבל הוא לא מתחייב לתשלומים שהוא מבצע.

איתן כבל: התחייב עליהם.

איתן כבל: חברים קדימה.

<בצלאל לבנה: יש לנו הצעה לגבי סעיף קטן (1) להגדרה הזו להוסיף לנאמר "ובכלל זה תנאי התחייבות" גם את הריבית שהלקוח משלם כנגד אותה התחייבות.

<ארז קמיניץ: בעינינו פשיטא שזה כלול, כמובן בכפוף להוראות שיצאו בתקנות.

איתן כבל: אם הם רגועים, אתה תהיה רגוע.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף (1) – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: חוזרים לאיילת.

עיסאווי פריג': אתי, אני רוצה הסתייגות על שם החוק.

<אתי בנדלר: אתה רוצה הסתייגות או רשות דיבור?

עיסאווי פריג': הסתייגות רשות דיבור.

עיסאווי פריג': אבל אני רוצה להגיש כמה.

<אביטל סומפולינסקי: יש לך הסתייגות - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה שהחוק ייקרא: "חוק סיכוני אשראי" ולא "נתוני אשראי".

איתן כבל: אתה רוצה הסתייגויות דיבור או הסתייגויות מהותיות?

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטרפת להסתייגות של ח"כ פריג'.

איילת נחמיאס ורבין: - - - מידע מזוהה ומידע לא מזוהה.

איילת נחמיאס ורבין: זה ההיגיון.

<קריאה: אני קורא לזה גם "חוק האח הגדול 2".

איתן כבל: חברים, תודה.

איתן כבל: בסוף נרכז את כל ה"בדיחמין".

<אתי בנדלר: ההגדרות מידע מזוהה ומידע לא מזוהה אושרו, אדוני.

<אתי בנדלר: חברת הכנסת איילת ורבין הגישה בקשה לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: את רוצה קודם לנמק או שקודם אתה רוצה להצביע על הבקשה?

<אתי בנדלר: איך שאתם רוצים.

איתן כבל: נמקי.

איילת נחמיאס ורבין: אני אעשה את זה ממש קצר.

איילת נחמיאס ורבין: יש קושי באופן שבו זה מוגדר.

איילת נחמיאס ורבין: הרי זה בעצם שני חלקים של השלם.

<אתי בנדלר: כל מידע הוא או מזוהה או לא מזוהה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה להבין מה יכול ליפול מחוץ לאחת משתי הקבוצות.

איילת נחמיאס ורבין: משהו פה לא ברור.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה מידע לא מזוהה?

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה להבין.

איילת נחמיאס ורבין: שייתנו לנו דוגמה למידע לא מזוהה, מהו הדבר המידי שעולה להם לראש כשהם חושבים על מידע לא מזוהה.

<ארז קמיניץ: מידע לא מזוהה?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: מידע מזוהה, אני מניחה שגם אני יכולה לנחש מהו די בקלות.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה מידע לא מזוהה?

איילת נחמיאס ורבין: תנו לי דוגמה.

<ארז קמיניץ: סתם מספר חשבון בנק בלי שום פרט.

איילת נחמיאס ורבין: מספר חשבון בנק הוא מידע לא מזוהה?

עיסאווי פריג': שלא מזהים אותו עם - - -

איתן כבל: הייתה דוגמה, אני זוכר את זה, המשנה לבנק ישראל נתנה את הדוגמה לעיסאווי פריג', האם אפשר יהיה לדעת דרך זה אם הוא גר בכפר קאסם.

איתן כבל: אנחנו הבהרנו את העניין הזה ויש הבהרה ברורה במה מדובר.

איתן כבל: אי אפשר להבהיר את זה יותר צצה שזה מובהר.

איתן כבל: קיימנו על זה דיון.

<אתי בנדלר: אני רוצה לנסות להפיס את דעתך.

<אתי בנדלר: השאלה מי מחליט מהו מידע מזוהה ומהו מידע לא מזוהה, זו בעצם הבעיה.

<אתי בנדלר: על כך קיימנו שורה של דיונים.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: לשם כיוונתי.

<אתי בנדלר: בסופו של דבר, כפי שאת תראי, באחד הסעיפים הבאים יש הסכמה שההחלטה על כך תעשה בהתייעצות עם רמו"ט, הרשות למשפט וטכנולוגיה.

איתן כבל: זה מקל את הסיפור.

<אתי בנדלר: אם כך, את יורדת מהבקשה?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איתן כבל: את יורדת מהבקשה.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: את מבינה למה הייתי חכם?

איילת נחמיאס ורבין: אבל אל תיהנו.

איילת נחמיאס ורבין: לא מהכול אני ארד.

איתן כבל: איילת, בבקשה, הגדרת נותן אשראי.

<אתי בנדלר: נותן אשראי, את ביקשת בקשה לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: אין צורך בבקשה כזאת כי ההגדרה לא אושרה מלכתחילה.

<אתי בנדלר: אני מציעה שרוני תציג אותה.

<רני נויבואר: "נותן אשראי"- מי שנותן אשראי במסגרת עסקת אשראי, דרך עיסוק, וכן מי שמתווך, דרך עיסוק, בעסקאות אשראי בין מלווים ללווים והוא מסוג שקבע השר באישור הוועדה;".

<רני נויבואר: הוספנו את המילים באישור הוועדה.

<רני נויבואר: יש שני מצבים: אחד, מי שנותן אשראי דרך עיסוק ויש כאן את הפלטפורמה peer to peer שזו ההגדרה השנייה שהן בעצם לא נותנות אשראי כי הן פועלות בשמם של שני הצדדים ומתווכות ביניהם.

עיסאווי פריג': תתייחסי לסוגיית ניכיון שיקים.

<רני נויבואר: ניכיון שיקים זה בעסקת אשראי.

עיסאווי פריג': התייחסתם לזה?

<רני נויבואר: כן.

איילת נחמיאס ורבין: מבחינתי אפשר להצביע.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איילת נחמיאס ורבין: רק רגע.

איילת נחמיאס ורבין: יש קשר בין נותן אשראי לעסקת אשראי בהיבט של השיקים.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: זה עדיין לא הוצבע.

<אתי בנדלר: תכף נגיע לזה.

איתן כבל: חברים, מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: ההגדרה "עסקת אשראי".

<אתי בנדלר: כאן יש נוסח חדש מתוקן: "עסקת אשראי" – לרבות ניכיון שטר, ערבות להתחייבות של אחר, התחייבות לשיפוי וכן מתן אשראי אגב מכירת נכס או מתן שירות ולמעט שיווק של עסקת אשראי;".

<אתי בנדלר: הגדרה רחבה מאוד-מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: מאוד.

איתן כבל: דיברנו על זה ורצינו שכך יהיה.

עיסאווי פריג': רצינו שיהיה רחב.

רועי פולקמן: ההצעה הייתה להוסיף שיקים ואת כל זה.

רועי פולקמן: אתם הצעתם.

איתן כבל: חברים יקרים, אנחנו לא פותחים את הדיון.

איתן כבל: ביקשנו והממשלה עשתה שעירוי בית וחזרה ונתנה לנו - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני הגשתי מלכתחילה - - -

<ארז קמיניץ: מכל אלה, מה מפריע?

איתן כבל: היא לא אמרה שמפריע.

איתן כבל: למה לך - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני כן אמרתי.

איילת נחמיאס ורבין: מלכתחילה פה בוועדה אני אמרתי שנושא השיקים, במיוחד כאלה שהם אינם אשראי, כלומר, שיקים שאדם משלם בתשלומים ולא משלם בגינם ריבית, אני חושבת שמתלווה לזה מורכבות.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת שזה עסקת אשראי.

<ארז קמיניץ: מכל הרשימה של עסקת אשראי, מה שהכי מפריע לך זה ניכיון שטר?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי פה כמה פעמים החוק הזה, בצורה שהוא מובא, ממילא לא מטפל במודרי האשראי.

איילת נחמיאס ורבין: ברגע שהשיח פה בחדר נהיה שיח שווה על אותו עמוד, אני אומרת שבתוך האוכלוסייה שתוכל ליהנות מזה יש אוכלוסייה שאין לה אמצעי תשלום למעט שיקים.

איילת נחמיאס ורבין: להכניס אותה לתוך הסיפור הזה, בעיני זה מסוכן כי אתה נוטל ממנה את האפשרות – אני הבאתי בחשבון את האפשרות שעמידה בתשלומים דרך שיקים יכולה להיות גם מידע חיובי.

איילת נחמיאס ורבין: אני כבר עונה לך, יואל, אני כבר מכירה את הראש שלך, הכול בסדר.

<יואל בן אור: אבל זה הסיפור.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, חברים, אבל יש בזה גם סיכון.

<יואל בן אור: בכל דבר.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: יש בזה סיכון יותר גדול כי אין להם אמצעי אחר.

<ארז קמיניץ: למה?

<ארז קמיניץ: אם השיקים לא חוזרים – בסופו של יום, אם אנחנו מתייחסים לעסקה הזו באמצעות תשלום שיקים דחויים, אי אפשר להגיד שאין בזה הלוואה.

<ארז קמיניץ: יש מצבים שבהם - - -

איילת נחמיאס ורבין: גם כשאין ריבית?

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: מה זה קשור?

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: גם כשלא - - -

<ארז קמיניץ: אני מקבל את הכסף או את השירות עכשיו - - -

<רני נויבואר: הקדמת תשלומים לא חייבת לבוא עם ריבית.

<ארז קמיניץ: התשלומים לא חייבים לבוא עם ריבית.

<רני נויבואר: לא נעים להגיד.

<רני נויבואר: ישבנו עם ההלוואות ללא ריבית, הם במפורש נותנים הלוואות ללא ריבית - - -

<ארז קמיניץ: - - - הם ממש רוצים להיות בפנים - - -

איתן כבל: חברים, תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<שי-אברהם פרמינגר: בהגדרה הזאת של מתן אשראי אגב מכירת נכס או מתן שירות, אני חושב שהמילים "של מכירת נכס או מתן שירות" זו הרחבה מול הדין האמריקאי ובעצם אלה דברים שאנחנו עושים פה בחקיקה אצלנו והם לא קיימים בדין האמריקאי.

<שי-אברהם פרמינגר: כשאנחנו מסתכלים על עסקה של רכישת מקרר בשלושה תשלומים, במקום שאדם ישלם היום במזומן הוא משלם בשלושה תשלומים בלי ריבית – כשהיינו ילדים היינו קוראים לזה בהקפה – זו עסקת הלוואה.

<שי-אברהם פרמינגר: האם באמת גוף קמעונאי הוא גוף שנותן אשראי?

<שי-אברהם פרמינגר: הוא מקור מוסמך שעליו דובר קודם?

<שי-אברהם פרמינגר: אנחנו לוקחים פה חוק שבא לעשות תחרות בין נותני אשראי שבעצם לוקח את הקמעונאי והופך אותו למקור מוסמך.

<שי-אברהם פרמינגר: זה באמת יהיה מקור מוסמך?

<שי-אברהם פרמינגר: אנחנו מרחבים פה את החוק - - -

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': מה זה מפריע לך?

עיסאווי פריג': למה זה מפריע לך?

<שי-אברהם פרמינגר: זה יביא לנטל מאוד קשה על הקמעונאים שבסיכומו של דבר זו לא עסקת אשראי, הם לא נותנים הלוואה.

<שי-אברהם פרמינגר: בצד השני, מי שייפגע זה דווקא מעמד הביניים שהוא זה שמשלם בשיקים ולא כמו שבאמת חושבים.

<שי-אברהם פרמינגר: אני אראה לך נתונים: מעמד הביניים הוא זה שמשלם בשיקים לפי נתוני בנק ישראל ולא עשירון אחד ושתיים אלא מעמד הביניים משלם בשיקים כי הוא צריך את זה כאשראי מעבר למסגרת שיש לו בבנקים ובחברות כרטיסי האשראי.

<שי-אברהם פרמינגר: ההרחבה הזאת עושה נזק לחוק.

<ארז קמיניץ: למה נזק?

<ארז קמיניץ: קודם כל, זו לא חובה.

<ארז קמיניץ: מקור מוסמך שהוא לא חובה ויבדקו אם יכניסו אותו למאגר.

<ארז קמיניץ: אבל מקבל יותר - - -

<שי-אברהם פרמינגר: גופים קמעונאיים, זה לא התפקיד שלהם - - -

איתן כבל: סליחה, סליחה.

איתן כבל: רן מלמד, בבקשה.

<רן מלמד: אני רוצה להזכיר לכם שבהצעת החוק להסדרת הלוואות חוץ בנקאיות הופיע במפורש שהלוואה נקראת כל עסקת אשראי לרבות ניכיון שטרות ושיקים - -

רועי פולקמן: היא לא אושרה - - -

<רן מלמד: עדיין לא.

<רן מלמד: - - ולכן צריכה להיות איזושהי אחידות בין כל החוקים האלה.

<רן מלמד: אי אפשר שבמקום אחד יהיה ככה ובמקום אחר יהיה אחרת.

רועי פולקמן: אז אתה אמר שדווקא ניכון שיקים זה הגיוני.

<רן מלמד: כן.

רועי פולקמן: ברור, ברור.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: גם הוויכוחים היום יהיו עניינים וקצרים.

<רני נויבואר: בחוק גופים חוץ מוסדיים שעובר כרגע בוועדת הרפורמות, עד כמה שאני מבינה, הנטייה הייתה להכניס את חברות ניכיון השיקים בתור נותני אשראי שצריכים פיקוח, והצד השני זה חוק הלוואות חוץ בנקאיות שכרגע יש בקשה להחריג אותם אבל הנטייה שלנו כרגע היא להכניס אותם, אחרי שעשינו מהלך גדול של דיונים.

<שי-אברהם פרמינגר: זה לא רלוונטי - - -

עיסאווי פריג': מה אתה מודאג - - -

<רני נויבואר: דבר שני, הגדרת נתוני אשראי איננה כוללת נותן אשראי.

<רני נויבואר: מתחדד פה שחברות שנותנות אשראי למשק באמצעות ניכיון, אם תהיה להם גישה לצורך הלקוח שלהם – הם יכולים להשיג הסכמה – להגיע למידע אודות לקוח שלהם, המשמעות היא שיהיה להם משהו בשוק שהיום אולי חסר להם שזה יכולת לנהל מודלים של ניהול סיכונים.

<רני נויבואר: יש חברות היום במשק שנותנות מודלים של ניהול סיכונים.

<רני נויבואר: אגב, זה שהן מחזיקות מידע אצלן והן מנהלות מאגר פנימי אצלן, יש להן יתרון בזה שיש להם מאגר פנימי אצלן.

<רני נויבואר: בהתאם למיטב הבנתי הצנועה, הם מתחרים על אותה משבצת.

<רני נויבואר: כלומר, חברות שעושות ניכיון שיקים וחברות שיש להן מודל פנימי של ניהול סיכונים.

עיסאווי פריג': הן לא חייבות לעשות את זה.

עיסאווי פריג': זו בחירה.

<רני נויבואר: אם יש להן הסכמה של לקוח והן עומדות בכל יתר התנאים של החוק, המשמעות היא שהן תוכלנה ליהנות מניהול סיכונים - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להעלות את זה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: "רשם מאגרי המידע" - כהגדרתו בסעיף 7 לחוק הגנת הפרטיות;".

<אתי בנדלר: זו פשוט תוספת הגדרה.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע על זה, אדוני.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: תודה, אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: "שירות נתוני אשראי" – קבלת נתוני אשראי הכלולים במאגר, מבנק ישראל, והחזקתם, לשם מסירה לאחר או לשם מתן חיווי אשראי לאחר, כדרך עיסוק;".

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד ההגדרה – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

עיסאווי פריג': אתי, לפני שאת עוברת לסעיף (ג) תרשמי לי עוד הסתייגות לגבי המטרות, בבקשה.

<אתי בנדלר: הסתייגות דיבור?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אני מבקש לבטל את המטרה השלישית: צמצום האפליה במתן אשראי והפערים הכלכליים.

<אתי בנדלר: אתה רוצה לבטל את זה?

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: הוא רוצה בשביל הסתייגות דיבור.

איתן כבל: חפש לך משהו פחות דרמטי.

איתן כבל: יש פה שבעת אלפים סעיפים, אתה לא חייב להשלים את המכסה.

רועי פולקמן: אני רוצה הסתייגות על "השר - שר המשפטים;".

<ארז קמיניץ: אתה לא באמת רוצה את זה.

איתן כבל: ארז, אל תדאג, אם הוא יגיש - -

עיסאווי פריג': ארז, אנחנו לא מגישים רביזיה - - -

איתן כבל: - - אם הוא יגיש הסתייגויות, המקום הבא כבר - - -

<אתי בנדלר: אולי תצמצם למחוק את המילים "במידה העולה על הנדרש"?

עיסאווי פריג': צמצום האפליה במתן האשראי ופערים הכלכליים.

עיסאווי פריג': יש 4 מטרות לחוק.

עיסאווי פריג': המטרה השלישית מפריעה לי.

עיסאווי פריג': אני רוצה לדבר עליה, זה הכול.

איתן כבל: הלאה.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 7(ב)(5).

<אביטל סומפולינסקי: (5) ו-(6) לא אושרו.

<אתי בנדלר: סעיף 7 עניינו ברישיון שירותי נתוני אשראי.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) בו אומר: "הממונה רשאי לתת רישיון למבקש שמתקיימים בו כל אלה:".

<אתי בנדלר: אחד התנאים הוא בפסקה (5): "(5) המבקש, בעל שליטה בו ונושא משרה בו לא הורשעו בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, המבקש אינו ראוי, לדעת הממונה, לקבל רישיון, ולא הוגש נגד מי מהם כתב אישום בשל עבירה כאמור וטרם ניתן בעניינו פסק דין סופי;".

<אתי בנדלר: (6) הוא עמד בדרישות אבטחה של בנק ישראל וביכולתו להפעיל מערכת טכנולוגית שתמזער את הסיכון לפגיעה בפרטיותם של הלקוחות ואת הסיכון לפגיעה באבטחת המידע שבידי המבקש.

<אתי בנדלר: ".

יעקב פרי: מה שהוסיפו בסעיף (5) זה לדעת הממונה?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: ובסעיף (6) אנחנו אומרים, קודם כל, שלא שהיא תצמצם אלא שתמזער את הסיכון לפגיעה בפרטיותם של לקוחות ואת הסיכון לפגיעה באבטחת המידע.

עיסאווי פריג': למה הוסיפו "לדעת הממונה"?

<אתי בנדלר: כי מישהו צריך לשקול את זה.

<אתי בנדלר: נותן רישיון הוא ששוקל.

איתן כבל: זה יותר טוב.

יעקב פרי: אז אנחנו מצביעים על (5) ו-(6)?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 7(ב)(5) ו-(6) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: אנחנו הולכים לסעיף 13(ג).

<אביטל סומפולינסקי: זה כל נושא הייעוץ.

<אביטל סומפולינסקי: בכלל, בסעיף 13 היו כמה תוספות.

<אביטל סומפולינסקי: הייתה את סוגיית הייעוץ, עשו כל מיני שינויים.

עיסאווי פריג': זה חשוב.

<רני נויבואר: "שירותים המתבססים על נתוני אשראי (1).

<רני נויבואר: לשכת אשראי רשאית, בנוסף להפעלת שירות נתוני אשראי כאמור בסעיף 12, לעסוק במתן שירותים אלה: - - -

<אתי בנדלר: זה אושר, אני מציעה שתעברי ישר לסעיף (ג).

<רני נויבואר: "(ג) ייעוץ בעניינים אלה: (1) התקשרות בעסקת אשראי עם הלקוח ותנאי העסקה; (2) הכדאיות בנקיטת אמצעי גבייה לגבי לקוח שפיגר בפירעון תשלומים בהם התחייב.

<רני נויבואר: ".

<רני נויבואר: אנחנו מציעים למחוק את (3).

עיסאווי פריג': לפחות יצאנו עם משהו.

עיסאווי פריג': אני הפלתי את זה - - -

<ארז קמיניץ: אל תתלהב כל כך - - -

איתן כבל: תסתכל בעמוד 9.

עיסאווי פריג': מה ההבדל בין כדאיות מתן ייעוץ?

עיסאווי פריג': מעניין אותי.

יעקב פרי: - - -

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: זה אמצעי גבייה.

עיסאווי פריג': כדאיות אמצעי גבייה זה מתן ייעוץ, לא?

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: זה רק על הגבייה.

<ארז קמיניץ: רק לעניין הגבייה.

<אתי בנדלר: מה שהיה כתוב בפסקה (3) עלה - - -

איתן כבל: רן מלמד, כן.

<רן מלמד: הערה אחת ל-(ג): אני מבקש להסיר את הסעיף הזה לגמרי.

<רן מלמד: הוא מיותר, אין בו שום צורך.

<רן מלמד: נותני האשראי יכולים להסתדר - - -

איתן כבל: עמדתך נשמעה, אפילו בקשב רב ובאופן מעמיק, והיה כאן שיפור.

עיסאווי פריג': איתן, אני מתרגם את הרצון של ידידי המשכנע.

עיסאווי פריג': אני מגיש הסתייגות על נושא סעיף (ג).

עיסאווי פריג': הסתייגות ל-(ג) – לייעוץ לא צריך להיות בכללותו.

יעקב פרי: (2)(ג).

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': כל (ג).

עיסאווי פריג': רעיון הייעוץ של הלשכות האלה משאיר את כל המכלול בספק.

<לאה ורון: זאת אומרת לבטל את רעיון הייעוץ.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': לבטל את רעיון הייעוץ.

יעקב פרי: זה ממש - - -

עיסאווי פריג': זה לאחר שהתייעצתי עם אבו מאזן.

עיסאווי פריג': זה מה שפרי אומר: תתייעץ עם אבו מאזן.

<אתי בנדלר: "(2) שירות כמפורט להלן ללקוח, על בסיס דוח ריכוז נתונים רגיל – (א) דירוג האשראי של הלקוח; (ב) ייעוץ בדבר ההתנהלות הפיננסית של הלקוח; (ג) הודעה על שינוי בדירוג האשראי של הלקוח או בנתוני האשראי לגביו הכלולים במאגר.

<אתי בנדלר: ".

איתן כבל: הורדתם את (ב).

רועי פולקמן: זה תוקן, זה לא ירד.

רועי פולקמן: זה מקום להגיד "דירוג אשראי", אומרים "התנהלות פיננסית".

עיסאווי פריג': איזה ייעוץ?

עיסאווי פריג': בשביל מה אנחנו חותמים על זה?

יעקב פרי: יעוץ בדבר ההתנהלות הפיננסית.

רועי פולקמן: כי ממילא נותנים את זה, עיסאווי.

<אתי בנדלר: זה יותר רחב.

איתן כבל: אני מבקש מאתנו, גם מאלה שלא היו בדיונים והחסירו, אני לא יכול לפתוח את כל הדיונים מחדש.

איתן כבל: כל מה שקורה פה זה שיפור בעקבות דיונים שקיימנו בוועדה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

<אתי בנדלר: אולי כדאי כבר להוסיף גם את פסקה (3) החדשה, המוצעת על ידי הממשלה?

איתן כבל: מהי?

<רני נויבואר: "(3) ייעוץ לנותן אשראי על בסיס מידע לא מזוהה הכלול במאגר כאמור בסעיף 43 בדבר מאפייני האשראי המצרפי שנתן נותן האשראי ללקוחותיו ובדבר רמת הסיכון הנובעת מהאשראי המצרפי האמור.

<רני נויבואר: ".

יעקב פרי: זה לא מופיע.

יעקב פרי: זה יהיה (3)?

עיסאווי פריג': לא מבין את זה.

עיסאווי פריג': זה לא מופיע לנו.

איתן כבל: מה זה אומר?

<אתי בנדלר: לגבי רמת הסיכון המצרפי, זו קטגוריה נפרדת, היא תינתן רק לנותן האשראי על בסיס מידע לא מזוהה.

עיסאווי פריג': - - - מחקרי יותר.

<רני נויבואר: נסביר את השנייה שעשינו - - -

<רן מלמד: לקחתם את הסעיף שביטלתם ופתחתם אותו מחדש.

<רני נויבואר: תנו לי להסביר.

<רני נויבואר: הייתה ביקורת בוועדה, מי שזוכר, על סעיף 23 שאפשר על בסיס דוח לעשות חישוב מצרפי.

<רני נויבואר: אמרנו שנשנה קונספציה, אנחנו לא הולכים יותר למידע המזוהה על מנת לחשב תיק מצרפי ולכן זה ירד מ-1(ג)(3) כי אין תורך בהיתר לשלוף דוח אשראי בשביל זה כי הוא לא יקבל דוח אשראי בשביל זה, הוא לא יקבל נתונים ספציפיים.

<רני נויבואר: הוא יחשב את התיק על סמך מידע לא מזוהה שיוכל להיות בגישה לפי סעיף 43.

<ארז קמיניץ: - - -

<רני נויבואר: - - - המזוהה ללא מזוהה ובשבילנו זה שינוי דרמטי.

<רני נויבואר: אבל עכשיו בואו נדבר למה צריך - - -

עיסאווי פריג': לקחו את (ג) ושמו ב-(3) - - -

איתן כבל: שנייה, חברים.

<רני נויבואר: אנחנו חשבנו שזה שירות חשוב.

<רני נויבואר: בואו נתייחס למה צריך את זה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת את הדבר הבא: הורדתם את (ג)?

איתן כבל: מבחינתי זה מבוטל, למה הוא עכשיו נכנס בדלת אחורית?

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: הורדנו את (ג)(3).

<ארז קמיניץ: אתה מתכוון - - -

<רני נויבואר: כי (ג) מתייחס למידע מזוהה של לקוח מסוים.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: בסדר.

<רני נויבואר: אנחנו לא נותנים לו יותר מידע מזוהה על לקוח מסוים לצורך כללי.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה לא אותו דבר.

עיסאווי פריג': אני רוצה לקרוא את זה מול העיניים ולענות להם.

איתן כבל: עיסאווי, אין שום בעיה.

עיסאווי פריג': (ג) ומה שמוצע עכשיו, זה במתכונת ובתלבושת מחוספסת אחרת.

<ארז קמיניץ: זה לא נכון.

<רני נויבואר: להקטין את הפגיעה בפרטיות.

איתן כבל: לא, לא, עיסאווי.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה לא.

איתן כבל: עם כל הכבוד לפורים, זה לא.

עיסאווי פריג': תקריאי את זה שוב, רני, בבקשה.

<רני נויבואר: אני מסיבה את תשומת הלב ש-(1) ו-(2) זה על בסיס דוח נתוני אשראי ודוח ללקוח.

<רני נויבואר: (3) הוא לא על כזה ולא על כזה.

<רני נויבואר: "(3) ייעוץ לנותן אשראי על בסיס מידע לא מזוהה הכלול במאגר כאמור בסעיף 43" – שם יש גישה למידע הזה – "בדבר מאפייני האשראי המצרפי שנתן נותן האשראי ללקוחותיו ובדבר רמת הסיכון הנובעת מהאשראי המצרפי האמור.

<רני נויבואר: ".

<רני נויבואר: כלומר, אין לו גישה למידע ספציפי, יש לו גישה לכלל הלקוחות של אותו - - -

<ארז קמיניץ: נותן אשראי – בנק הפועלים – רוצה לדעת אם הפעילות שהוא נותן באשראי לכל לקוחותיו - - -

עיסאווי פריג': - - -

יעקב פרי: רגע, עיסאווי, תן לשמוע.

<ארז קמיניץ: בנק הפועלים רוצה לדעת אם המודלים שהוא בנה לעצמו במתן אשראי הם טובים.

<ארז קמיניץ: הוא מבקש את המידע הלא מזוהה, מקבל מלשכת האשראי רק מידע לא מזוהה, את סך הכול הנתונים ביחס לסך כל לקוחותיו, בלי זיהוי של מיהם.

עיסאווי פריג': נתונים מחקריים, סטטיסטיים.

<רני נויבואר: סטטיסטיים, אבל בלי - - -

עיסאווי פריג': בסדר - - -

יעקב פרי: שכנענו את פריג', אפשר - - -

איתן כבל: הלאה, קדימה.

עיסאווי פריג': - - - לצורך מחקר סטטיסטי - - - מחריגים - - - כל החוק הזה לא חוק חברתי.

איתן כבל: עיסאווי, אנחנו כבר אחרי.

עיסאווי פריג': בסדר, בסדר, הלאה.

איתן כבל: אני יכול להצביע, גברתי?

<אתי בנדלר: כן, אדוני.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על הצבעה על פסקה (1)(ג), פסקאות (2) ו-(3).

עיסאווי פריג': התעייפת?

איתן כבל: לא התעייפתי.

איתן כבל: זה כבר נהיה , קורים לזה בתימנית, "מטחן".

איתן כבל: אתה יודע מה זה בערבית?

עיסאווי פריג': טוחנים מים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: צריך להתחיל להתקדם.

איתן כבל: אפשר להצביע, חברים?

איתן כבל: עיסאווי, דעתך נחה?

יעקב פרי: כן, כן.

עיסאווי פריג': בסדר, זו סוגיה מחקרית.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד סעיף (1)(ג)(2) ו-(3) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: קדימה.

איתן כבל: מה התיקון הבא?

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 14, יצירת מידע לא מזוהה.

<אביטל סומפולינסקי: 14(ב)(4).

איתן כבל: עם התוספת לשם מתן חיווי אשראי.

<רני נויבואר: "(ב) המאגר ישמש למטרות אלה, בלבד: (4) יצירת בסיס מידע לא מזוהה שישמש את לשכות האשראי לצורך פיתוח מודלים סטטיסטיים הדרושים להן לשם מתן שירותים המתבססים על נתוני אשראי ולשם מתן חיווי אשראי, בהתאם להוראות סעיף 43.".

יעקב פרי: הוספנו רק "לשם מתן חיווי אשראי"?

<אתי בנדלר: יש גם שינוי בנוסח שלא מופיע: "יצירת מידע לא מזוהה הדרוש ללשכות האשראי".

<אתי בנדלר: שאת אומרת שהן לא יצטרכו להעביר את כל המידע הלא מזוהה אלא רק אותו פלח כפי שימצא הממונה לנכון שמספק לצורך יצירת - - -

<רני נויבואר: אתי, לא מוסרים מידע, רק יש גישה למידע.

<רני נויבואר: לנו זה חשוב.

עיסאווי פריג': אבל כל נתון בחוק הזה אמור להוות בסיס לתורך נתוני אשראי וחיווי אשראי.

עיסאווי פריג': כל המידע שקיים.

עיסאווי פריג': למה זה נפל - - -

<רני נויבואר: (ב)(1) עד (4) מונה מה מותר למאגר לעשות .

<רני נויבואר: כל מה שלא כתוב כאן המאגר לא יכול לעשות.

<רני נויבואר: הוא יכול למסור נתונים על לקוח - - -

איתן כבל: אנחנו בסעיף שמייצר מסגרת את לא לוקח עכשיו את כל החוק.

איתן כבל: הוא אומר: מה שלא כתוב פה, הוא לא יכול לעשות.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 14(ב)(4) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה ל-(ג): המערכת הטכנולוגית.

<רני נויבואר: "(ג) המערכת הטכנולוגית שתשמש את המאגר תמנע ככל האפשר, ובשים לב לחלופות טכנולוגיות מקובלות, כפי שיבחנו מעת לעת, את הסיכון לפגיעה בפרטיותם של הלקוחות ואת הסיכון לפגיעה באבטחת מידע שבמאגר, ותעוצב ותעודכן בהתייעצות עם רשם מאגרי המידע.

<רני נויבואר: ".

עיסאווי פריג': אין "התייעצות".

עיסאווי פריג': המילה מחוקה.

יעקב פרי: אצלנו המילה "התייעצות" מחוקה וכתוב "בתיאום".

<רני נויבואר: אנחנו מבקשים שזו תהיה התייעצות.

איתן כבל: זה סעיף שאני ביקשתי לעשות בו את התוספות ואת התיקונים כפי שזה בא לידי ביטוי.

איתן כבל: אני מציע להיענות – גם בשיחה שהייתה לי עם היועצת המשפטית בעניין התיאום וההתייעצות – כדי לייצר מוטיבציה אצל הגורמים שיפעלו לממש את - - -

יעקב פרי: כלומר, לדעתך, התייעצות עם הרשם היא יותר חזקה?

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זאת הכוונה גם של הגורמים.

איתן כבל: אני חושב שזה מסוג הדברים שאנחנו יכולים - - -

<אתי בנדלר: מבחינתי, אפשר כבר להתחיל לדון במינוי ממונה על הגנת הפרטיות - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה נותן את כל - - -

<אתי בנדלר: - - - זה יוצר את האיזון.

עיסאווי פריג': מבחינת השפה העברית, מי יותר חזק, תיאום או התייעצות?

<אתי בנדלר: תיאום.

<אתי בנדלר: תיאום יותר מחייב.

<אתי בנדלר: תיאום זה כמעט זכות וטו.

<דן חי: לגבי החלופות הטכנולוגיות המקובלות.

<דן חי: אני חושב שמקובלות זו מילה חלשה מדי.

איתן כבל: דן, אני רוצה להזכיר שלצדך, מי שהעלה פה את העניין והתמקח עליו היה עבדך הנאמן.

איתן כבל: רצינו להיזהר, אני רוצה להזכיר לכם ואני רוצה להזכיר גם לאדוני, שלא כל איזה פיתוח שיצא עכשיו מאיזו מעבדה באיזשהו מקום, יגידו: למה לא עדכנתם?

איתן כבל: חיפשנו, מצד אחד, את המינוח שהוא חזק, אבל הוא לא מספיק חזק כדי לחייב עכשיו בכל זמן נתון – המערכות הטכנולוגיות כל הזמן נמצאות בהתקדמות מטורפת בעולם.

איתן כבל: לכן, ביקשתי מהם והסכמתי לנוסח הזה שהוא מספיק חזק ומספיק טוב ונותן את כיסוי לשני הצדדים.

<דן חי: יש לי מילה שהיא לא אסון גדול, במקום "מקובלות" נכתוב "ראויות".

איתן כבל: אני מעלה את ההצעה שלי ואני לא מעלה את ההצעה של אדוני.

<דן חי: אני מנסה לשכנע את אדוני, אני לא מצליח - - -

איתן כבל: אני כבר אחרי, תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו?

איתן כבל: בעד סעיף 14(ג) – פה אחד

איתן כבל: תודה, אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: אדוני רוצה להמשיך הלאה או לדון עכשיו בסעיף של מינוי ממונה הגנת פרטיות?

איתן כבל: אני רוצה לדון עכשיו בממונה.

יעקב פרי: זה היה בסעיף 15(א) שמחוק אצלי.

יעקב פרי: כתוב: הממונה על הפרטיות.

יעקב פרי: עכשיו עשיתם הרבה יותר - - -

איתן כבל: רבותי, אנחנו עכשיו נוגעים בסעיף בשם חלק מהיושבים פה שהנושא הזה היה חשוב להם ובשם חברי הכנסת, יחד עם היועצת המשפטית - - -

יעקב פרי: על דעת המקום ועל דעת הקהל.

איתן כבל: כן, ממש כך.

איתן כבל: ממש.

איתן כבל: אני אומר את זה במלוא הכבוד שאני רוחש לעניין הזה, נושא הגנת הפרטיות הוא אחת הרגליים המרכזיות שאני לא הסכמתי להתפשר עליהן בשום פנים ואופן מכל אותם דברים שנאמרו כאן ושלא נאמרו כאן ושנאמרו במקומות אחרים כדי לנסות ולייצר דמות עצמאית שתעסוק בכל הנוגע להגנת הפרטיות מתוך אותה גישה שמדברת על כך שאבטחת מידע זה סיפור אחד ואין דבר כמעט וחצי דבר, לשיטתי לפחות, עם כל הנוגע להגנת הפרטיות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לחברים המכובדים כאן שאני התעקשתי שיהיה ממונה מיוחד שיעסוק בהגנת הפרטיות.

איתן כבל: אני מודה לבנק ישראל שנענה לבקשה, אני לא ציני, למרות הקשיים.

איתן כבל: חברים יקרים, גם כשדברים היו חשובים לכם ונלחמתם עליהם כמו אריות, אני אומר את זה מנקודת המבט שלי - - -

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: סליחה, עיסאווי.

איתן כבל: זה דבר שחשוב מאוד.

איתן כבל: אני אומר זאת ואמרתי את זה גם לארז ואמרתי את זה גם לכם, אילו הייתי יודע, ואני לא מאחל לכם, שנהיה כולנו באותו תפקיד עוד הרבה מאוד שנים, אז אולי.

איתן כבל: אבל כיוון שאני מניח שמי שכבר יעסוק ויפרשן את החוק - - -

<דן חי: אולי אדוני יהיה שר אוצר.

עיסאווי פריג': אתה חושב?

עיסאווי פריג': אז נבוא אליו - - -

עיסאווי פריג': נבקש לבטל החוק.

עיסאווי פריג': אז נבטל את החוק.

איתן כבל: לכן הצעתי נוסח, יחד עם היועצת המשפטית, שהונח בפני בנק ישראל.

<לאה ורון: ומשרד המשפטים.

איתן כבל: ומשרד המשפטים כמובן.

איתן כבל: קיימנו מספר רב של דיונים שבסופם הגענו להבנות.

איתן כבל: לפעמים לא קל היה, אני אגיד את זה.

איתן כבל: אני לא מתכוון חס וחלילה לפגוע, אני רוצה לעשות את עבודתי, אני עושה אותה, משתדל שהיא תהיה ביושר ובידיים נקיות.

איתן כבל: כשליח ציבור אני אומר זאת.

איתן כבל: הבאנו לכאן מסמך חדש שאני רוצה שהוא יהיה חלק בלתי נפרד מהחוק.

איתן כבל: גברתי, אם תוכל, תציג את זה בפנינו.

עיסאווי פריג': איזה סעיף זה אמור להיות?

איתן כבל: סעיף 15א.

איתן כבל: הממונה על הפרטיות.

עיסאווי פריג': יימחק מה שכתוב?

איתן כבל: זה מה שיש.

<אתי בנדלר: הצעת הממשלה הייתה רזה יותר - -

איתן כבל: לא צריך להזכיר להם את זה.

<אתי בנדלר: - - והיושב ראש דרש לעבות את ההצעה הזאת.

יעקב פרי: 15א.

<אתי בנדלר: "מינוי ממונה על הגנת הפרטיות ותפקידיו".

<ארז קמיניץ: לא זה.

איתן כבל: כן, זה.

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: מה שחולק.

עיסאווי פריג': מה שחולק.

עיסאווי פריג': ממונה על הגנת הפרטיות.

<אתי בנדלר: "(א) הנגיד ימנה ממונה על ממונה על הגנת הפרטיות והוא יהיה עובד בנק ישראל;".

<אתי בנדלר: כאן כבר מצביעים על הבכירות שלו כי המינוי הוא מינוי של הנגיד.

איתן כבל: סידרתי לכם תקן.

עיסאווי פריג': תקן חדש.

איתן כבל: בוא נגיד שהם לא אוהבים את התקן הזה.

<אתי בנדלר: "(ב) ואלה תפקידי הממונה על הגנת הפרטיות:".

<אתי בנדלר: – זה לא הנוסח.

<אתי בנדלר: אני אקרא את הנוסח שהופץ ואני אקרא גם את התיקונים המוצעים בנוסח הזה.

עיסאווי פריג': למה חזרתם בכם?

עיסאווי פריג': למה?

איתן כבל: לא חזרתי כי אני המצאתי את זה.

איתן כבל: אני לא יכול לחזור ממה שהמצאתי.

איתן כבל: באתי במשא ומתן בתוף התהליך הזה ויש דברים שהחלטתי ללכת לקראת בנק ישראל.

איתן כבל: זה כל הסיפור.

איתן כבל: בסוף, הממונה על המאגר הוא כפוף לנגיד או לנגידה ובסופו של עניין הוא מקבל את המעמד שלו – אני תכף אתייחס לזה אחרי שנקריא – ואנחנו נותנים לו סל של מטלות שלא היה קיים בכלל.

עיסאווי פריג': שיהיה לו.

עיסאווי פריג': אז מה?

עיסאווי פריג': בסדר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, קודם כל, ברכות על ההצעה הזאת.

דב חנין: אני הגעתי לדיון הזה בעיקר כדי להצביע פעם אחת בעד משהו בחוק הזה כי אני מתנגד לכל החוק, אבל לפחות לדבר אחד להצביע בעד.

עיסאווי פריג': אתה הולך להצביע בעד?

דב חנין: רק בעד הממונה.

דב חנין: בעד הממונה.

דב חנין: בכל זאת, אדוני, כהסתייגות אם אדוני לא יכול לקבל את זה, אני מבקש להאיר את הנוסח של "להנחות".

דב חנין: אם זה לא יתקבל שזה ירשם כהסתייגות למליאה.

עיסאווי פריג': אני מצטרף לדב כהסתייגות בסוגה.

<רני נויבואר: להתייחס, אדוני?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אין צורך.

<לאה ורון: בשלב הזה צריך להצביע על ההצעה.

<לאה ורון: אם היא מתקבלת - - -

איתן כבל: נכון, נכון.

איתן כבל: חברים, אני מעלה את הסעיף הזה להצבעה.

<אתי בנדלר: את פסקה (1)?

איתן כבל: את פסקה (1).

איתן כבל: מי בעד סעיף (1)(א) הממונה?

<לאה ורון: ההצבעה כרגע היא על סעיף (1)(א).

<אתי בנדלר: סעיף (1), סעיף קטן (א).

<דן חי: אפשר להגיד משהו על (1)(א)?

עיסאווי פריג': בעד, הלאה.

איתן כבל: מה להגיד?

<דן חי: שהוא יהיה עובד משרד המשפטים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אתה לא יכול לחזור בך מדבריך.

איתן כבל: אתה רצית שזה יהיה מכרז פתוח.

<דן חי: תמיד אמרתי עובד משרד המשפטים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: לא.

<דן חי: תקרא את הפרוטוקולים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני אזכיר לך, דן, אתה העלית ואמרת: שכל אחד יוכל לגשת.

איתן כבל: לכן הוספנו - - -

עיסאווי פריג': אלה סודות מחדר ההלבשה.

עיסאווי פריג': זהו.

<דן חי: שבסופו של דבר שהוא יהיה עובד משרד המשפטים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה לא.

<אתי בנדלר: במשרד המשפטים יש לך את רמו"ט ויש לך - - -

איתן כבל: חברים, אי אפשר להפוך את החוק לחוק של משרד המשפטים, עם כל הכבוד.

איתן כבל: מי בעד (1)(א)?

איתן כבל: ירים את היד.

איתן כבל: בעד סעיף (1)(א) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: סעיף (ב)

<אתי בנדלר: "(ב) תפקידי הממונה על הגנת הפרטיות יכללו את אלה:".

<רני נויבואר: "בין השאר".

איתן כבל: לא.

איתן כבל: "יכללו את אלה".

איתן כבל: אין "בין השאר".

<רני נויבואר: גם אם הוא יעסוק בהגנת הפרטיות ובעוד עשרה דברים, יכול להיות שהוא יתעסק בהגנת הפרטיות וזה יהיה בין השאר.

איתן כבל: אני רוצה - - -

<אתי בנדלר: יכללו את אלה - זה לא יסתור את זה - - -

איתן כבל: חברים יקרים, זה יהיה בלי התוספת.

<אתי בנדלר: "(1) לייעץ למנהל המאגר בנושא יישום הוראות חוק הגנת הפרטיות והנחיות רשם מאגרי המידע, בכלל זה הגדרת מידע כמידע לא מזוהה;".

<אתי בנדלר: כבר אנחנו רואים כאן הפרדה - - -

איתן כבל: נכון.

עיסאווי פריג': ההסתייגות שלנו להשאיר את המילה "להנחות".

איתן כבל: אני מציע כנוסח הוועדה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד סעיף (1) – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: "(2) לייעץ לממונה - - -

<לאה ורון: הסעיף אושר, וחברי הכנסת חנין עיסאווי - - -

<אתי בנדלר: רשמתי הסתייגות.

<אתי בנדלר: לא לדיבור – מהותית.

איתן כבל: לא לדיבור?

איתן כבל: מהותית?

איתן כבל: – בבקשה.

<אתי בנדלר: "(2) לייעץ לממונה בנוגע לבירור תלונות ציבור בעניין פגיעה בפרטיות;".

איתן כבל: מי בעד?

יעקב פרי: לייעץ לממונה - - -

דב חנין: אני הייתי מציע פה, אדוני, שיהיה כתוב "לברר תלונות ציבור בעניין פגיעה בפרטיות".

<רני נויבואר: לברר זה לא התפקיד שלו.

איתן כבל: אתה עכשיו מכניס לנו שינויים בחוק - - -

דב חנין: אני רוצה - - -

<אתי בנדלר: זה מחייב שינוי הרבה מאוד סעיפים כי גם הממונה עצמו הוא מברר תלונות ציבור - - -

איתן כבל: - - - אנחנו נתנו לו את הסמכות לעסוק.

איתן כבל: אין לי בעיה שתכתוב שגנים תלויים יפרחו להם במאגר.

דב חנין: אני בעד.

דב חנין: גנים תלויים במאגר זה אחד מפלאי עולם.

<רני נויבואר: תן לנו להסביר למה אנחנו חושבים שזה צרך להיות "לייעץ".

<רני נויבואר: הסיבה שאנחנו חושבים שצריך להיות "לייעץ" היא כי יש כמה פונקציונרים בחוק.

<רני נויבואר: כל אחד צריך להתעסק בתחום השיפוט שלו.

<רני נויבואר: יש את הרגולטור, הוא הממונה, הוא צריך לשמור על הפרטיות של הלקוחות ולהגן עליהם צרכנית.

<רני נויבואר: זה תפקידו.

<רני נויבואר: יש את מנהל המאגר.

<רני נויבואר: הוא צריך לדאוג שהמאגר הזה לא ייפרץ, שלא יקרה לו כלום, שיעבוד כמו שעון ויעבוד לפי החוק.

<רני נויבואר: זה מה שהוא צריך ועוד עשרה דברים אחרים.

<רני נויבואר: יש את הממונה על הגנת הפרטיות שצריך לקדם את הנושא של הגנת הפרטיות כפי שיכתבו את שמו כאן.

<רני נויבואר: אם אתה כותב שהתפקידים שלו הם תפקידים של מנהל המאגר או תפקידים של הממונה אז אתה מפחית מהתפקידים שנתת לממונה.

<רני נויבואר: לממונה נתנו סמכות מאוד רחבה לבירור תלונות ציבור.

<רני נויבואר: אם התפקיד שלו זה להנחות ב-50% מהקיבולת של הפעילות של הממונה השני, הממונה הרגולטור, או לנהל תלונות ציבור, המשמעות היא שאתה משאיר את הרגולטור שלך נכה כי הוא יוכל לטפל רק בביקורת.

<רני נויבואר: כל מה שקשור לתלונות ציבור הסמכות לא תהיה לו בחוק הקנינו את כל הסמכויות לרגולטור ואז המשמעות היא שאתמה מעביר סמכות ממנו הלאה.

<רני נויבואר: הוא צריך לבצע את הסמכויות בהתאם להנחיה שכופה אותו ואתה יוצר אי בהירות בחוק בנוגע לתפקידים.

<רני נויבואר: במקום שהם יעשו כל אחד את תפקידו כולם יהיו עסוקים בהגדרת התפקידים שלהם.

יעקב פרי: זה גם הגיוני.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את סעיף (ב)(2).

עיסאווי פריג': אנחנו יכולים לקחת את - - -

יעקב פרי: עיסאווי תירגע - - -

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף (ב)(2) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה לסעיף (3).

<אתי בנדלר: אני אקרא בר נוסח מתוקן, ברשותכם, אז אני מבקשת את תשומת לבכם.

<אתי בנדלר: "(3) לייעץ למנהל המאגר בנוגע לביצוע סקרים לאיתור סיכונים לפרטיות הלקוחות - - -

<קריאות: איפה זה?

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: אני מקריאה נוסח מתוקן שיושב-ראש הוועדה הסכים לשנות את הנוסח הראשוני.

עיסאווי פריג': מה זה הסכים?

עיסאווי פריג': חילקו לנו ועכשיו חזרתם - - -

איתן כבל: מביאים עכשיו כהצעה - - -

<אתי בנדלר: זו הייתה הצעתן של היושב-ראש ואחרי שהוא התדיין עם נציגי הממשלה, הוא - - -

יעקב פרי: תקריאי לנו את (3).

יעקב פרי: שקט רגע, עיסאווי.

<אתי בנדלר: "(3) לייעץ למנהל המאגר בנוגע לביצוע סקרים לאיתור סיכונים לפרטיות הלקוחות שנתוני האשראי שלהם נמצאים במאגר;".

דב חנין: אני מציע להוסיף את המילה "בדיקות" שיהיה "בדיקות וסקרים" ולא רק "סקרים".

יעקב פרי: אני לא חושב שהיא - - -

<אתי בנדלר: "בנוגע לבדיקות וביצוע סקרים".

<רני נויבואר: אין בעיה.

יעקב פרי: בדיקות וסקרים – אין בעיה.

איתן כבל: אוקיי, מי בעד עם התיקון והתוספת של ח"כ דב חנין?

איתן כבל: בעד סעיף (ב)(3) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה לסעיף (4).

עיסאווי פריג': אז (3) שחולק לנו נמחק?

יעקב פרי: שונה.

איתן כבל: אם היינו מניחים את הנוסח הזה, אז כל השאלות לא היו נשאלות, אתה מבין?

איתן כבל: אבל לא חשוב, חבל על הזמן.

עיסאווי פריג': סעיף (4).

<אתי בנדלר: במקום "להדריך": "(4) לגבש תכנית הדרכה למי שמועסק בתפעול המאגר בקשר להגנה על הפרטיות;".

<אתי בנדלר: הוא מגבש את תכנית ההדרכה, בנק ישראל יקבע בהתאם לנהלים הפנימיים שלו מי מעביר את ההדרכה בפועל.

עיסאווי פריג': סביר.

יעקב פרי: לדעתי זה עובר.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף (ב)(4) – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: חברים יקרים, העניין ברור, על זה התעקשתי.

איתן כבל: אתה לא מביא אדם כדי שמישהו אחר יעשה.

איתן כבל: מי שאחראי על העניין הזה - - -

יעקב פרי: כבור היושב-ראש, אין בעיה, רוץ לסעיף (4).

איתן כבל: עניתי כבר על שאלה שלא נשאלה.

<לאה ורון: סעיף (5).

<לאה ורון: לדווח לנגיד.

<אתי בנדלר: "(5) לדווח לנגיד אחת לרבעון על הסיכונים והכשלים שאיתר בקשר להגנת הפרטיות במאגר ולהמליץ על הפעולות שיש לנקוט בקשר לכך".

<אתי בנדלר: הממשלה מבקשת להוסיף כאן את המילים: "במשך השנתיים הראשונות אחרי יום התחילה ואחת לשנה לאחר מכן;".

<אתי בנדלר: זאת אומרת שהדיווח הרבעוני יהיה רק במשך שנתיים ואחר כך אחת לשנה.

יעקב פרי: פה את עושה קשר ישיר בין הממונה על הפרטיות לבין הנגיד.

יעקב פרי: איפה הממונה?

<אתי בנדלר: הדיווח הוא לנגיד.

<אתי בנדלר: הנגיד ממנה אותו וכדי לוודא שהדיווחים האלה יילקחו בחשבון ויקבלו את הטיפול הראוי, ההצעה של היושב-ראש היא שהדיווח יהיה ישירות לנגיד.

<אתי בנדלר: הממונה לא אחראי עליו, הוא לא כפוף לממונה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מציע - - -

יעקב פרי: סליחה, דב.

יעקב פרי: יש כאן בסעיפים – אני משתדל להקל – פה הסיפור של לייעץ לממונה, לעשות לממונה וכיוצא בזה, פתאום אתם באים עם סעיף קטן (5), שפה זה - - -

איתן כבל: אני אסביר.

דב חנין: כי יש הפרות, יש כשלים.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני אסביר לאדוני – במושגים שלך יש רכז שטח – אבל בסך הכול, כיוון שהאחריות שלו בסוף היא אל מול הנגיד כי אני רוצה שהסמכות שלו תשאב - - -

יעקב פרי: הנגיד ממנה אותו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: לכן, את הדיווח הכולל הוא נותן לנגיד.

איתן כבל: בעבודה השוטפת הוא פועל אל מול הממונה.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: אם הוא עובד מול הממונה, אז עדיף שמישהו ידאג גם לטפל אחר כך מול הממונה בדברים.

<דן חי: סעיף (5) מדבר על סיכונים וכשלים וסעיף (6) מדבר על פגיעה בפרטיות.

<דן חי: אני חושב שלא כל כך ברור מה ההבדל ביניהם.

<דן חי: אני גם חושב שבסעיף (5) ראוי שהוא ידווח לרשם מאגרי המידע על סיכונים וכשלים.

<דן חי: יש קצת חוסר אחידות בין הסעיפים.

עיסאווי פריג': עוד לא הגענו לזה.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על (5).

<דן חי: מה ההבדל בין סיכונים וכשלים ב-(5)?

עיסאווי פריג': כאן מבוקש רבעון.

עיסאווי פריג': הממשלה רוצה לשנה.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: הרי השנתיים הראשונות – ברגע שהעסק מתחיל – זה גם טורח ציבור.

איתן כבל: בהתחלה רציתי את השנתיים הראשונות כל רבעון כיוון שזה בתוך תהליך.

איתן כבל: אתה לא תתחיל להדפיס פה כל מיני חוברות כמו בכנסת שבחיים שלך לא פתחת חוברת אחת.

עיסאווי פריג': לאור רגישות החוק וחשיבותו, אם אפשר להעביר שנה – כן.

עיסאווי פריג': ם לא, תרשום אותה כהסתייגות מהותית.

דב חנין: רגע, רגע - - -

איתן כבל: אבל זה לא - - -

עיסאווי פריג': לחכות שנתיים לחכות לקבל דוח?

דב חנין: לא.

דב חנין: להיפך, כל רבעון.

<ארז קמיניץ: כל רבעון, ואחרי שנתיים - - -

דב חנין: אחרי שנתיים, כל רבעון.

איתן כבל: בשנתיים הראשונות, כל רבעון הוא מגיש.

עיסאווי פריג': יפה.

איתן כבל: בתום השנתיים, אחרי שכבר ראינו שהעסק רץ ועובד – אז פעם בשנה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך שבנושא הזה לדבוק בנוסח שלך.

דב חנין: אני חושב שאין שום יסוד להנחה האופטימית של הממשלה שאחרי שנתיים ייפתרו בעיות.

דב חנין: להפך, אחרי שנתיים אנחנו נראה כמה המצב חמור.

דב חנין: אני חושב שאנחנו נצטרך, לא דוח רבעוני אלא דוח כל חודש.

דב חנין: אני מוכן להתפשר על דוח רבעוני כרגע.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני מבקש לא לנהל דיון - - -

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני אקצר.

דב חנין: אני מציע להשאיר את זה בנוסח המקורי.

דב חנין: אם אנחנו כולנו נופתע לטובה והממשלה תבוא לכנסת ותראה לנו שאין צורך, תגידו לנו שצריך לבטל את זה.

עיסאווי פריג': הסוגיה הזו די חשובה ומאחר וזה חשוב, דב, אני מציע שנלך על הסכמה.

עיסאווי פריג': תמצא איזו פשרה שלא נגיש עליה - - - אני מבקש.

<אתי בנדלר: ההצעה שלי היא שאחרי שנתיים זה יהיה לפחות אחת לשנה כיוון - - -

איתן כבל: זה מה שאת ואני אמרנו.

<אתי בנדלר: הנגיד או הנגידה יוכלו תמיד לדרוש דיווחים נוספים.

איתן כבל: אני מקבל את הנוסח.

איתן כבל: אני מעלה את ההצעה - - -

<אתי בנדלר: או לפחות אחת לשנה.

עיסאווי פריג': לפחות שנה מהשנה השלישית.

איתן כבל: ודאי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

<דן חי: מה לגבי מה ששאלתי?

איתן כבל: תכף.

<דן חי: מצביע - - -

איתן כבל: אני אפילו לא יודע להגיד שני משפטים במשפט אחד.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד סעיף (ב)(5) – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

דב חנין: הסתייגות.

איתן כבל: הסתייגות לדב.

<אתי בנדלר: איה הסתייגות?

<אתי בנדלר: למחוק את הסיפה?

דב חנין: למחוק את השנתיים.

עיסאווי פריג': אני מצטרף לדב.

יעקב פרי: מרוב הסתייגויות לא נעביר את החוק שנתיים בגללך.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אני זורם אתך.

עיסאווי פריג': אל תגזים.

יעקב פרי: אני צוחק.

<אתי בנדלר: ככל שאני מבינה, פסקה (5) מדברת על דוח סיכונים וכשלים במערכת.

<אתי בנדלר: פסקה (6) מדברת על פגיעה מהותית שהתגלתה וכאן מבקשים דיווח גם לגורם חיצוני שזה רשם מאגרי מידע.

<רוני נויברג: כשיש פגיעה.

<אתי בנדלר: כמובן שמדובר על פגיעה מהותית בפרטיות.

<אתי בנדלר: משנוכח שאירעה פגיעה מהותית בפרטיות.

עיסאווי פריג': ואם יגלה את הפגיעה הזו אחרי רבעון, יחכה שנה?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: יש הבדל.

איתן כבל: לא קשור.

איתן כבל: עיסאווי, (5) זה דוח שאנחנו מגישים אותו.

איתן כבל: הוא שם לא כדי לחכות לתת לכל רבעון כדי לתת דוח.

איתן כבל: כל דבר שהוא רואה, הוא צריך לטפל בו בצורה מידית בלי קשר.

<אתי בנדלר: בנוסח כתוב "וכן אחת לשנה לפחות על פעילותו" דיווח לרשם מאגרי מידע.

<אתי בנדלר: אני מבינה שבנק ישראל מבקשים למחוק את זה?

<שירלי אבנר: - - -

<אתי בנדלר: אז אולי תסבירו מדוע.

איתן כבל: מה זה?

<אתי בנדלר: בסיפא של פסקה (6), "וכן אחת לשנה לפחות על פעילותו" דיווח שנתי לרשם מאגרי מידע – הם לא מעוניינים.

איתן כבל: למה?

<שירלי אבנר: עד כמה שהבנו אין להם צורך דיווח הזה.

<שירלי אבנר: מעבר לזה, אני מזכירה שיש את הדיווחים לכנסת, מן הסתם - - -

<רוני נויברג: הם רוצים את הדיווחים של כנסת.

<שירלי אבנר: - - - אפשר למסור העתקים מאותם דיווחים שיימסרו לכנסת גם לרשם מאגרי המידע.

איתן כבל: מה הבעיה?

<רני נויבואר: רשם מאגרי המידע רוצה את הדיווחים שמוגשים לכנסת.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: מה הבעיה?

<רני נויבואר: אז הנה, זה הסתנכרן.

<שירלי אבנר: אז תקשור את זה שם.

<רני נויבואר: זה שם.

<שירלי אבנר: זה בסעיף אחר, פשוט.

עיסאווי פריג': זה לא מביא לכם עבודה נוספת, אם כך.

<לאה ורון: הם אומרים שאם יש בסוף דיווחים - - -

<רן מלמד: אני בעד להחליף את: "דיווח השנתי על פעילותו" ל: "יקבל העתק מהדיווח לנגיד בסעיף (5) ".

<רן מלמד: חשוב לרשם שיהיו לו הנתונים שדווחו לנגיד בסעיף (5).

איתן כבל: יש בזה שכל.

<אתי בנדלר: בפסקה (5) לדווח לנגיד ולרשם מאגרי מידע?

<רן מלמד: אחד משהשניים.

<רן מלמד: או לפצל או - - -

<שירלי אבנר: למה צריך לתת - - -

איתן כבל: מרוב שכולם מדברים פתאום נהיה כל דבר בנייה של מגדל.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אלה דברים הכי פשוטים, וזה אומר וההוא מוסיף – לא הבנתי כלום.

איתן כבל: יש את דיווח לנגיד, זאת החובה.

איתן כבל: אני מבקש שעותק מהדיווח לנגיד, כמו שהוא מועבר לכנסת, יועבר לרשם.

איתן כבל: מה הבעיה?

<שירלי אבנר: יש הבדל בין הדיווח לנגיד של פסקה (5) לבין הדיווח לרשם מאגרי המידע כשהוא נוכח שראה פגיעה מהותית בפרטיות.

<שירלי אבנר: אלה דברים שונים לגמרי.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: מסכים אתך.

<שירלי אבנר: בפסקה (5) מדובר - - -

איתן כבל: הבנתי, בואי נתקדם ל-(6).

איתן כבל: הלאה.

<שירלי אבנר: למה מהדברים אתה רוצה שאני אתייחס?

איתן כבל: ל-(6).

<שירלי אבנר: אנחנו לא חושבים שזה נכון למסור דיווחים כאלה לרשם מאגרי המידע על הפעילות בגלל שכך או כך יימסרו דיווחים לכנסת.

<שירלי אבנר: עד כמה שאנחנו מבינים גם אין להם צורך בדיווחים האלה בשוטף.

איתן כבל: הבנתי, סליחה, גברתי - - -

<שירלי אבנר: אני רק אשלים את הדברים - - -

<רן מלמד: מה יש לכם - - -

<שירלי אבנר: אם יש את הסעיף שיימסרו לכנסת או למקום אחר, אנחנו מציעים - - -

<אתי בנדלר: אולי רק תפרטי איזה דיווח לכנסת יימסר בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על דיווח כללי על הממונה על הפרטיות - - -

<שירלי אבנר: אנחנו מבינים שרוצים מאתנו דיווח על הפעילות של הממונה כדיווח לכנסת.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: השאלה היא אם במסגרת הדיווח הזה, אתם תדווחו על פגיעות מהותיות שהוא איתר או על כשלים וכולי?

<שירלי אבנר: לא חושבים שזה נכון לעשות את זה כדיווח לכנסת ולכן אני מבקשת עוד פעם - - -

איתן כבל: אני רוצה להבין, סליחה, הבעיה שלכם היא בהיררכיה, שמבחינת

איתן כבל: כם רשם מאגרי המידע - - -

<שירלי אבנר: הוא פונקציה חיצונית.

איתן כבל: הוא פונקציה חיצונית.

איתן כבל: הבנתי.

<לימור שמרלינג מגזניק: אני רוצה לחדד ולהגיד מה תפיסתנו.

<לימור שמרלינג מגזניק: רשם מאגרי מידע מפקח על מאות אלפי גופים במשק.

<לימור שמרלינג מגזניק: לקחנו תפקיד מאוד משמעותי כאן בחוק הזה והמאגר הזה הוא מאגר מאוד משמעותי, אבל יש לנו גם תפקידים משמעותיים במאגרים אחרים.

<לימור שמרלינג מגזניק: מתודולוגיית העבודה והפיקוח שלנו היא כזו שאנחנו חייבים לגבש כל הזמן קריטריונים ומדיניות על פי מה אנחנו מתערבים ועל פי מה אנחנו לא מתערבים.

<לימור שמרלינג מגזניק: סיכונים וכשלים שיאתר הממונה על הגנת הפרטיות בתוך בתוך בנק ישראל וידווח עליהם לנגיד, ברמה של רבעון בוודאי, הם ליקויים שטוב שגוף בעל מאגר אחראי מזהה אותם, מטפל בהם בעצמו ובמירכאות סוגר אותם בתוך הבית משום שזו פעילות מניעתית.

<לימור שמרלינג מגזניק: אני לא חושבת שרשם מאגרי המידע יתערב ברמה כזו מפורטת ובכזאת רזולוציה בנעשה במאגר ברמה רבעונית.

<לימור שמרלינג מגזניק: לעומת זאת, אירוע שכבר התממש, אירוע פגיעה בפרטיות מהותי, הוא אירוע שחשוב לנו לדעת עליו ויש לנו סמכויות, אני מזכירה לכל אורך הדרך, לדרישת ידיעות ומסמכים ולכניסה ולבירור בכל מצב שנחשוב שיש אינדיקציה לתקלות או לדברים שמצדיקים הערבות.

<לימור שמרלינג מגזניק: אבל עדיין צריך להשאיר לבנק ישראל מרווח של לקחת אחריות על עצמו ולטפל - - -

<דן חי: אבל איך תהיה לכם אינדיקציה?

<דן חי: לפעמים אתם לא יודעים.

<דן חי: אם הוא ידווח לכם - - -

<לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו מקבלים דיווח על אירועים ועל תקלות.

<לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו מקבלים - - -

רועי פולקמן: ההבדל הוא בין אירועים לבין דוח שיישב – הרי הם לא יודעים להתמודד.

איתן כבל: העניין ברור.

<רן מלמד: החשש הוא שהדוח שיועבר לנגידה בנושא סיכונים וכשלים יישאר במחשכים ולא יראה אור יום לאף אחד ולכן צריך להבהיר בצורה חד-משמעית שהוא יוצא לעוד מקום אחד.

<דן חי: אולי לוועדת הכלכלה.

<רן מלמד: אתם רוצים להגדיר אותו שיהיה בממ"מ?

<רן מלמד: אז תשימו בממ"מ.

<רן מלמד: באיזשהו מקום שהוא יהיה מחוץ ללשכה של הנגיד.

<דן חי: ולוועדת הכלכלה.

איתן כבל: רן וחברים יקרים, שמתי בפינה את בנק ישראל בהמון דברים.

איתן כבל: אני לא יכול להעמיד מערכת כל הזמן.

איתן כבל: אולי אני אעמוד ליד הדלת של נגידה?

איתן כבל: אולי הי יצאה לרגע ומחקה משהו ותלשה דף?

איתן כבל: בשורה התחתונה, אי אפשר לחיות במרחב כשכל הזמן אתה לא סומך על אף אחד.

איתן כבל: אנחנו יודעים בחקיקה לבנות אותה כך שהיא יודעת לתת את המקסימום.

איתן כבל: מי שעובר עבירות, מי שגונב, בסוף גם ייתפסו אותו.

איתן כבל: אני יודע לשים את הפלטפורמה.

איתן כבל: אני חושב בניתי פה יחד עם החברים משהו לא רע, כשהגברת מרשם מאגרי המידע ששמה לימור – אמרתי לך שזה לא אישי, את שמה לב שזה לא החלק החזק שלי – מה שלימור אומרת, מניח את דעתי בעניין.

איתן כבל: אני קורא לחברים שלי גם בעניין הזה להצטרף.

איתן כבל: זה לא היום הרת עולם, זה לא כל דבר.

איתן כבל: את הדברים החשובים הנחנו על אדני ברזל.

עיסאווי פריג': מה בסוף ההצעה?

איתן כבל: קדימה.

<אתי בנדלר: לדווח לרשם מאגרי המידע לכשנוכח שארעה פגיעה מהותית בפרטיות.

איתן כבל: מאה אחוז.

עיסאווי פריג': יענו באים לקראת בנק ישראל?

רועי פולקמן: כל אירוע ידווחו.

איתן כבל: מי בעד, עם התיקון?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד סעיף (ב)(6) – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: פסקאות (7) וסעיף קטן (ג), בנק ישראל ומשרד המשפטים מבקשים למחוק, אדוני.

איתן כבל: נא להסביר.

<רוני נויברג: אנחנו מבקשים להשמיט את פסקה (7) כי היא עוסקת בניהול חקירות ובכלל זה לחקור את כל מי שמועסק בתפעול המאגר.

<רוני נויברג: סמכות לחקירות במדינת ישראל מוקנית לגופים מאוד יחידי סגולה: המשטרה, בעלי סמכויות פליליות.

<רוני נויברג: כשמנהלים חקירה צריך משאבים, צריך לדעת, צריך לעבור הכשרה.

<רוני נויברג: זה דבר מאוד מאוד מורכב ואנחנו לא - - - פונקציונר בבנק ישראל.

איתן כבל: את (7) הבנתי.

איתן כבל: ו-(ג), מה זה אומר?

<רוני נויברג: זה עניין של בנק ישראל.

איתן כבל: קודם כל, לגבי (7) אני מקבל את עמדתכם.

איתן כבל: לגבי (ג) יש לי בעיה.

איתן כבל: אני רוצה הצהרה אל הפרוטוקול: אנחנו חיים בתוך עולם שאנחנו מכירים אותו.

איתן כבל: אני מדבר אליכם עכשיו, אין לי בעיה שתגידי לו, באמת.

איתן כבל: אני לא רוצה, חס וחלילה, שלא תצליחי להגיד לו את מה שאת רוצה.

איתן כבל: אני לא ציני.

איתן כבל: בבקשה, אני רוצה שתקשיבו לי עכשיו.

איתן כבל: את (7) אני מקבל שזו באמת לא סמכות שנותנה לי פה, נתונה לנו לתת את זה.

איתן כבל: לגבי (ג), אני אקריא אותו: "אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכות הנגיד להטיל על הממונה על הגנת הפרטיות תפקידים אחרים בבנק ישראל ובלבד שהם נוגעים להגנת הפרטיות בבנק.

איתן כבל: ".

איתן כבל: תראו, את זה אני לא מוכן להוריד, אסביר לכם גם למה.

איתן כבל: אני לא מתכוון לחוקק חוק או להטיל סמכות על מישהו שיקבל שכר ובסוף הוא יהיה קמרשלור"ה.

איתן כבל: אני אומר לכם שבלי סעיף (ג) שכתוב ברור, אנחנו מייצרים תקן לקמרשלור"ה.

איתן כבל: פעם ראשונה יהיה תקן לקמרשלור"ה ברור.

רועי פולקמן: - - -

עיסאווי פריג': אתה מזכיר לי - - -

<ארז קמיניץ: קצין מטבח ראשי שאומר ליוסיפון מה לעשות ובא רק לטעום.

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: בדקתי את זה בשני מילונים.

<אתי בנדלר: לא האמנתי כשקראתי את הראשון.

עיסאווי פריג': אבל צריך לעדכן את שרת התרבות.

איתן כבל: אני ברשותכם אסביר.

איתן כבל: החוק יכנס לתוקף - - -

עיסאווי פריג': איתן, אנחנו אתך תצביע על זה.

איתן כבל: תן לי שנייה.

עיסאווי פריג': זה משכנע.

איתן כבל: יבוא הנגיד הבא.

איתן כבל: אני אומר לכם, לא כולם עם אותו צבע, לא כולם עם אותה תפיסה, לא כולם עם אותה מחשבה.

איתן כבל: יש כאלה שעניינים אחרים יותר חשובים להם במאגר.

איתן כבל: ואז הוא אומר לו: אח שלי, יש בעיה עם הסיכות בחדר של השדכנים, חשוב לסדר אותם, זה חשוב למאגר.

איתן כבל: אחר כך יגידו לו: לך תהיה אחראי על הדפים, תאטום אותם כדי שלא יראה אותם מישהו כי זו יכולה להיות פגיעה בהגנת הפרטיות.

איתן כבל: בסוף הוא יתעסק בכל ורק בדבר אחד הוא לא יתעסק: בעבודה שלו.

איתן כבל: תמיד למדתי בחיים שלי, כולל הפרטיים, שיש דברים חשובים ובכל רגע יש דברים עוד יותר חשובים.

איתן כבל: אתה עושה משהו חשוב, אתה קורא לעוזר שלך ואומר לו: תשמע, עכשיו תעזוב את הכול.

איתן כבל: אז הוא אומר אוקיי.

איתן כבל: ופתאום אתה קורא לו: תעזוב עוד פעם את ה כול ותלך לזה.

איתן כבל: ואז בדבר אחד הוא לא יתעסק.

איתן כבל: אני מתעקש על סעיף 7(ג).

איתן כבל: מנקודת המבט שלי אנחנו עוזרים למערכת כדי לעשות את עבודתה.

איתן כבל: כי אם לא, אני אומר לכם, כל זה, גברתי, אני יכול לקרוע אותו ולזרוק אותו לגריסה.

עיסאווי פריג': יאללה, קדימה, נעביר.

יעקב פרי: מי מתנגד לסעיף?

עיסאווי פריג': מי מתנגד?

עיסאווי פריג': אנחנו אתך.

<אתי בנדלר: הממשלה ובנק ישראל.

איתן כבל: הערות, יש?

<אתי בנדלר: אולי שהם יסבירו - - -

עיסאווי פריג': - - - נאשר את (ג).

<שירלי אבנר: אני רק רוצה להגן - - -

איתן כבל: כל מה שאת אומרת, את אומרת על דעתך בלבד כי את לא זו שתתני לו את ההוראות.

<אביטל סומפולינסקי: אולי היא תהיה הנגידה יום אחד.

<שירלי אבנר: אני רק רוצה להגן על - - - של בנק ישראל.

<שירלי אבנר: זה שמופיע בסעיף קטן (ג) שכל תפקידו יהיה רק הגנת הפרטיות, זה לא מה שיגרום לנו לכבד את ההוראה הזו ולכבד את התפקידים שלו.

<שירלי אבנר: האמת שגם לא היינו צריכים - - -

דב חנין: אתם מציעים לנו לחזק את ההוראה עוד יותר?

דב חנין: אין בעיה, יש לנו - - -

<שירלי אבנר: לא.

<שירלי אבנר: אני רק אומרת שהדברים שנאמרו כאן זה שאם לא יהיה את סעיף קטן (ג), אנחנו לא נכבד את זה וניתן לו לטפל בסיכות.

<שירלי אבנר: חס וחלילה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני רוצה להסביר.

דב חנין: יכול להיות שהניסוח לא מספיק חד.

דב חנין: צריך לחדד אותו.

איתן כבל: דב, תודה.

איתן כבל: אני לא מתכוון להתעכב על כל דבר ודבר.

איתן כבל: אין לי זמן, אין לנו זמן.

איתן כבל: אני רוצה לסיים, אם לא את כל החוק, אז את רובו המכריע ואני עדיין פה מוצא את עצמי כאילו אני ביום הראשון של הדיונים.

איתן כבל: הנחתי בפני החברים את התיקון.

איתן כבל: את התיקון הזה אני מעלה להצבעה.

עיסאווי פריג': מבטלים את (7) ואשרים את (ג).

דב חנין: אני מקבל את ההסבר של נציגי המדינה בעניין החקירה.

דב חנין: זה באמת לא מתאים.

דב חנין: אבל אני מציע להוסיף סמכות לתשאל את כל מי שמועסק בתפעול המאגר, ואם היא לא מקובלת – תירשם כהסתייגות.

<רוני נויברג: מה זה לתשאל - - -

איתן כבל: חברים, זה אותו דבר.

איתן כבל: אז אני מעלה להצבעה – (7) ירד – אני מעלה להצבעה את (ג), תמצאו איך אתם מכניסים אותו פה.

<אביטל סומפולינסקי: - - -

איתן כבל: צודקת.

איתן כבל: חשבתי שזה תחת (7).

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד סעיף (ג) – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה

עיסאווי פריג': עכשיו הגענו למעניין.

<אתי בנדלר: סעיף 16.

<לאה ורון: צריך לעשות הפסקה

עיסאווי פריג': קח חמש דקות הפסקה.

דב חנין: אני מציע למחוק הסתייגויות חלופיות, גברתי, את כל הסעיפים הקטנים - - -

איתן כבל: חברים, סליחה.

איתן כבל: השעה רבע לשמונה, בשמונה אני מתחיל.

איתן כבל: תודה.

עיסאווי פריג': בשמונה אנחנו כאן.

עיסאווי פריג': זה הסעיף.

עיסאווי פריג': אם אתה עובר את 16, סיימת את החוק.

איתן כבל: אני מודיע לכם.

איתן כבל: אין הרצאות.

איתן כבל: מי שמרצה, אני עוצר אותו ומצביע.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: חברים, אני פותח את הישיבה אני רוצה להודיע הודעה אחת טובה ואחת רעה.

דב חנין: הטובה היא ששר האוצר החליט - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: בבקשה, דן.

איתן כבל: הישיבה התחדשה.

איתן כבל: ההודעה הטובה היא שברבע לתשע אני עוזב אתכם, והרע – שפרי נשאר פה עד שהכול מסתיים.

עיסאווי פריג': הוא רגיל לזה.

עיסאווי פריג': עד שיתיש אתכם.

איילת נחמיאס ורבין: פרי, אמרת לי שאתה עייף בבוקר.

עיסאווי פריג': הוא רגיל לזה.

עיסאווי פריג': עד שיתיש אתכם.

דב חנין: פרי נשאר עד פורים.

דב חנין: לא אחרי פורים.

איילת נחמיאס ורבין: כבל, יש לי גם בשורה טובה ובשורה רעה.

איילת נחמיאס ורבין: פגשתי עכשיו את השרה שקד כי הייתי צריכה להתנצל שאני צריכה להיות דגימה ולרוץ, והסברתי לה באיזה מצב אנחנו נמצאים בחוק נתוני אשראי.

איילת נחמיאס ורבין: היא מאוד מתפעלת.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אני מציעה שאתה יכול לדבוק בשעה שתכננת כי היא המומה.

עיסאווי פריג': ממה?

איילת נחמיאס ורבין: המומה מזה שאנחנו בשלב הזה.

איתן כבל: לדעתי, היא לא יודעת מה זה החוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: היא אמרה לי: זה חוק שלי, זה החוק שלי.

איתן כבל: זה חוק של משרד המשפטים.

איתן כבל: השאלה אם היא יודעת מה כתוב - - -

איילת נחמיאס ורבין: יואל ורני לא מספרים מה קורה.

איתן כבל: יואל ממדר אותם - - -

איילת נחמיאס ורבין: יואל ורוני ממדרים אותם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה להזכיר, הגענו לסעיף 16 שהוא סעיף ליבה.

איתן כבל: כשנסיים אותו, ואני מתכוון לסיים אותו, אפשר אחר כך את שאר הדברים להתקדם אתם ללא בעיות מיוחדות.

<בנדלר אתי: רוני אולי תציגי את זה?

<בנדלר אתי: אנחנו מדברים על סעיף 16(א).

<בנדלר אתי: סעיף 16(ב) אושר, כנ"ל (ג) אושר ו-(ד) גם אושר.

<בנדלר אתי: את (ה) צריכים לאשר.

עיסאווי פריג': מה (ה)? 4, לא?

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תעקוב אז תראה.

עיסאווי פריג': אנחנו ב-(א), לא?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני רק אומרת שלא צריכים לאשר את כל סעיף 16 אלא סעיפים קטנים.

<אתי בנדלר: נתחיל עם (א).

<רוני נויברג: "העברת נתוני אשראי למאגר בידי מקורות המידע 16.

<רוני נויברג: (א) מקורות המידע המפורטים להלן יעבירו למאגר נתוני אשראי לשם הכללתם במאגר: (1) כונס הנכסים הרשמי; (2) לשכות ההוצאה לפועל; (3) בנק ישראל; (4) בית המשפט; (5) חברת חשמל; (6) בנק הדואר; (7) תאגיד בנקאי; (8) מנפיק כרטיס חיוב; (9) מקור מוסמך כפי שקבע הנגיד בהסכמת השר ושר האוצר ולפי הצעת אחד מהם.

<רוני נויברג: ".

<בנדלר אתי: תסבירי את הנושא של מקור מוסמך כי אני חושבת שזה - - -

<אביטל סומפולינסקי: זו הייתה החלטה של הוועדה.

<אביטל סומפולינסקי: יש כאן יישום של החלטה של הוועדה - - -

<רוני נויברג: - - - הצעות לנוסחים בעקבות החלטת הוועדה שבקשה להעביר ולקבוע שמקורות מוסמכים שהם נותני אשראי שאינם תאגיד בנקאי - - -

יעקב פרי: חוץ-בנקאיים.

עיסאווי פריג': למה - - -

איתן כבל: תנו להם לסיים, אנחנו רוצים להתקדם.

עיסאווי פריג': למה אתה לחוץ, איתן?

עיסאווי פריג': למה - - -

איתן כבל: אני לא לחוץ.

איתן כבל: עיסאווי, אתה לא יכול להעיר לה על מה שהיא עוד לא אמרה.

עיסאווי פריג': שנייה, תזרום.

איתן כבל: בבקשה, אני רוצה לזרום.

<רוני נויברג: מי זה מקור מוסמך?

<רוני נויברג: זה נותן אשראי שאיננו תאגיד בנקאי, מנפיק כרטיס חיוב ואיננו חברת החשמל ושהוא גורם שמוסמך לתת כי הוא מנהל רשומות מוסדיות שזו בסך הכול דרישה נמוכה.

<רוני נויברג: לכן, תאגיד בנקאי מופיע כאן בצורה מפורשת.

<רוני נויברג: מנפיק כרטיס אשראי מופיע, כרטיס חיוב מופיע כאן בצורה מפורשת וגם חברת חשמל.

<רוני נויברג: למעשה, כל היתר, מהם יכול הנגיד, בהסכמת השר, במנגנון הזה להוסיף - - -

איילת נחמיאס ורבין: חברת ביטוח שנותנת הלוואות - - -

יעקב פרי: כן, זה חוץ-בנקאי.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, למה לא להגיד - - -

עיסאווי פריג': למה לא להגיד?

איילת נחמיאס ורבין: למה לא להגיד בצורה מפורשת?

איילת נחמיאס ורבין: למה ללכת סחור סחור?

<רוני נויברג: מה ההצעה המפורשת?

יעקב פרי: חברי הכנסת רוצים שיהיה כתוב "תאגיד חוץ-בנקאי".

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: סליחה, חברים.

<רני נויבואר: תאגיד חוץ-בנקאי זה בדיוק ההגדרה של מקור מוסמך.

עיסאווי פריג': למה לא - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא.

<רוני נויברג: כן.

<רוני נויברג: תקראו את ההגדרה של מקור מוסמך: נותן אשראי, למעט תאגיד בנקאי, מנפיק כרטיס חיוב וחברת חשמל.

עיסאווי פריג': ולמה זה צריך להיות - - -

<רוני נויברג: הם מופיעים בנפרד אז אני לא צריכה, לא את התאגיד, לא את המנפיק ולא חברה.

<רוני נויברג: כל היתר זה מקור מוסמך.

איתן כבל: רן, בבקשה.

<רני נויבואר: אפשר לכתוב פה גוף חוץ-בנקאי אבל אז צריך להגדיר אותו כמקור מוסמך.

<רן מלמד: אני רוצה לדבר על פשוט וברור ולכן אני רוצה להציע הצעה חלופית להצעה הזאת.

<רן מלמד: ההצעה שאני מציע היא שבמקום סעיף (9) בצורה שהוא מופיע, יופיע "נותן אשראי שאינו תאגיד בנקאי שהיקף עסקאות האשראי שלו עולה בשנה על סכום שייקבע בתקנות שיתקין השר.

<רן מלמד: התקנות כאמור בסעיף קטן זה יותקנו בתוך שנה מיום אישור החוק.

<רן מלמד: ".

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לאדוני שהנושא הזה כבר עלה.

איתן כבל: העלינו אותו והחלטנו לומר את הדברים בצורה יותר ברורה.

<אתי בנדלר: גם יותר רחבה.

איתן כבל: יותר רחבה.

איתן כבל: כבר קיימנו את הדיון הזה וראינו בו שההצעה של התקרה סוגרת ולא פותחת - - -

<רן מלמד: אפשר לעשות את זה בלי הסגירה.

<רן מלמד: אפשר לעשות את הנוסח הזה בלי הסגירה של - - -

איילת נחמיאס ורבין: רגע רן.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך לאיזה עניין זה נכון, דווקא במה שהזכירה קודם רני ב- peer to peerבכל ה- credit unions שזה דבר שאנחנו רוצים לעודד אותו.

איילת נחמיאס ורבין: דווקא לעניין הזה יש הרבה היגיון בתקרה.

איילת נחמיאס ורבין: בגופים סגורים שהלווה והמלווה הם חלק מאותו גוף ואלה גופים קטנים שנמצאים בראשית היצירה הראשונה שלהם - - -

<רן מלמד: שנה ראשונה – יש להם עוד זמן.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף אנחנו מדברים על גופים די גדלים וחזקים, אנחנו מדברים על גופים מוסדיים.

איתן כבל: זה לפתוח את הדיון מחדש, כאילו לא היינו פה.

איתן כבל: חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר, פרי, קיימנו על זה את אחד הדיונים הכי ארוכים שהיו כאן.

איתן כבל: לא חוזרים עכשיו לאחור.

איתן כבל: הגדרנו שאנחנו רוצים את הגופים החוץ- בנקאיים כחלק - - -

עיסאווי פריג': אז שיהיה כתוב.

איילת נחמיאס ורבין: אז למה - - -

איתן כבל: זה מה שהבהרנו.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה כתוב בצורה שכזו.

איתן כבל: לא רציתי להתערב, רציתו לומר את זה לפני כן שיהיה ברור, כי בהסכמה, וההוא ידבר עם ההוא - - -

עיסאווי פריג': בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איתן כבל: חברים, תודה שאתם עוזרים לי.

איתן כבל: אני מבקש שזה יהיה כתוב בצורה כזו שיובהר למי שעוסק בעניין שלא בעוד כמה שנים יגיד: תשמע, לא יודע מה, תוציא אותם.

איתן כבל: אנחנו רואים, גברתי, חשיבות מאוד גדולה שהשוק כולו יהיה חלק מזה.

<בנדלר אתי: אני רוצה להשלים את ההצגה של הדברים על ידי רני.

<בנדלר אתי: יש סעיף אחר שאנחנו נגיע אליו, אני מקווה עוד היום, על תקנות חובה.

<בנדלר אתי: לפי איזה סעיפים יש להתקין תקנות ולפעמים גם נאמר תוך איזה פרק זמן.

<רוני נויברג: זה כבר כתוב בהצעה.

<בנדלר אתי: לגבי הפסקה הזאת, פסקה (9), מקור מוסמך וכולי, באותו סעיף שאני מדברת עליו יש הוראה שתקנות אלה יובאו לאישור הוועדה בתוך שנה.

<בנדלר אתי: עדיין אנחנו צריכים לברר אם זה שנה מיום פרסום החוק או מיום כניסת החוק לתוקפו.

<בנדלר אתי: אבל מדובר בתוך שנה וזה מופיע במפורש בסעיף הזה שנדון בו בהמשך.

איתן כבל: אני רוצה להבין, גברתי, כדי שדעתם של חברי הכנסת תנוח, האם מבחינת הנוסח כפי שזה כתוב, המשמעות היא שהגופים החוץ-בנקאיים - - -

<בנדלר אתי: לא כל הגופים החוץ-בנקאיים אלא גוף חוץ-בנקאי יכול להיות מקור מוסמך שחובה עליו להיכלל במאגר, כפוף למה שייאמר בתקנות.

עיסאווי פריג': כתוב יותר.

עיסאווי פריג': אנחנו גם יודעים לקרוא.

עיסאווי פריג': כתוב: בהסכמת השר ושר האוצר או לפי הצעת אחד מהם.

עיסאווי פריג': למה זה לא כתוב - - -

איתן כבל: בכל מקרה זה חובה שיגיע אלינו.

איתן כבל: זה מגיע חזרה לוועדה.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, לא נחה דעתי.

איתן כבל: לא לכך כיוונו כשהבאנו את הדברים.

יעקב פרי: נכון.

<רני נויבואר: אדוני, אז נציע אולי נוסח יותר טוב.

איתן כבל: הניסוח כאן אם זה בזה ובזה – את רוצה שאני אתן לך עבודה כמה בחוק יש סעיפים, בחוקים קיימים כבר שנים על שנים, ועד היום השרים לא הגיעו להסכמות.

איתן כבל: על דירקטוריון הם לא מסוגלים להגיע להסכמות שזה מצריך את שני הווקטורים האלה שהם כוחות.

איתן כבל: כל אחד יש לו את האינטרסים שלו ופתאום הנאווי ילחץ על ההוא - - -

רועי פולקמן: יש כאן אמירה שאומרת שלא רוצים באופן גורף ואוטומטי כל תאגיד חוץ-בנקאי כי הרי יש את הסוגיה, בין השאר, של המוסדיים שיש פה שאלה אם רוצים או לא רוצים ומה ההשפעות של זה.

איתן כבל: נכון, בסדר.

רועי פולקמן: ולכן רוצים את הגמישות.

רועי פולקמן: אז איך אנחנו מסייגים את זה?

רועי פולקמן: כל הרעיון היה לייצר שיהיה מקור מוסמך בהחלטת השרים כדי שזה לא - - -

<רוני נויברג: נכון.

<רוני נויברג: על ז הייתה הסכמה.

<רוני נויברג: אני יכולה להציע - - -

איתן כבל: על זה הייתה הסכמה - - -

רועי פולקמן: לא צריך להיות כולל.

איתן כבל: אבל אני חושש מאוד, כמו שיש חששות לאחרים גם לי יש חששות, שאנחנו נמצא את עצמנו במצב שבו, לכשיגיע רגע האמת, לא יגיעו להסכמות.

<רן מלמד: אני אגיד יותר מזה, אדוני, אנחנו דיברנו על חוק נאווי או חוק פנינסולה, איך שקראנו לו, חברת נאווי כבר הנפיקה אגרות חוב ויש לה כסף.

<רן מלמד: היום, לא רק שאין עליה מפקח, בשנתיים הקרובות היא גם הולכת לאסוף הרבה מאוד נתונים.

<רן מלמד: לא בטוח שהיא תצטרך להשתמש במאגר או שהיא תרצה להשתמש במאגר והנתונים שלה חשובים.

<רן מלמד: לכן מראש גם הגדרנו, אני מזכיר דברים שאמרתי בעבר, אתם רוצים את הסעיף הזה בצורה הזאת?

<רן מלמד: תכניסו את הגופים לפי חוק נאווי כברירת מחדל בעסק הזה כדי לנסות לעשות מרכוז של הדברים, אחרת זה חסר.

איתן כבל: כי אם לא, אני מנקודת המבט שלי אמרתי לכם, אם זה לא יקרה זה חוק נכה מאוד.

רועי פולקמן: אפשר להציעה אופציה?

רועי פולקמן: אופציה אחת היא להגיד שלגופים חוץ-בנקאיים שנותנים אשראי מכספם שלהם או לכתוב שזה כולם למעט גופים שמנהלים כספי עמיתים או משהו כזה.

<ארז קמיניץ: מאיזה גובה?

רועי פולקמן: אדם שזה מכספו, נאווי וכאלה שזה הכסף שלהם, אתה אומר שאין בעיה - - -

<רן מלמד: זה לא כסף שלהם.

רועי פולקמן: זה כסף של החברה, זה לא כספי עמיתים שהם רק מנהלים אותו.

איילת נחמיאס ורבין: באמת?

איילת נחמיאס ורבין: זה לא כספי עמיתים?

איילת נחמיאס ורבין: זה OPM קלאסי.

<רן מלמד: זה לגמרי כסף שלנו.

<רן מלמד: זה כסף שלנו.

<רן מלמד: על מה אתה מדבר?

<רוני נויברג: מבחינתנו, יש לנו אינטרס - - -

איתן כבל: אתם מפריעים עכשיו להתקדמות.

איתן כבל: הבנו, אתם מתווכחים, נ גמר.

איתן כבל: בבקשה.

<רוני נויברג: יש לנו אינטרס שהמאגר יהיה עשיר בכמה שיותר מקורות, את זה זיהו בדרך, לדעתי.

<רוני נויברג: אנחנו יכולים לומר שמקור מוסמך, במקום "כפי שקבע הנגיד" לומר מסוג ובהיקף.

<רוני נויברג: אני אסביר למה אנחנו אל רוצים להסתפק במילה בהיקף.

<רוני נויברג: אנחנו חושבים שיכול להיות שיש גוף שבאופן נותן אשראי גדול אבל הוא לא בהכרח מעניין אותנו בגלל שהאשראי שהוא נותן זה לא אשראי ממין הדבר הזה שאני רוצה לחייב אותו.

<רוני נויברג: אם זה משהו שנכון מבחינת הוועדה, אנחנו חושבים שאפשר לאמץ אותו.

<רוני נויברג: כרגע כתבנו "כפי שקבע" בדיוק מאותה סיבה שנוכל להחריג גופים אם אנחנו אומרים פתאום שכולם חייבים לדווח, ואולי יש גופים שהאשראי שהם נותנים הוא סך הכול אשראי גדול נטו, אבל ספציפית בהלוואה הם נותנים בהיקפים ובסכומים קטנים שלא רצינו להכיר בהם בדוח.

<רוני נויברג: רצינו להשאיר איזושהי גמישות כי כשאתה מחייב מישהו אז לעשות שיקול דעת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, החוק הישראלי כבר מכיר בתאגידים חוץ-בנקאיים.

איילת נחמיאס ורבין: הם כבר שנים רבות נמצאים בסביבה עסקית שבה הם חותרים לתת יותר הלוואות קמעונאיות.

איילת נחמיאס ורבין: לכאורה, אנחנו צריכים להיות שם כי אז יש לך הרבה יותר אופציות של תחרות.

איילת נחמיאס ורבין: זה נשמע לי לא הגיוני, רני, בכל הכבוד, הנוסח של (9) הוא פשוט סתם - - -

<ארז קמיניץ: לא עושים את זה - - -

רועי פולקמן: זאת לא כזאת גמישות.

איילת נחמיאס ורבין: בשוק ההון, תסלחו לי יש מונח שנקרא Plain Vanilla – אני אוהבת בדברים האלה במיוחד פשוט, ברור.

איילת נחמיאס ורבין: זו דעתי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאין סיבה שזה לא יהיה ברור.

איתן כבל: תודה.

עיסאווי פריג': איתן, אני רוצה להבהיר לך ולחברים באופן חד וברור.

עיסאווי פריג': זרמתי עם החוק ואני לא באתי בשביל שהזרימה תהיה, אבל יש כאן שני דברים שהם ייהרג ובל יעבור, מבחינתי מהותיים.

איתן כבל: בבקשה

עיסאווי פריג': אני נאבק עליהם.

עיסאווי פריג': אצליח – אצליח, לא אצליח – לא אצליח.

עיסאווי פריג': זה בהמשך למה שאיילת אמרה לגבי סעיף (9), אני מבקש שהדברים יהיו ברורים בצורה שלא משתמעת לשני פנים.

עיסאווי פריג': החוק הראשון שהעברנו, חוק נאווי, היה ברור, מוחלט, תאגידים חוץ-בנקאיים.

עיסאווי פריג': אין שום סיבה שגם כאן הדברים לא יהיו.

עיסאווי פריג': הסוגיה השנייה שבשבילי היא קריטית וחשובה, עוד נבוא לדיון בה בסעיף (5), סוגיית חברת החשמל.

עיסאווי פריג': כשנגיע גם יש לי מה להגיד.

איתן כבל: כן, דב.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש, מתוך הגישה הכללית שלי לחוק, אני מציע להשאיר בסעיף קטן (א) רק את שני הסעיפים הקטנים הראשונים: כונס הנכסים הרשמי ולשכות ההוצאה לפועל.

דב חנין: את כל הדברים האחרים למחוק.

דב חנין: במידה ואנחנו נראה שהמערכת הזאת עובדת ומצליחה לכנס את הנתונים של כונס הנכסים הרשמי ולשכות ההוצאה לפועל, החוק יתוקן, אנחנו נוסיף דברים בהדרגה.

דב חנין: אני מבקש שאם ההצעה שלי לא מתקבלת, כל אחת מההסתייגויות שלי בנושא הזה תרשמנה בנפרד.

עיסאווי פריג': אני מצטרף לדב.

רועי פולקמן: לא לתת אשראי ולסגור את הבסטה - - -

<רן מלמד: אתה ככה משאיר - - -

עיסאווי פריג': אבל יש לי שני הדברים, אמרתי לך - - -

איתן כבל: דב הגיע עכשיו, דב לא במקום עכשיו של – אתה היית פה בחוק.

איתן כבל: זה לקחת את כל העבודה שאתה ואני עשינו.

עיסאווי פריג': שני הדברים שציינתי אני רוצה - - -

איתן כבל: בוודאי, זה לגיטימי.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

איתן כבל: הגופים החוץ-בנקאיים, אמרתי זאת בצורה ברורה – או שהשוק פתוח וכולם משחקים בו.

איתן כבל: נדמה לי שאמרתי את זה לך, אביטל, שהסעיף הזה כפי שראיתי אותו הוא לא בדיוק למה שכיוונתי.

איתן כבל: כיוונתי לשוק שמתקיימת בו תחרות, שכולם יודעים על כולם וכולם מדווחים על כולם.

איתן כבל: בסופו של עניין זה חלק מאותה מערכת מייצרת תחרות.

איתן כבל: אני רוצה לראות את כולם.

איתן כבל: יכול להיות שחלק לא יהיה רלוונטי למאגר ממילא – אז לא יהיה רלוונטי.

איתן כבל: אבל בשורה התחתונה אני רוצה שהשוק שכולם נותנים לא כאלה שכל אחד יעשה שבת לעצמו.

איתן כבל: הראשון שיחליט שהוא עושה שבת לעצמו, זה הבנקים שכבר ימצאו עם עורכי הדין שלהם את הפטנטים, כל אחד ימצא את הפטנט שלו ושלום עליך נפשי.

איתן כבל: למה אני צריך פה מחלקת פטנטים?

איתן כבל: אני רוצה שיהיה ברור שכולם בפנים.

איתן כבל: והבהרתי זאת.

עיסאווי פריג': ארז, מה הבעיה לכתוב במפורש?

<ארז קמיניץ: אני אסביר את זה.

<רני נויבואר: אנחנו רוצים להבין את הנוסח שהוועדה רוצה.

איתן כבל: הנוסח של הוועדה הוא כזה: כמו כל בנק - - -

<רני נויבואר: זה מה שכתוב כאן - - -

עיסאווי פריג': איתן, יש לי נוסח.

עיסאווי פריג': יש לו נוסח: מה שאושר - - -

<ארז קמיניץ: זה לא רק מה שאושר בנאווי.

איתן כבל: חברים, אני מדבר אתך על הרבה יותר רחב ממה שאושר בנאווי.

איתן כבל: אתם כל הזמן פותחים ומצמצמים – מה זה, ריקוד תימני?

איתן כבל: אני רוצה - - -

<רוני נויברג: נותן אשראי שאינו תאגיד בנקאי - - -

איתן כבל: רני, יפה שהבנת.

איתן כבל: אנחנו לא הבנו.

<רני נויבואר: גם אני לא הבנתי.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: בואי ננסה להבין אחד את השני.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי כל הבנקים, ברור; כל הגופים החוץ-בנקאיים, שהם במגרש הזה - - -

<ארז קמיניץ: מה זה המגרש הזה?

<ארז קמיניץ: אשראי קמעונאי שהוא אשראי בגובה מסוים כי אני לא אקח מי שנותן אשראי קמעונאי ב-100,000 שקל בסך הכול.

<ארז קמיניץ: זה נכנס לרזולוציות מסוימות שאנחנו צריכים לכתוב אותן.

עיסאווי פריג': הוא צודק שצריך.

עיסאווי פריג': בקטע הזה הוא צודק.

<ארז קמיניץ: דבר נוסף, גופים מוסדיים, יש הבדל בין מי שנותן הלוואה לעמיתים ומי שנותן הלוואה לא לעמיתים.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה?

<ארז קמיניץ: כי יש הבדל.

<ארז קמיניץ: כי זה עלול לייצר השלכות רוחב מסוימות נוספות שצריך לבחון אותן יותר לעומק.

<ארז קמיניץ: אנחנו צריכים, אנחנו גם רוצים - - -

איתן כבל: ארז, אם אתה מבין כל-כך טוב, למה אתה לא יודע לנסח לי את זה טוב?

עיסאווי פריג': בדיוק

<ארז קמיניץ: כי אני מנסה - - -

איתן כבל: ארז, תבין אותי, אנחנו רוצים – אתה אומר לי: עמיתים לא, ואלה לא.

איתן כבל: ואומר לי עיסאווי - - -

עיסאווי פריג': הוא צודק, הוא צודק.

עיסאווי פריג': אתה חשוף לנתונים הרבה יותר מאתנו.

<רוני נויברג: לכן הצענו שנביא הצעה מהנגיד - - -

איתן כבל: עכשיו אני רוצה לנסח את זה.

איילת נחמיאס ורבין: - - -

איתן כבל: איילת, די.

<ארז קמיניץ: לא הבנו.

<ארז קמיניץ: היה פה סוג של אי-הבנה.

<ארז קמיניץ: ניישר רגע.

<ארז קמיניץ: היושב-ראש, היה פה סוג של אי-הבנה משום שאנחנו הבנו שאתם רוצים להכניס מקורות מוסמכים נוספים כעניין שבחובה.

<ארז קמיניץ: אנחנו יודעים הגדרה של המקורות המוסמכים האלה מחייבת רזולוציה נוספת.

<ארז קמיניץ: לא חשבנו שאתם רצים להיכנס לרזולוציה הזאת.

<ארז קמיניץ: הסכמנו לבוא אליכם עם הצעה קונקרטית בתוך תקופה מוגבלת ולהגיד שאלה תקנות.

<ארז קמיניץ: זה מה שהבנו שסוכם.

<ארז קמיניץ: אם אתם רוצים לפתוח את זה ולהגיד - לא לפתוח, סליחה.

<ארז קמיניץ: אם אתם רוצים להבהיר שוב את כוונתכם שאומרת:

<ארז קמיניץ: אנחנו רוצים להיות יותר קונקרטיים כבר בחקיקה הראשית ולא להמתין לתקינה שתעבור דרככם - - -

איתן כבל: אני לא יודע מי יישב פה.

איתן כבל: כמו שאני כל הזמן אומר - - -

<ארז קמיניץ: בעוד שנה.

איתן כבל: לא יודע.

איתן כבל: כשאני אומר לא יודע, אני אומר שאני לא יודע מה יקרה.

איתן כבל: לא יודע.

איתן כבל: אתה יכול להגיד לי אלף ואחד דברים, זה הרבה מעבר לממשלה שמשתנה או לא, זה יכול להיות אפילו חברים בוועדה שנמצאים ופתאום כל אחד מלמד את עצמו מחדש את כל הסיפור.

איתן כבל: אתה רואה, לפעמים בן אדם לא נמצא בישיבה אחת, הוא רוצה שנמציא לו מחדש את הגלגל.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר זה שאני רוצה - - -

עיסאווי פריג': יש לי הצעה, איתן.

יעקב פרי: תן לו לסיים את המשפט.

איתן כבל: זה מה שאני לא אוהב אצלו.

עיסאווי פריג': אני רוצה לעזור לאיתן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תעזור לי הרבה יותר כשאני אסיים.

איתן כבל: כשאני אומר בנקודה הזאת שאני רוצה שהחוק עם החץ לתקנות יהיה מאוד ברור, לא ביקשתי שעכשיו בחקיקה הראשית - - -

<לאה ורון: ממש לא ברור.

איתן כבל: אז אני אנסה להסביר את זה.

איתן כבל: החוק יגדיר בצורה ברורה ויפורט בתקנות.

איתן כבל: כמו שאתם רוצים.

איתן כבל: מה הבעיה?

<ארז קמיניץ: אתה רוצה שייכתב: מקור מוסמך שמעניק אשראי קמעונאי משעור מסוים והכול כפי שייקבע בתקנות?

יעקב פרי: כן, כן.

עיסאווי פריג': נותן אשראי – ארז, ההצעה שלי - - -

יעקב פרי: כן.

איתן כבל: מה הבעיה עם זה?

עיסאווי פריג': ארז, ההצעה שלי: נותן אשראי שהוא אינו תאגיד בנקאי שעוסק במתן הלוואות עד גובה מסוים, 400 מיליון, 500 מיליון - - -

איתן כבל: אל תיכנס - - -

<רן מלמד: אל תיכנס לגובה.

יעקב פרי: תכתוב בהיקף - - -

רועי פולקמן: בלי שיעור.

רועי פולקמן: אי אפשר לכתוב שיעור.

איתן כבל: חברים, עצם העובדה שיש מי שלא מבין את זה – גמרנו, זה העניין.

<לאה ורון: ארז, תחזור בבקשה על ההצעה שלך.

<ארז קמיניץ: מקור מוסמך הנותן אשראי קמעונאי בגובה ותנאים ובסוגים כפי שקבע השר וכולי.

<בנדלר אתי: בסכומים - - -

<ארז קמיניץ: בתנאים.

<אתי בנדלר: מהסוג, בסכומים - - -

<ארז קמיניץ: היקף זה סכומים, נכון?

<ארז קמיניץ: ובהיקף - - - הסכום הכולל ההיקף הכולל, משהו כזה - - -

<בנדלר אתי: היקף נכתוב, כדי שתהיה אפשרות גם כך וגם כך.

עיסאווי פריג': למה אתם לא רוצים לרשום סכום, איתן?

איתן כבל: כי אמרנו - - -

<קריאות: - - -

<בנדלר אתי: - - - אני לא בטוחה שמסכימים על ההמשך.

<בנדלר אתי: תמשיך את זה.

<בנדלר אתי: שקבע הנגיד בהסכמת השר ושר האוצר או לפי הצעת אחד מהם.

איתן כבל: בואו לא ננהל עכשיו את הדיון כאילו זו התחלה.

איתן כבל: אני רוצה שתקשיבו, אתם לא פה על תקן – יאמר אדוני את הסוף.

<ארז קמיניץ: הסוף הוא: מקור מוסמך הנותן אשראי קמעונאי מהסוג ובהיקף כפי שקבע הנגיד בהסכמת השר ושר האוצר או לפי הצעת אחד מהם.

איילת נחמיאס ורבין: זה אמור לבוא כתקנות?

איתן כבל: בכל מגיע לתקנות.

עיסאווי פריג': לא צריך לציין את זה?

<אביטל סומפולינסקי: המילה קבע - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני פשוט רוצה לדעת - - -

איתן כבל: אוקיי, חברים, סליחה - - -

עיסאווי פריג': מקור מסמך, תאגיד שאינו תאגיד בנקאי.

עיסאווי פריג': לא צריך להיות שם?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה ברור - - -

<אביטל סומפולינסקי: מספר (7) זה תאגיד בנקאי.

<רן ונגרקו: הנוסח הזה הוא עוד יותר גרוע ממה שיש עכשיו.

<רן ונגרקו: כאן יש כאילו שיקול דעת מוחלט.

<רן ונגרקו: הפרמטרים האלה יהיו סוג של חיתוך: חלק מהגופים שנותנים את האשראי, יעופו לי סוג, חלק יעופו לפי היקף, האחרים יעופו לפי צורה ויהיה עוד חיתך כזה וחיתוך כזה ובסוף נישאר עם קבוצה ריקה והמועד תחילה של כל זה, לפי הנוסח כרגע, זה עוד 3 שנים.

<רן ונגרקו: זה שנה מיום - - -

עיסאווי פריג': איפה זה כתוב?

<רן ונגרקו: זה כתוב בסעיף 116.

איתן כבל: אוקיי, עזוב.

איתן כבל: העניין בברור.

<רן ונגרקו: רק עוד הערה נוספת קטנה.

<רן ונגרקו: שני גופים שאין ספק בכלל שאנחנו כבנקים צריכים לראות את מצבו של הלקוח, לא יכול להיות שנהיה עיוורים אם הלקוח לקח אשראי בגוף מוסדי.

<רן ונגרקו: על מה אנחנו מדברים?

<רן ונגרקו: חברת ביטוח – יש הרבה אנשים שלוקחים את ההלוואות מקרן הפנסיה שלהם, מקרן ההשתלמות שלהם.

<רן ונגרקו: אנחנו רוצים לדעת את זה.

<רן ונגרקו: אלה הלוואות טובות.

<רן ונגרקו: רן יושב פה לצדי.

<רן ונגרקו: זה מידע חיובי ואנחנו דווקא, הבנקים שרוצים לתת לו את האשראי לא נדע מידע חיובי עליו.

<רן ונגרקו: זה נראה הזוי.

<רן ונגרקו: דבר נוסף, יש גופים שהכנסת נתנה להם להנפיק אג"ח לציבור בהיקף של מיליארדם ובאג"ח הזה לתת אשראי לציבור.

<רן ונגרקו: לא יכול להיות פה ואני באתי אינטרסנט, אני רוצה לראות אם הלקוח שלי שפונה אלי להלוואה, לקח הלוואה מגוף אחר.

עיסאווי פריג': הם צודקים.

איתן כבל: העניין ברור.

<רן מלמד: הסעיף הזה הוא התחכמות וחבל עליו ככה בצורה הזאת.

איתן כבל: אני לא מסכים.

איתן כבל: אני מבקש שהסעיף יובהר יותר.

איתן כבל: ארז, אני לא רוצה פה ויכוח על פרשנות, אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: אם יש מי שחושב שעלול להיווצר מצב שבו ההתייחסות תהיה לפי החיתוכים של היקף, זה מדאיג אותי.

איתן כבל: זה שאתה אומר לי שאתה חי עם זה, זה עדיין לא הופך את זה לחלוט.

איתן כבל: אני רוצה ניסוח יותר מהודק.

איתן כבל: יכול להיות שהניסוח הקיים צורה יותר מובהרת אולי יידע לעשות את זה נכון יותר סעיף מאוד מאוד עקרוני מבחינתי, מבחינתם של חברי הוועדה.

עיסאווי פריג': בוא נעבור לסעיף השני.

איתן כבל: אני רוצה לסיים את זה.

איתן כבל: תבין, ברגע שנסיים את זה, כל השאר - - - הבנתם אותנו?

<ארז קמיניץ: נתייעץ ונחזור.

<רן מלמד: אפשר להציע עוד פשרה לנוסח שלי?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: ארז, תקשיב שנייה, יש לו הצעה.

<רן מלמד: תעשו הבחנה בין החברות לפי חוק נאווי לבין אחרים.

<רן מלמד: שנאווי יהיה בפנים.

<רן מלמד: אנחנו רואים כבר היום את - - -

<ארז קמיניץ: חברות לפי נאווי זה לא רק אשראי קמעוני.

<ארז קמיניץ: יכול להיות שיש לנו גם אשראי שהוא לא קמעונאי.

<רן מלמד: אתה לא צריך לדאוג להם.

<רן מלמד: אין היום מפקח שדואג להם.

<רן מלמד: תדאג אתה - - -

עיסאווי פריג': עשיתם להם חוק ואני לא רוצה להכניס אותם כאן.

עיסאווי פריג': על מה אתם מדברים?

עיסאווי פריג': עשיתי להם חוק ואני לא אכניס אותם כאן?

עיסאווי פריג': באמת ארז, זה לא הגון.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב ארז, אתה מוטרד – אני מניחה ואלו היו שיחות הביניים שרועי ואני ניהלנו, לא ניהלנו סתם שיחות, למרות שיש הרבה על מה לדבר היום.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מוטרד אולי מקרנות פנסיה ומגופים כאלה - - -

<ארז קמיניץ: גם, גם, שנותנים אשראי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שיכול להיות שבשלב התקנות נוכל להגיע להסכמות מאוד ספציפיות לגבי גופים ספציפיים שלא הגיוני שיהיו בתוך זה.

איילת נחמיאס ורבין: גם אני חייתי בעולם הזה הרבה זמן.

איילת נחמיאס ורבין: לא יודעת, לא בטוח, אלה בנקים - - -

<ארז קמיניץ: אתם רוצים שברירת המחדל תהיה הפוכה?

<ארז קמיניץ: אבל אתם לא - - -

איילת נחמיאס ורבין: אלה בנקים קטנים.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין משהו, קופות הגמל, קרנות ההשתלמות, אלה בנקים קטנים.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, מי שמתייחס אליהם כבנקים קטנים, מי שהתווה את הדרך הזאת זה משרד האוצר, שלא נתבלבל.

איילת נחמיאס ורבין: משרד האוצר הכתיב את ההתייחסות הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: כבר ב-2006 אמרתי זה בנק קטן.

איילת נחמיאס ורבין: אני אחראית עכשיו על בנק קטן.

איילת נחמיאס ורבין: ככה הצריך להתייחס לזה בחוק הזה.

יעקב פרי: התוצאות של ועדת בכר.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: לגמרי.

איילת נחמיאס ורבין: לחלוטין.

<כפיר בטט: הסייג שאנחנו רוצים לשים לעניין הגופים המוסדיים זה עניין של כספי עמיתים או לא כספי עמיתים.

<כפיר בטט: בסופו של דבר, החשש שלנו שחיוב התחברות למאגר, כולל אבטחת המידע והעלויות הכרוכות בך יגרמו לכך שאותם גופים, נניח קרן ההשתלמות שלך שיכולה לתת לך היום הלוואה בפריים פלוס חצי, הרבה יותר נמוך ממה שהבנקים נותנים, בפועל היא תייבש את הביצה זאת כי העלויות במסגרת של החיבור הן עליה, כאשר התועלות לא למענה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, לא.

איילת נחמיאס ורבין: את זה אתה יכול לספר למי שלא עבד עם החוזרים של האוצר, עם כל אחד מהחוזרים שיוצא 3 פעמים בשבוע.

איילת נחמיאס ורבין: תעשה לי טובה.

איילת נחמיאס ורבין: הגופים האלה כבר נמצאים במקום הזה ממילא כי אתם חייבתם אותם להיות שם.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה?

איילת נחמיאס ורבין: עם חלק מאוד מאוד גדול ממה שחייב אגף שוק ההון והביטוח לעשות אני גם הסכמתי.

<כפיר בטט: לא, לא - - -

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אבל אלה המקומות, אתה כבר שמת אותם שם.

<כפיר בטט: איפה?

<כפיר בטט: איפה שמתי?

איילת נחמיאס ורבין: מבחינת הדיווח, מבחינת הדיווח, מבחינת מערכות המידע שיש להם זה לא מסובך - - -

<כפיר בטט: לא, לא.

<כפיר בטט: אבל החיבור - - -

<רני נויבואר: איילת, אבל אני רוצה להתייחס.

<רני נויבואר: בזמנו הבאנו תקנות לפי החוק הישן, שעברו ב-2011, 2012, והצענו להכניס את הגופים המוסדיים, זה היה מודל אחר.

<רני נויבואר: מה שדווקא היה מעניין זה שהראשונים שביקשו להוריד אותם זה דווקא הלשכות, שלא כל כך מגיבות כאן.

<רני נויבואר: הסיבה שהלשכות ביקשו להוריד אותם, הן אמרו שזה בגלל שערך ההלוואה שהם נותנים הוא אחד לאחד כספי עמיתים, המשמעות שערך הסיכון פה לא רב, וזאת לא אינדיקציה מספיק טובה.

<רני נויבואר: כלומר, יש כאן סוגיות שצריכות להיבחן.

<רני נויבואר: יכול להיות שהם צדקו, יכול להיות שהם לא, אבל להכניס אוטומטית גוף מוסדי בלי להבין מה ההשלכות של זה - השלכה אחת שכפיר אמר, שהעלויות מושתות על החברה המנהלת והתועלות הולכות לכספי עמיתים.

<רני נויבואר: אנחנו מבינים את האינטרס של רן, זה אינטרס נכון, אנחנו רוצים להיות שם.

<רני נויבואר: לצורך העניין גם קבענו בסעיף קטן (ה), שתכף נגיע אליו, שאת הסיפא אנחנו מוחקים ומהיקפים מסוימים הנגידה תוכל להכניס, כי אז זה באמת באמת מעניין את הציבור.

<רני נויבואר: אבל לומר שבאופן קטגורי כרגע נכניס את כל הגופים המוסדיים או כל הגופים שנותנים אשראי בלי ללכת ולבדוק פרטנית, בניגוד למידע שנמצא בתוך הבנקים, אז אנחנו רוצים לתפוס את הבנקים ולעשות את זה בשלב ב', והבטחנו להביא תקנות לוועדה.

<רני נויבואר: אפשר לומר שהם יהיו ביום התחילה, אני גם אהיה בסדר אם שנה לפני יום התחילה, זה לא מעניין.

איילת נחמיאס ורבין: למה עשו חוק פיקוח חוץ בנקאי?

עיסאווי פריג': רוני, אנחנו מזה חודשיים עוסקים ברפורמה בנקאית של העברת חוק האשראי החוץ בנקאי וגיוסי האג"ח.

<רני נויבואר: נכון.

עיסאווי פריג': ועכשיו עוסקים בכל הרגולטור של האשראי החוץ בנקאי.

עיסאווי פריג': בשביל מה אתם עושים להם את כל החקיקה ואת כל ה"וג'ע ראס" אם אני לא מאפשר להם להיכנס כאן?

איילת נחמיאס ורבין: ממש.

<רני נויבואר: אנחנו מאפשרים להם להיכנס, אפילו השארנו סמכות לחייב אותם.

רועי פולקמן: עיסאווי, האמירה אומרת שזה גורף, שהרשת גדולה מדי.

<רני נויבואר: כרגע זה גורף.

עיסאווי פריג': בסדר, אז בואו נפרט את זה, נפצל את זה.

<רני נויבואר: אנחנו מסכימים עם העקרונות.

עיסאווי פריג': תרגיעו אותנו אם תפצלו את זה.

איתן כבל: טוב, רוני, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: כן, גברתי, משפט.

<יעל רגב: חשוב לי להגיד, הם ממש לא כמו בנק, אין להם את הידע של מתן הלוואות.

<יעל רגב: מעט ההלוואות שהם נותנים היום - - -

איילת נחמיאס ורבין: תאמיני לי שאני מבינה את זה, יעל.

<יעל רגב: שנייה.

<יעל רגב: מעט ההלוואות שהיום הם נותנים זה כל כך בשוליים, שאם עכשיו אנחנו רק על בסיס מתן הלוואות - - -

איילת נחמיאס ורבין: יעל, יש קופות מפעליות שחיות מההלוואות האלה, תפסיקי להגיד את זה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, באמת, נו, זה לא נכון.

<יעל רגב: אני מדברת עכשיו על חברות ביטוח.

איילת נחמיאס ורבין: זאת דוגמה לגוף חוץ בנקאי שיודע לתת הלוואות.

<יעל רגב: קרן פנסיה שנותנת פחות מ-0.5% מסך היקף הנכסים שהיא מנהלת, שיגישו לה על סמך זה עכשיו להתחיל להעביר נתונים?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה את ההתעקשות.

עיסאווי פריג': למה אתם מתעקשים?

<יעל רגב: בסופו של דבר היא תפסיק לתת את אותן הלוואות לעמיתים - - - עלויות.

<ארז קמיניץ: בואו נסכים רגע על המהות לפני הנוסח.

<ארז קמיניץ: קודם כול ברור לכם שלא כל גוף חוץ בנקאי – עזבו רגע את המוסדיים – לא כול גוף חוץ בנקאי - -

<רני נויבואר: חייב להעביר.

<ארז קמיניץ: - - אני רוצה לחייב אותו להעביר, גם אם הערך שלו - - -

איילת נחמיאס ורבין: חברת ביטוח צריכה?

<ארז קמיניץ: רק שנייה.

איילת נחמיאס ורבין: חברת ביטוח צריכה?

איתן כבל: תני לו לסיים, אלוהים ישמור.

<ארז קמיניץ: אני רק רוצה שנראה אם אנחנו מסכימים ועל מה לא, רק למפות את ההסכמות.

<ארז קמיניץ: בסדר?

<ארז קמיניץ: ואת אי ההסכמות במהות.

<ארז קמיניץ: אנחנו מסכימים בינינו שאני לא רוצה את המידע של כל גוף חוץ מוסדי – עזבו רגע את המושגים – יכול להיות שהוא קטן מדי, יכול להיות שהפריסה שלו היא לא – אני לא רוצה להכניס פנימה כל אחד קטנצ'יק כזה.

<ארז קמיניץ: מוסכם?

<ארז קמיניץ: בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

<ארז קמיניץ: אז שאלת ההיקף משמעותית.

<ארז קמיניץ: אתם רוצים לכתוב מספר בינארי?

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי כבר קודם שההיקף משמעותי.

איתן כבל: ששש, איילת, תני לו לסיים.

<ארז קמיניץ: אתם רוצים לכתוב מספר בתקנות.

<ארז קמיניץ: זה דבר אחד.

<ארז קמיניץ: דבר שני, כמו שאתם שומעים פה את נציגי האוצר, יש לנו בעיה עם ההלוואות שניתנות על-ידי גופים מוסדיים על חשבון כספי עמיתים.

<ארז קמיניץ: משום שהלוואה מהסוג הזה היא הלוואה – אגיד את זה בלשון גסה מאוד – מלכלכת את המאגר מבחינתנו, מבחינת המאגר, ומבחינת השלכות הרוחב שיש לזה בהקשרים של קופות הפנסיה מייצרת קשיים אחרים.

<ארז קמיניץ: נתקלנו בזה גם, אגב, ועדת שטרום לצורך העניין, אבל בהחלט גם גופים מוסדיים שרוצים להיכנס לעולם הזה של אשראי קמעונאי בסופו של דבר צריכים להחליט על מה הם ישיתו את העלויות של הכניסה, כי הם לא נמצאים שם היום ב-100%, הם צריכים לייצר פלטפורמות חדשות, הם צריכים לייצר ממשקים פה למאגר, ויש לזה עלויות.

איילת נחמיאס ורבין: ארז, לא ענית לי על השאלה הבסיסית, חברת ביטוח צריכה להיות בפנים?

איתן כבל: שנייה, שנייה.

<ארז קמיניץ: חברת ביטוח ביחס למה?

איילת נחמיאס ורבין: אז היא כרגע לא בפנים.

איתן כבל: לא, אבל איילת, שנייה, יש פה - - -

<ארז קמיניץ: ביחס למה?

<ארז קמיניץ: חברת ביטוח שנותנת הלוואות, חברת ביטוח?

איילת נחמיאס ורבין: כן, כן.

איילת נחמיאס ורבין: יש לך מלא חברות, יש לך מלא נותני הלוואות - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: ככה לא מנהלים, סליחה, סליחה.

עיסאווי פריג': זאת המהות.

איתן כבל: סיים.

איתן כבל: אין בעיה שתשאלו, אבל מה אתם מתנפלים?

<ארז קמיניץ: אנחנו יכולים לסכם שלא על חשבון כספי עמיתים, למשל, ובלבד - - -

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: מבלי להשית את העלויות על העמיתים.

<יעל רגב: לא.

<קריאה: לא.

<קריאה: זה לא להשית את העלויות.

<ארז קמיניץ: יש הלוואות של מוסדיים שהם לא על כספי העמיתים.

<ארז קמיניץ: אז ההלוואות כרגע על כספי העמיתים, אנחנו מבקשים לא להכניס כרגע, אוקיי?

איילת נחמיאס ורבין: אני אוכל לחיות עם זה.

<ארז קמיניץ: כרגע.

<ארז קמיניץ: אחר כך אם נרצה בתקנות להוסיף את זה, נוסיף את זה, בסדר?

<ארז קמיניץ: אני אומר לך, יש התרחשות בשוק, השוק מתפתח.

<ארז קמיניץ: הוא יתפתח.

איילת נחמיאס ורבין: עם זה אני אוכל לחיות.

<ארז קמיניץ: בסדר.

<ארז קמיניץ: הדבר השני של איזושהי רצפה, תקרה, תקראו לזה איך שאתם רוצים, שמתחתיה לא מעניין אותנו, אני לא רוצה לחייב אותם להגיש למאגר.

<ארז קמיניץ: יכול להיות שהנגידה אחר כך תרצה.

יעקב פרי: וזה כשאתה כותב היקף, אז בתקנות אתה אחר כך יכול לקבוע את ההיקף.

<רני נויבואר: את הפירוט.

<ארז קמיניץ: מאה אחוז, וזה ההיקף שייקבע בתקנות.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי קודם היקף ולא רצו.

איתן כבל: ארז, אני רוצה רק להבהיר.

איתן כבל: החשש שלנו – יכול להיות שאתם צודקים בכול – אבל, תשמע, מותר לנו להיות חוששים וחשדנים, לא במובן הרע של המילה.

איתן כבל: כי, תשמע, יש לחצים, יש לחצים פה, יש לחצים ממקומות אחרים, ויהיו לחצים כשאנשים עוד לא מבינים, עוד אין, כשתכף החוק, איך אומרים, יקבל צורה.

איתן כבל: חברים יקרים, יהיו פה לחצים גם על השרים שלכם.

איתן כבל: אני מנסה כבר עכשיו להוריד את הלחץ הזה.

איתן כבל: כל מה שאצליח להכניס בשלב הזה, אני אומר לכם, השרים שלכם יודו לכם.

איתן כבל: כמו שאני אומר לפעמים, תחוקק לי את החוק על הראש, ככה אני יכול להוריד מעצמי את העניין הזה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם, אני רוצה את הדברים נהירים ובהירים, אחר כך בתקנות – אני לא רוצה לסגור אופציות.

איתן כבל: זאת אומרת, אני מבין מה שאדוני אומר, אני אפילו מתחבר.

איתן כבל: אתה יודע מה, גם אני בטוח שחברי הכנסת מתחברים.

איתן כבל: הבעיה שלהם לא עם אותו אחד שאתה אומר לי: כל מי שנותן 10,000 או 5,000 יכנס לתוך המאגר.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אבל אני רוצה שיהיה ברור שבגדול נקודת המוצא שהשחקנים יהיו בפנים.

יעקב פרי: כל החוץ בנקאיים.

איתן כבל: כל הכוחות החוץ בנקאיים יהיו בפנים.

איתן כבל: אם אני לא יודע לתת את זה, אחר כך תבוא אלי בתקנות, נריב, נגיד: זה ככה, ההוא פה, ההוא שם.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה ממקום כזה, לא ממקום שעכשיו אתה בונה אופציה.

יעקב פרי: ממקום מרחיב ולא ממקום מצמצם.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זאת אומרת שאני היום בא ממקום של מרחיב, ובתקנות אתה נותן את האופציה להגיד: אוקיי, מי שלא הגיע לסדר כזה של אשראי יהיה בחוץ, מי שזה יהיה – אתה מבין מה שאני אומר?

איתן כבל: כי אני לא רוצה בחקיקה הראשית שיכריח אותי אחר כך לתקן אותה.

רועי פולקמן: נכון.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה מרחיב, ואחר כך בתקנות נבנה את אותם אלמנטים שאנחנו בדרך אגב, אפילו בעוד חודש כבר נהיה יותר חכמים מאשר אנחנו היום.

איתן כבל: זו כוונתי.

איתן כבל: כן, גברתי.

<יעל רגב: אני מבקשת להוסיף לא רק סכום, אלא גם שיעור מתוך סה"כ הפעילות של אותו גוף.

<יעל רגב: בגופים מוסדיים ההיקפים עצומים, אבל אם מדובר ברבע אחוז, שזה משהו מאוד מאוד שולי, הם פשוט יעדיפו לא להיכנס.

עיסאווי פריג': את עוד מחזקת את - - -

איתן כבל: באמת שאני לא מבין מה הג'יהאד על העניין הזה.

איתן כבל: בבקשה, רן.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה.

איתן כבל: רן, משפט אחרון, ואני מסכם.

<רן מלמד: הייתי מציע לשנות את סעיף 7, תאגיד בנקאי, ולכתוב ליד תאגיד בנקאי, ובנוסף לתאגיד בנקאי:

<רן מלמד: נותן אשראי שהוא גוף מוסדי או כזה שהנפיק אגרות חוב על-פי חוק נאווי או על-פי כל דבר.

עיסאווי פריג': כן.

<רן מלמד: כי מצד אחד אנחנו מדברים על התאגידים הבנקאיים, ומצד שני אנחנו עושים כל מיני שמיניות באוויר בשביל לא להכניס את האחרים.

<רן מלמד: פשוט וברור.

<רן מלמד: ובצורה הזאת תכניסו אחר כך גם את המקורות המוסמכים או מה שאתם רוצים.

<רן מלמד: ככה זה יכול לעשות את זה פשוט וברור.

<ארז קמיניץ: פה מוסמך זאת הגדרה יותר רחבה ממה שאמרת.

<רן מלמד: אני יודע שזה יותר רחב, ארז, תשאיר אותו ותכניס גם את נותני האשראי בצורה הזאת.

עיסאווי פריג': הוא צודק.

<רן מלמד: שיהיה לך מצד אחד את התאגידים הבנקאיים, ומצד אחד את המוסדיים.

יעקב פרי: מה אתה מציע?

<רן מלמד: כי ההרגשה שלי שאתם רוצים את המוסדיים בחוץ.

יעקב פרי: שנייה, תן לנו רגע להבין.

יעקב פרי: בסעיף קטן (7) - - -

<רן מלמד: יהיה כתוב:

<רן מלמד: תאגיד בנקאי ונותן אשראי שהוא גוף מוסדי או מי שהנפיק.

<ארז קמיניץ: זה (9), מה זה משנה (7)?

<ארז קמיניץ: תשים את זה ב-(9).

יעקב פרי: לא חשוב הסעיף, נו, לא משנה.

יעקב פרי: סעיף קטן שכתוב בו.

<רן מלמד: תאגיד בנקאי ונותן אשראי שהוא גוף מוסדי או מי שהנפיק אגרות חוב לפי חוק נאווי.

רועי פולקמן: אבל כל הדיון בחצי שעה האחרונה היה שרוצים להוציא את המוסדיים.

<רן מלמד: אני חושב שלא צריך להוציא אותם, על זה בדיוק הדיון.

איתן כבל: רן, סליחה.

איתן כבל: חברים.

איתן כבל: ארז, בבקשה.

<רן מלמד: אל תוציאו אותם.

איתן כבל: רן, בבקשה.

<ארז קמיניץ: אנחנו בדיון פתוח, ואל - - -

עיסאווי פריג': שומעים, בסדר.

<קריאות: - - -

איתן כבל: הלאה, חברים.

<ארז קמיניץ: מקור מוסמך המעניק אשראי קמעונאי בהיקף שקבע השר, ולעניין זה ובכלל זה גופים מוסדיים, למעט בהתייחס - - -

<כפיר בטט: להלוואות שניתנו כנגד שעבוד על כספי החיסכון של העמיתים.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה?

<קריאה: למה להחריג אותם?

<כפיר בטט: כספי שעבוד, אז זה כספי עמיתים.

<ארז קמיניץ: בסדר?

<ארז קמיניץ: משהו כזה.

<ארז קמיניץ: עזבי את הנוסח הזה.

<רן ונגרקו: יש גוף מוסדי כזה?

<ארז קמיניץ: ולעניין זה גופים מוסדיים, למעט לעניין.

איתן כבל: אם אין אז אין בעיה.

<רן ונגרקו: אתם מחריגים את עיקר הפעילות של הגופים המוסדיים.

<רן ונגרקו: אנחנו בסך הכול רוצים – כל מטרת החוק הזה זה ללמוד על כושר ההחזר של הלקוח, וזה לא משנה אם זאת הלוואה - - -

<קריאה: רן, איזה כושר החזר יש ללקוח אם יש לו שקל מול שקל לקיזוז?

<קריאה: מה זה מעניין אותם?

<רן ונגרקו: אם יש בטוחות לפעמים, אז מה?

<רן ונגרקו: גם לי יש בטוחות לפעמים.

<רן ונגרקו: אבל השאלה אם הוא מחזיר את ההלוואה או לא מחזיר את ההלוואה, מה זה משנה?

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, ארז.

איתן כבל: סליחה, בואו אגיד לכם איפה הדילמות פה.

איתן כבל: חברים, אל תתלהב גם מעצמך, יש פה דילמה מאוד גדולה, כי מה העניין?

איתן כבל: אני מבין מה הבנק רוצה.

איתן כבל: הבנק רוצה לדעת הכול.

איתן כבל: כמו שכולם רצו לדעת עד היום הכול ולא ידעו.

<רן ונגרקו: זה החוק הזה.

איתן כבל: סליחה, שנייה, אדוני מוכן?

איתן כבל: אני יודע מה פה, אני נמצא פה יותר ממך.

איתן כבל: אני רוצה שתבין.

איתן כבל: אני מנסה להגיד את הדבר הבא: תשמע, החשיפה של הלקוח לגמרי היא לא בדיוק הדבר שהכי מלהיב אותי, אני מקבל אותו כגזירת גורל.

איתן כבל: כי בסוף הוא לא בא אליך, אז אתה כל היום מתחשבן אתו, כי אתה יודע שהוא לקח פה 1,000, פה 2,000, הוא בא אליך, אתה נהיה יותר קשוח אליו.

<רן ונגרקו: נכון.

איתן כבל: כי הוא לא לקח ממך את הכול.

<רן ונגרקו: זה בדיוק מה שיקרה.

איתן כבל: סליחה, אדוני מוכן, בבקשה, לתת לי?

איתן כבל: אני מנסה להגיד לך.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, כולכם, כי כל אחד מגיע בלוז שלו, הדיון הזה כבר התקיים.

איתן כבל: קיימנו את הדיון הזה, ובסופו של ענין הכרענו בו, שאנחנו רוצים בסוף, עם כל הקושי, להכניס את התאגיד ושזה יהיה פתוח לכולם, שכולם ידעו על כולם.

<ארז קמיניץ: יש לי הגדרה יותר טובה.

איתן כבל: אני כבר נותן לך.

איתן כבל: שכולם ידעו על כולם, אז שאף אחד לא יציג את עצמו כאיזה צדיק.

איתן כבל: אין מקום ב-36 צדיקים.

איתן כבל: אני מנסה למצוא פה את הנוסח הנכון, הכי מדויק עד כמה שאפשר, והתקנות ייתנו לזה את הסגירה הסופית.

איתן כבל: ארז, בבקשה.

יעקב פרי: להכניס את התאגידים.

<ארז קמיניץ: אני בעצם רוצה להגדיר מה זה מקור מוסמך, בסדר?

<ארז קמיניץ: אז אני אומר: מקור מוסמך, דבר ראשון זה מי שנותן אשראי קמעונאי בהיקף שקבע השר וגו', רק לעניין ההיקף.

איתן כבל: בסדר.

<ארז קמיניץ: והדבר השני, אני אומר שמקור מוסמך הוא גוף מוסדי – יש הגדרה של גוף מוסדי בחוקי הפיקוח הרלוונטיים – למעט לעניין הלוואות שניתנו כנגד כספי עמיתים.

עיסאווי פריג': אין בעיה.

עיסאווי פריג': אפשר לחיות עם זה.

עיסאווי פריג': ארז, רק שאלה להשלמה.

עיסאווי פריג': הגוף החוץ בנקאי שמגייס, שמנפיק אג"ח חייב להיות בתוך ההגדרה הזאת.

יעקב פרי: חייב להיות?

<ארז קמיניץ: הוא יהיה, ובלבד שהוא לא נותן הלוואות בסכום מגוחך.

עיסאווי פריג': מי שנמצא על-פי חוק – מה זה בסכום מגוחך?

רועי פולקמן: הוא אומר בסכום שיקבע.

<ארז קמיניץ: חוק נאווי לא נותן הגדרה מוחלטת בעניין הזה, כי הוא - - -

עיסאווי פריג': מי שמגייס, שמנפיק אג"ח, חברים, חייב לתת הלוואות בסכומים משמעותיים.

עיסאווי פריג': על מה אנחנו מדברים?

איתן כבל: לתקנות.

איתן כבל: נו, עזוב, עיסאווי.

יעקב פרי: זה בסדר.

עיסאווי פריג': העמיתים אני מסכים אתכם, אין לי בעיה.

איתן כבל: זה ניסוח הכי טוב שהיה עד עכשיו.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה שמה שהעבירו בחוק נאווי שיהיה כאן.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה אחרת.

<אתי בנדלר: תכתוב את זה, אני לא מבינה את זה מהניסוח.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: בשביל זה אנחנו עוברים לתקנות.

איתן כבל: אנחנו מחפשים פה רק את הכיוון, זה לא יכול לכסות את הכול.

<אתי בנדלר: כאן זה לא בהיקף שקבע השר וגו'?

<ארז קמיניץ: נראה לי שלא.

<אביטל סומפולינסקי: לא מחויב בגופים.

<ארז קמיניץ: מה, בגופים המוסדיים אתה - - -

<רני נויבואר: כן, כן, בטח שצריך היקף, כי יש קטנים ויש גדולים, יש שונות.

<ארז קמיניץ: את אומרת שיש קטנים, נכון, גם במוסדיים.

<אתי בנדלר: אז זה נכנס בחלק הראשון.

<ארז קמיניץ: אבל אני רוצה להגדיר את שניהם.

<ארז קמיניץ: את רוצה להגיד מקור מוסמך, נותן אשראי קמעונאי בהיקף שקבע השר.

עיסאווי פריג': בהיקף שנתי.

<אתי בנדלר: לא שקבע השר, שקבע הנגיד.

<ארז קמיניץ: שקבע הנגיד וגו'.

עיסאווי פריג': איך נקבע את ההיקף?

עיסאווי פריג': היקף של מה?

<ארז קמיניץ: את יכולה לכתוב: למעט גוף מוסדי.

איתן כבל: בתקנות אפשר.

עיסאווי פריג': היקף של מה?

<אביטל סומפולינסקי: בהיקף של מה?

<ארז קמיניץ: שקבע הנגיד.

עיסאווי פריג': היקף של מה?

<רני נויבואר: היקף האשראי.

<ארז קמיניץ: היקף אשראי כולל - - -

עיסאווי פריג': שמה?

<ארז קמיניץ: שנתי כולל.

עיסאווי פריג': שנתי.

עיסאווי פריג': חייבת להיות תקופה.

<ארז קמיניץ: כפי שנקבע.

<ארז קמיניץ: ואז את רוצה להגיד למעט?

<רני נויבואר: למעט גוף מוסדי בהיקף - - -

<אתי בנדלר: רגע.

איתן כבל: רני, אחד אחד, היא רוצה להבין.

<אתי בנדלר: (9) יהיה: מקור מוסמך הנותן אשראי קמעונאי בהיקף שקבע הנגיד, בהסכמת השר ושר האוצר - - -

עיסאווי פריג': היקף של מה?

<רני נויבואר: רגע, רגע, לאט, לאט.

יעקב פרי: בהיקף שנתי.

<אתי בנדלר: בהיקף שנתי שקבע הנגיד, בהסכמת השר ושר האוצר או לפי הצעת אחד מהם, למעט גוף מוסדי לעניין הלוואות שניתנו כנגד כספי עמיתים.

עיסאווי פריג': יש לי הערה, אתי.

<ארז קמיניץ: באותו היקף זה נכנס.

<רני נויבואר: לא.

<ארז קמיניץ: למה?

<ארז קמיניץ: היא קראה את זה בתוך - - -

<אתי בנדלר: למעט מקור מוסמך כאמור שהוא גוף מוסדי.

<אביטל סומפולינסקי: אתם קובעים בתקנות, תקבעו בתקנות היקף לגופים מוסדיים.

<ארז קמיניץ: אבל יש פה בעיה עם הניסוח.

<אתי בנדלר: שהוא גוף מוסדי לעניין הלוואות שניתנות כנגד - - -

איתן כבל: תנו לה לסיים, חבר'ה.

איתן כבל: אין בעיה, אני אתן לך.

איתן כבל: עם חברי כנסת אין לי ברירה, הם נבחרו.

<ארז קמיניץ: עכשיו הבעיה שעוד נשארה זה השיעור.

עיסאווי פריג': אני אלך הביתה.

איתן כבל: לא, אני אומר, תן לנו לסיים את הניסוח.

יעקב פרי: אתה הולך הביתה, גם אני הולך הביתה.

יעקב פרי: נדבקת מאתנו בגלל הזמן שאתה נמצא פה.

<ארז קמיניץ: הגוף המוסדי לעניין ההלוואות שהוא נותן על חשבון כספי עמיתים לא ייחשב כמקור מוסמך.

<בצלאל לבנה: לא.

<בצלאל לבנה: רק אם זה ניתן לעמיתים, סליחה.

<בצלאל לבנה: אני מניח שהכוונה היא לעמיתים.

יעקב פרי: לעמיתים, ברור.

<בצלאל לבנה: אבל זה כשהוא אומר:

<בצלאל לבנה: כנגד כספי עמיתים.

<בצלאל לבנה: משתמע מזה שאם נוציא מכספי עמיתים לציבור הרחב - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: הם לא מקשיבים.

איתן כבל: הוא יסיים, אדוני, שנייה.

עיסאווי פריג': הוא צודק.

איתן כבל: אין ויכוח, אבל הוא מתנהג כמוך.

עיסאווי פריג': אשתוק?

איתן כבל: אל תשתוק כשאתה צריך לדבר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא לא נבחר.

איילת נחמיאס ורבין: מה, היה לו פריימריז?

רועי פולקמן: איתן, הסיבה שאתה רוצה את השינוי הזה זה בסך הכול בגלל שאתה מפחד שאחרת לא יכניסו את השינוי - - -

איתן כבל: אתה לא יודע מה יהיה.

רועי פולקמן: זאת בדיוק הסיבה.

רועי פולקמן: אנחנו מסתבכים כי הכול היה צריך להיות בתקנות.

איילת נחמיאס ורבין: למה בנק צריך להיות בחוק וחברת ביטוח לא יכולה להיות בחוק?

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: רק משפט על הלמה.

רועי פולקמן: כי המערכת החוץ בנקאית היום היא דינמית, הכול נוצר עכשיו, ולכן קשה לקבוע לפי המציאות.

איתן כבל: אני מנסה בסך הכול להוריד למינימום את הלחצים על השרים ביום שאחרי, זה הכול.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים יוגדרו.

רועי פולקמן: אני מבין.

איילת נחמיאס ורבין: נכון מאוד.

רועי פולקמן: בסדר.

רועי פולקמן: אבל המערכת בהתהוות, ולכן נורא קשה להגדיר את גבולות הגזרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חולקת על עניין ההתהוות.

רועי פולקמן: הגזמת.

רועי פולקמן: מה, רק נאווי וכל זה?

רועי פולקמן: עכשיו אנחנו מחוקקים, הכול קורה עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: תאמין לי שאין לי ברירה כבר הרבה שנים, אלא להיות ערוכים ליום שבו אתה תדרוש - - -

רועי פולקמן: אבל הכול - - -

איתן כבל: די, מספיק, חברים, זה ברמה הפילוסופית.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: ברמה המשפטית.

איתן כבל: אבל זה כבר לא עוזר לי לכתיבה.

עיסאווי פריג': תגידו לי, אני רוצה לשמוע את הנוסח הסופי, בבקשה.

יעקב פרי: אנחנו יכולים לשמוע את הנוסח הסופי, ארז?

<אתי בנדלר: כן.

איילת נחמיאס ורבין: תשאלו את גבריאל, כי הוא היה יושב-ראש בנקים.

איילת נחמיאס ורבין: הם לא היו מוטרדים מההתפתחות של חברות הביטוח.

<קריאות: - - -

<בצלאל לבנה: מחר אני יכול לתת הלוואות מכספי עמיתים.

<רני נויבואר: מחר.

<רני נויבואר: היום לא.

<בצלאל לבנה: אבל החוק יהיה גם מחר.

<רני נויבואר: אבל אנחנו לא יודעים מה יהיה מחר.

<בצלאל לבנה: אבל, חברים, מה שאתם אומרים: מחר אתם מחריגים גוף ציבורי שיכול לתת מכספי העמיתים לכל הציבור, וזאת לא הכוונה.

עיסאווי פריג': לעמיתים.

איילת נחמיאס ורבין: רק לעמיתים.

<בצלאל לבנה: לעמיתים מכספי העמיתים.

<בצלאל לבנה: מכספם.

<בצלאל לבנה: לעמית מכספו.

עיסאווי פריג': מה?

עיסאווי פריג': עכשיו התחיל שלב הטלטלה?

<רן מלמד: אפשר לשאול רק שאלה לפני שאתה הולך, איתן?

איתן כבל: חברים, נא להקשיב.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<רן מלמד: אם אני מבין נכון את מה שארז אומר, אם אני מבין נכון את מה שאתה אומר, אם לקחתי הלוואה של 50,000 שקל מחברת הביטוח - - -

איתן כבל: הוא לא מקשיב לך.

איתן כבל: כן, ארז.

<ארז קמיניץ: כן.

<רן מלמד: אם אני מבין נכון, אם אני לוקח הלוואה מחברת הביטוח או חברת ביטוח שמחזיקה את הפנסיה שלי בגובה שמותר היום, בערך בסכום של 50,000 או לא משנה מה, 30% ממה שמותר, ואני מחזיר אותה כמו שצריך, כי זאת הפנסיה שלי, מבחינתך לאור הסעיף שאתה הולך לכתוב היום - -

עיסאווי פריג': לא יהיה.

<רן מלמד: - - זה לא יוכל לשמש כנתון חיובי לגבי.

<רן מלמד: האם אני מבין נכון?

עיסאווי פריג': נכון.

<ארז קמיניץ: אם זאת חברת הביטוח שהיא גם זאת שמייצרת לך את – כן, אז לא.

<קריאות: - - -

<רן מלמד: אם לקחתי הלוואה על הפנסיה שלי ואני מחזיר אותה כי זאת הפנסיה שלי, אז דפקתם לי את נתוני האשראי, זה בעצם מה שאתה אומר.

איתן כבל: למה?

<רן מלמד: למה?

<רן מלמד: כי הוא לא הולך לקחת את זה כנתון חיובי לדברים אחרים שאני רוצה לקחת.

עיסאווי פריג': זה נתון חיובי.

<ארז קמיניץ: זה נכון.

<ארז קמיניץ: התשובה היא כן, ותסביר.

<רני נויבואר: מסיבות אחרות.

<רני נויבואר: היינו רוצים - - -

<כפיר בטט: התשובה היא כן.

<כפיר בטט: רן צודק פה.

<כפיר בטט: זה נכון כמו שגם אם אתה לא מראה שזאת אותה ההלוואה זה לא ייחשב לך כנתון שלילי.

<כפיר בטט: הסיבה העיקרית שאנחנו רוצים לסייג את העניין הזה, כי אותם גופים מוסדיים שנניח נותנים לך את ההלוואה על חשבון קרן ההשתלמות שלך, הם לא מרוויחים מכך.

<כפיר בטט: ולכן, אם עכשיו אנחנו נחייב את אותן עלויות חיבור ועלויות של חיבור למאגר ואבטחת מידע ודיווח וכל הדברים האלה, יכול מאוד להיות שאותן קרנות ייבשו את הביצה ולא יתנו יותר הלוואות לחוסכים, לעמיתים שלהם.

<כפיר בטט: הצרה בזה שלאותם אנשים שיכולים לקבל הלוואה בתנאים מאוד מאוד מאוד טובים היום לא תינתן יותר האפשרות הזאת.

<רן מלמד: ואז נשנה את החוק חזרה.

<רן מלמד: ואז תלך ותשנה את החוק.

<קריאות: - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: רן, סליחה, עכשיו אני רוצה להבין.

איתן כבל: פתחתי יותר מכולם את העניין הזה, ורן העלה את זה, אז בבקשה, אני לא יושב עכשיו ועובר לחפש כל דבר ודבר, כי יש מקומות שהרצון לייצר חיובי דופק אותו במקום אחר.

איתן כבל: לכן, קבענו כללים שאנחנו כן מכניסים גופים חוץ בנקאיים.

איתן כבל: כן מכניסים, ונתנו את האפשרות לבחון מה יכנס אל תוך המאגר, נתון שיכול לספק דין וחשבון חיובי.

איתן כבל: אבל במקרה הזה אני מקבל את עמדתו של בטט.

עיסאווי פריג': איתן, אפשר משפט?

איתן כבל: כן, בבקשה.

עיסאווי פריג': חברים, ידידי, אני גם מקבל את העמדה של האוצר בסוגיה הזו מסיבה פשוטה, אני לא חסיד לשחרר אשראי בצורה בלתי נשלטת, זה יהיה מצעד איוולת שנבכה עליו דורות על גבי דורות.

איתן כבל: נכון.

עיסאווי פריג': אני בעד כניסת האשראי החוץ בנקאי בכדי שהתמונה תיחשף, מי מנסה ועושה קומבינות לקחת משם הלוואה ומשם הלוואה.

<רן מלמד: אתה סותר את עצמך.

עיסאווי פריג': כי אני נגד לפתוח את זה ולהציף את השוק בכסף במקום שאין.

<רן מלמד: אבל אתה סותר את עצמך.

איתן כבל: לא, לא, הוא לא סותר, סליחה.

<רן מלמד: כי אם זה לא יהיה אז הם ימשיכו לתת הרבה הלוואות.

איתן כבל: לא, רן, רן, די.

איתן כבל: חברים, אני עושה את ההצבעה האחרונה.

איתן כבל: די, די, די.

<רן ונגרקו: רק הערה אחרונה.

<אתי בנדלר: נקרא את הנוסח המוצע?

עיסאווי פריג': רק הנוסח.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<רן ונגרקו: רק הערה קטנה אחת.

איתן כבל: אוקיי.

<רן ונגרקו: התוצאה היא כזאת: בן-אדם ששעבד את הפנסיה שלו, שאין לו יותר עם מה לחיות בעוד שנתיים כשהוא פורש, הוא יבוא אלי לבנק, ואני לא אדע כשהוא מבקש ממני את ההלוואה שהוא שעבד את הפנסיה שלו, זאת התוצאה.

<רן ונגרקו: קחו בחשבון.

איתן כבל: לא נכון.

<רן ונגרקו: איך אני אדע?

עיסאווי פריג': לא נכון.

עיסאווי פריג': אתה נותן הלוואות לא על סמך פנסיה.

<רן ונגרקו: לא.

עיסאווי פריג': אתה משעבד דברים אחרים.

<רן ונגרקו: אבל אני לא אדע שכושר ההחזר שלו נמוך בגלל שהוא מחזיר כספים לקרן הפנסיה.

עיסאווי פריג': לא נכון.

עיסאווי פריג': אתה כבר נכנס לנישה לא נכונה.

<אתי בנדלר: רגע, הבנק לא יוכל לדרוש ממנו כתנאי למתן הלוואה שהוא יביא לו אישור מקרן הפנסיה שלו?

<קריאה: ברור - - -

איתן כבל: חברים יקרים, הבנקים, כבוד הבנקים, שאני אסקופה נדרסת לרגליהם, אני אומר את הדבר הבא - - -

יעקב פרי: אפשר לחשוב שיש לך ברירה אחרת.

איתן כבל: סליחה, אני אומר את הדבר הבא: הלכנו לקראתכם מעל ומעבר, כל השוק החוץ בנקאי לא היה אמור בכלל במתכונת הנוכחית להיות חלק מהחוק, ואנחנו, איך אומרים, אני מתנצל שלא קיבלתם את כל מה שאתם רוצים.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: אני אומר את זה כאן בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: אני חושב שעשינו, חברי הכנסת, עבודה מאומצת, עבודה טובה, תודה לכם על כל שיתוף הפעולה בעניין הזה.

עיסאווי פריג': רק את הנוסח, בבקשה.

איתן כבל: היא תקריא את הנוסח, נצביע, ואני אסע.

איתן כבל: בבקשה.

עיסאווי פריג': יש עוד מכשול, חברת החשמל.

יעקב פרי: רגע, רגע.

<אתי בנדלר: מקור מוסמך הנותן אשראי קמעוני בהיקף שנתי כפי שקבע הנגיד, בהסכמת השר ושר האוצר או לפי הצעת אחד מהם, למעט מקור מוסמך כאמור שהוא גוף מוסדי לעניין הלוואות שניתנו כנגד כספי העמיתים.

<בצלאל לבנה: לא כנגד.

עיסאווי פריג': כפי שקבע הנגיד או השר על גובה הסכום.

<אתי בנדלר: בהסכמת השר ושר האוצר.

עיסאווי פריג': על גובה הסכום בתקנות.

<ארז קמיניץ: הגדרה של גוף מוסדי.

<אתי בנדלר: גם לגבי המקור המוסמך.

איתן כבל: המקור המוסמך.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

<אתי בנדלר: הוא צריך - - -

<בצלאל לבנה: זה לא נכון.

<ארז קמיניץ: עזבו.

<ארז קמיניץ: כשיש פה יש פה מתמודד, זה לא זה.

<בצלאל לבנה: לא, לא.

<אתי בנדלר: גוף מוסדי לעניין הלוואות שניתנו כנגד כספי עמיתים.

<בצלאל לבנה: אתי, לפני רגע הסברת: כנגד זה לא נכון.

<אתי בנדלר: אנחנו נקבל הגדרה של גוף מוסדי מכם.

<בצלאל לבנה: אתי, אבל הניסוח "כנגד" הוא לא נכון.

<בצלאל לבנה: את מתכוונת - עמיתים קיבלו כספים מהכספים שיש להם.

עיסאווי פריג': עמיתים קיבלו כספים שלהם.

<בצלאל לבנה: מחר גוף כזה מכספי עמיתים נותן הלוואות לציבור הרחב, לא לעמיתים עצמם.

<רני נויבואר: מחר, מחר.

<בצלאל לבנה: כשהאמירה נאמרת "כנגד" היא מעוותת את הכוונה.

איתן כבל: נכון, הוא צודק.

איתן כבל: הוא צודק.

<ארז קמיניץ: בסדר.

<ארז קמיניץ: אבל איך אתה רוצה?

<אתי בנדלר: שנתנו מכספי העמיתים, זאת הכוונה.

<יעל רגב: יש הגדרה ספציפית בחוק להלוואות האלה, אני מוציאה אותה.

עיסאווי פריג': לעמיתים עצמם.

<בצלאל לבנה: כנגד כספי העמיתים עצמם.

<יעל רגב: ההלוואות הספציפיות האלה מוגדרות בתקנות שלנו.

<אתי בנדלר: אז הוא רוצה הלוואות לעמיתים מכספיהם.

עיסאווי פריג': מכספיהם.

איתן כבל: סליחה, עיסאווי.

איתן כבל: מה גברתי אומרת?

<רני נויבואר: מכספם.

<יעל רגב: ההלוואות שאנחנו מדברים עליהן מוגדרות אצלנו בתקנות כללי השקעה, יש להן הגדרה, מייד אוציא אותה ואפשר להפנות אל ההגדרה הזאת.

איתן כבל: בסדר, מקובל.

<רני נויבואר: רגע, אתי, סליחה, הנוסח שלך: ברור שההיקף מחושב, דהיינו, אני לוקחת את ההיקף של גוף מוסדי, ואני בוחנת אותו לנוכח ההיקף שקבע הנגיד?

<אתי בנדלר: כן, ברור.

<רני נויבואר: כי לדעתי הנוסח קצת – כלומר, זה ברור לך, זאת לא שאלה כן או לא בינארית.

<רני נויבואר: אם זה ברור, אחר כך נעבוד על הנוסח.

איתן כבל: בסדר, חברים, תחדדו את הניסוח.

<רני נויבואר: צריך את אותו היקף, אבל אי-אפשר לזקוף לעניין ההיקף את הכספים - - -

איתן כבל: תודה רבה.

<רני נויבואר: אם הוא נתן שקל בחוץ המשמעות היא לא אוטומטית שהוא מדווח על השקל, כי ערך של שקל עדיין הוא ערך נמוך.

איתן כבל: מה, רני, סיבכת אותי עכשיו.

<אתי בנדלר: אם את מדברת לעניין הלוואות שניתנו לעמיתים מכספיהם, הוא בכלל יוצא מההגדרה, אז לא משנה ההיקף כרגע.

<ארז קמיניץ: הוא יוצא.

<רני נויבואר: ואם הוא נתן שקל אחד לעניין של מישהו שנתן בצד שקל אחד, המשמעות שאוטומטית מדווח גם אם אין לו היקפים.

<אתי בנדלר: מה?

<אתי בנדלר: אני לא מצליחה לשמוע.

<ארז קמיניץ: אסביר.

<ארז קמיניץ: היא אומרת שהוצאת החוצה את "כנגד כספי העמיתים"?

<אתי בנדלר: כן.

<ארז קמיניץ: עכשיו מה נשאר לאותו גוף מוסדי?

<רני נויבואר: חמישה שקלים שהוא נותן לרני שאיננה עמיתה.

<ארז קמיניץ: חמישה שקלים לכל השנה.

<ארז קמיניץ: אז זה לא נכנס, אני לא צריך אותו.

<ארז קמיניץ: רק שנבין ואז ננסח את זה.

<רני נויבואר: אז זה מובן.

<רני נויבואר: בסדר.

<רני נויבואר: ננסח את זה אחר כך.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אפילו לי זה ברור, שלוש יחידות מתמטיקה.

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: נשפר.

<ארז קמיניץ: היושב-ראש, חשבנו שהבנו אותך פעם קודמת, וראינו שלא.

איתן כבל: אתה צודק.

<ארז קמיניץ: אנחנו חוששים.

<אתי בנדלר: ההיקף יהיה אחרי ההלוואות לעמיתים.

<ארז קמיניץ: כן, נטפל בנוסח.

<ארז קמיניץ: אתם לא תכירו אותו אחרי שנטפל בו.

איתן כבל: חברים, אני מביא להצבעה את הנוסח.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': רק להקריא את הנוסח שוב, עוד אוזן, איתן, תירגע, תגיע.

איתן כבל: זה לא עניין של עוד אוזן.

איתן כבל: כבר אין לך אוזניים למה שאמרת כבר.

עיסאווי פריג': אתי, יש נוסח סופי?

איתן כבל: כן, היא הקריאה אותו.

<ארז קמיניץ: בסדר, עוד נשפץ אותו.

איתן כבל: היא כבר הקריאה אותו, רק יעשו לזה - - -

<לאה ורון: זה העיקרון שהוועדה מצביעה עליו.

עיסאווי פריג': נגיע למטרה שדיברנו עליה.

<אתי בנדלר: ובתוך ההגדרה הזאת צריכים עוד הגדרה של גוף מוסדי שאין לי.

איתן כבל: זה בסדר, עיסאווי.

<ארז קמיניץ: ויכול להיות שיש הגדרה בדיוק להלוואות - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד ההצעה כפי שהוקראה?

איתן כבל: ויש עוד את השיפורים של הניסוח.

עיסאווי פריג': תגיד את המטרות לפרוטוקול.

עיסאווי פריג': המטרות להכניס את האשראי החוץ מוסדי עד - - -

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: לא כותבים בתוך זה, נשמה, אמרתי, כל הריב היה כדי להגיע לזה.

עיסאווי פריג': אז בעד, בעד.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: חברים, בבקשה.

איתן כבל: בעד – פה אחד.

<לאה ורון: אושר פה אחד.

איתן כבל: תודה רבה לכם, אושר פה אחד.

<אתי בנדלר: תקנות בעניין הזה תוך שנה מיום תחילת החוק, אדוני?

<אביטל סומפולינסקי: מיום התחילה או מיום הפרסום?

איתן כבל: חברים, תגידו מה יותר נכון לדעתכם.

<לאה ורון: מיום הפרסום.

עיסאווי פריג': זה כמו השאר.

<קריאות: - - -

<רני נויבואר: שנה מיום הפרסום?

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר לכם, לאה, שנה מיום הפרסום זה מאוד מצומצם.

<אתי בנדלר: תחילת החוק היא שנתיים מיום הפרסום, במהלך השנתיים האלה צריכים לגבש - -

עיסאווי פריג': תקנות.

<אתי בנדלר: - - תקנות עם עקרונות שיחולו גם על הגוף הזה.

<אתי בנדלר: לכן, אני לא רואה איך אפשר לעשות את התקנות בעניין הזה תוך שנה מיום הפרסום, פשוט לא רואה.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה לא?

<אתי בנדלר: אולי עד יום התחילה.

<אביטל סומפולינסקי: אז עד יום התחילה.

<ארז קמיניץ: עד ליום התחילה.

<אתי בנדלר: עד יום התחילה.

<אתי בנדלר: אז אני מבקשת להצביע על כך.

יעקב פרי: חבר'ה, עכשיו יהיה פה סדר.

איתן כבל: נשמה, תודה.

איתן כבל: פרי, תודה.

איתן כבל: תודה לכולם, ניפגש ביום שני.

יעקב פרי: אנחנו מעמידים להצבעה את העניין של התקנות לעניין זה יותקנו עד יום התחילה.

יעקב פרי: מי בעד? רועי, איילת.

עיסאווי פריג': מה לגבי שאר הסעיפים, פרי, מ-1 עד 6?

יעקב פרי: שנייה.

<רן מלמד: רגע, איזה סעיף זה?

<אביטל סומפולינסקי: 16(א)(9).

<אתי בנדלר: עכשיו צריכים להצביע על כל סעיף קטן (א), כי היו בו שינויים לעניין חברת החשמל, נוסף בנק הדואר.

<אביטל סומפולינסקי: וצריך להקריא את ההגדרה של בנק הדואר.

יעקב פרי: חבר'ה, בואו, אם אפשר.

יעקב פרי: איתן, אתה מפריע לי.

איתן כבל: כן, סליחה, אדוני צודק.

יעקב פרי: חברים, השעה באמת מאוחרת, ואנחנו רוצים להספיק.

יעקב פרי: לא אלאה אתכם, כשאגלה אצלי סימני עייפות נסיים.

יעקב פרי: אז אנחנו עכשיו ב-16(א), נכון?

<אתי בנדלר: 16(א) כולו לא הוצבע.

<אתי בנדלר: הייתה הצבעה על פסקה (9) שבו, על העיקרון שתקנות לעניין פסקה (9) יותקנו עד ליום התחילה.

<אתי בנדלר: ועכשיו צריכים להצביע על כל סעיף קטן (א), על כל יתר שמונה הפסקאות, ובכללם פסקה (6), שהיא פסקה חדשה שזה בנק הדואר.

<אתי בנדלר: "לעניין זה בנק הדואר, החברה הבת כהגדרתה בחוק הדואר התשמ"ו–1986", זאת בעצם החברה שנותנת את השירותים הכספיים, שהיא חברת-בת של בנק הדואר.

עיסאווי פריג': כבוד היושב-ראש, לפני שאתה רק - - -

יעקב פרי: שנייה, תן לאתי לסיים משפט.

יעקב פרי: אצלי אתה לא זה, נגמר הסיפור, עיסאווי, תירגע.

יעקב פרי: תסיימי, אתי.

<אתי בנדלר: וחברת החשמל שלגביה יש הוראת מעבר אחרת, שנגיע אליה בהמשך.

יעקב פרי: כן, חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': שני דברים.

עיסאווי פריג': רק רציתי ליום התחילה שהצבענו עליו, זה היה מהיר, רציתי לקבל הסבר שיהיה ברור על מה הצבענו.

יעקב פרי: מבקש עיסאווי לקבל הסבר על יום התחילה - מה זה יום התחילה.

איילת נחמיאס ורבין: כי אני גם לא הבנתי.

<אתי בנדלר: יום התחילה זה אחד הסעיפים הבאים שעדיין לא הגענו אליהם.

<אתי בנדלר: לדעתי לא הצבענו.

<אביטל סומפולינסקי: עוד לא הצבענו על זה.

<אתי בנדלר: יום התחילה בהתאם למוצע, אם נגיע לזה נצביע על זה היום, זה שנתיים מיום פרסום החוק, שיש אפשרות לדחות את יום התחילה.

איילת נחמיאס ורבין: בתנאי שיש תקנות.

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: רגע, לא בתנאי שיש תקנות.

יעקב פרי: מפרידה.

יעקב פרי: אלו שני דברים שונים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא הגיוני.

יעקב פרי: יסבירו לך.

<אתי בנדלר: בעוד שנתיים מיום הפרסום השר רשאי לדחות בשישה חודשים נוספים את יום התחילה, ואם הוא רוצה לדחות בשישה חודשים נוספים, בתקופות נוספות של שישה חודשים - -

יעקב פרי: הוא צריך לקבל את אישור הוועדה.

<אתי בנדלר: - - הוא יצטרך לבוא לקבל את אישור הוועדה.

עיסאווי פריג': עוד לא אישרנו.

עיסאווי פריג': נגיע אליו.

יעקב פרי: נכון.

<אתי בנדלר: נגיע.

<אתי בנדלר: אז למה אתה נותן לי לדבר כל כך הרבה?

יעקב פרי: עיסאווי, דבר שני, מה אתה עוד רוצה?

עיסאווי פריג': דבר שני, ההסתייגות שלי כאן לגבי חברת החשמל.

עיסאווי פריג': עכשיו מחקו תשתית ציבורית והכניסו את חברת החשמל, אני מסתייג מזה, ודעתי היא למחוק את זה טוטלית.

עיסאווי פריג': פשוט מאוד המאגר לא צריך לדעת כמה אני משלם חשמל.

איילת נחמיאס ורבין: זה לטובתך.

רועי פולקמן: קיימנו ארבעה דיונים על זה.

עיסאווי פריג': אני אומר את דעתי.

יעקב פרי: עיסאווי, ההסתייגות שלך נרשמת.

עיסאווי פריג': לא, יש לי הצעה.

יעקב פרי: בבקשה, תציע, כן.

עיסאווי פריג': פרי, אתה לא תשתיק אותי.

יעקב פרי: אני אשתיק אותך.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול.

יעקב פרי: כשאני ארצה אני אשתיק אותך.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול.

יעקב פרי: דבר.

עיסאווי פריג': תשמע ממני, אתה רוצה לנסות?

יעקב פרי: דבר, נו.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': אתה לא תשתיק אותי.

יעקב פרי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': ההצעה שאני אומר היא ככה: העברת מידע מחברת החשמל תהיה ללקוחות שאינם במאגר.

עיסאווי פריג': לקוח שהוא במאגר לא צריך לדעת לגבי הפרטיות שלי כמה אני משלם חשמל וכמה אני לא משלם.

יעקב פרי: אני מתקשה להבין.

יעקב פרי: כן, איילת.

יעקב פרי: עוד מעט נחזור אליך.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רגע להעיר משהו לעניין הזה של עיסאווי.

איילת נחמיאס ורבין: אני דווקא חושבת שחשוב שנהיה בחברת תשתית ציבורית.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, אני חושבת שגם חשבון המים וכל הדברים האלה נושאים חשיבות רבה דווקא למידע החיובי.

איילת נחמיאס ורבין: למשל, בן-אדם שהתקין מונה חשמל אצלו בבית, מה שאומר שבהגדרה הוא משלם את חשבון החשמל, אני רוצה לקוות שזה יעזור לו לקרדיט סקור.

עיסאווי פריג': בסדר, אני מפריד בין האנשים.

עיסאווי פריג': אני אומר: מי שאינו במאגר.

יעקב פרי: בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אני רוצה להשלים את זה.

יעקב פרי: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה מי שאינו במאגר?

איילת נחמיאס ורבין: בהגדרה, גם מי שאינו במאגר, כשהוא ירצה לבוא ולקבל קרדיט סקור.

עיסאווי פריג': מי שאין עליו נתונים.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: זה מאוד יזיק לו אם לא יהיה מידע.

<יואל בן-אור: המידע נשמר לשלוש שנים לפי מה שהוחלט, ויכול להיות שהיום יש ערך למידע, ואחר כך עברו שש שנים וכבר אין עליך מידע.

<יואל בן-אור: ואז לא אספנו עליך את המידע מחברת החשמל, ואתה לא יכול לאסוף רטרואקטיבית מחברת החשמל.

<יואל בן-אור: בעצם, ביום שבו פתאום לא יהיה עליך מידע לא תוכל להרוויח מזה שאספו עליך.

יעקב פרי: לי הנושא ברור.

יעקב פרי: פרופ' פאור.

<דוד לוי-פאור: תודה רבה.

<דוד לוי-פאור: אני רוצה לחזור ולהגיד מה שכבר אמרתי, המידע מחברת החשמל הוא בדרך כלל על מי שאין לו חשבון בנק, על אנשים שהם מה שאנחנו קוראים "מודרי אשראי" או "מנוצלי אשראי".

<דוד לוי-פאור: זאת אומרת, אנחנו צריכים את הנתונים האלה פשוט כדי להגדיל את היקף הכיסוי של המאגר, וכשאתה מכניס את האנשים האלה לתוך המאגר, אז בהכרח אין עליהם הרבה מידע ממקורות אחרים.

<דוד לוי-פאור: בהכרח, אפילו כשזה מידע חיובי, המשקל שלו בפרמטרים בדירוג בסופו של דבר - - -

יעקב פרי: איננו גבוה.

<דוד לוי-פאור: חוץ מזה, המידע מחברת החשמל איננו מדויק, כמו שחברת החשמל כבר הודיעה, אנחנו כבר מכירים את זה.

יעקב פרי: את זה שמענו מנציגת חברת החשמל.

<קריאות: - - -

<ארז קמיניץ: ייצרנו כל כך הרבה שסתומים על חברת החשמל ועוד לבדוק.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, מה שרציתי להגיד, שקיימנו על זה שעות על שעות של דיונים, איזה ארבעה או חמישה דיונים, אתה היית בהם.

יעקב פרי: אני זוכר, הייתי בהם.

רועי פולקמן: והגענו למתג העולה והמתג היורד, אי-אפשר לפתוח את זה עכשיו.

רועי פולקמן: ברור שהעמדה היא נגד, ויסבירו שהמידע לא מדויק, הרי היינו בדיונים האלה שעות.

רועי פולקמן: מה עוד פעם פותחים את זה?

יעקב פרי: כן, רן.

<רן מלמד: אני דווקא חושב שכן אפשר להשתמש בנתונים של חברת החשמל כנתונים חיוביים בשני תנאים:

<רן מלמד: התנאי הראשון זה שהנתונים שהובאו שאכן תוך 90 יום 96% מהלקוחות משלמים את החשבון שלהם הוא נכון; התנאי השני, אם יתחילו לאסוף את הנתונים מהיום ה-91.

<רן מלמד: כי בצורה כזאת אנחנו יכולים לקחת 96% מבעלי החשבונות ולייצר להם נתונים חיוביים.

<ארז קמיניץ: בסדר, אבל זה לא יקרה.

<רן מלמד: אם זה יהיה 60 יום ופחות אנחנו באמת גורמים נזק לאחוז מאוד גבוה.

רועי פולקמן: זה ייקבע בתהליך של הבדיקה שייעשה.

<קריאות: - - -

<ארז קמיניץ: זה צריך להיקבע בתקנות.

רועי פולקמן: זאת הצעה מצוינת, היא לא יכולה להיקבע בחוק.

<רן מלמד: לא אמרתי שהיא לא תיקבע בתקנות, רק אמרתי שאלה צריכים להיות המדדים.

רועי פולקמן: הצעה מעולה בעיני, וזה ייבדק בתקנות.

<ארז קמיניץ: נכון, בסדר גמור.

<רן מלמד: ארז, לא אמרתי שלא.

<רן מלמד: בתקנות, אבל אלה המדדים.

<גלית גלובוס: רגע, אדוני.

יעקב פרי: כן, גברתי, משפט אחרון, אם אפשר.

<גלית גלובוס: הנוסח שהוגש לוועדה היום אינו הנוסח שעליו סוכם בפעם הקודמת, רועי, ואחרי כל הדיונים.

<גלית גלובוס: הסיכום היה סיכום אחר.

<גלית גלובוס: הסיכום היה שייבחן האם יש צורך, ארז אמר את זה במפורש.

<גלית גלובוס: כאן זה מופיע כאילו ברור שחברת החשמל צריכה להעביר נתונים.

רועי פולקמן: לא, לא בסעיף הזה, יש סעיף אחר על זה.

<ארז קמיניץ: סעיף אחר.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: נגיע לסעיף, אפשר יהיה להעיר עליו.

רועי פולקמן: גם לי יש הערה עליו.

<אתי בנדלר: זה היה 115(ג).

רועי פולקמן: כאן רק כתוב שזה ייכלל במקורות המוסמכים.

רועי פולקמן: זה לא אותו סעיף.

רועי פולקמן: אם יש לך הערות, נדון בסעיף הזה.

יעקב פרי: רועי, תן לי לסייע לך.

יעקב פרי: גברתי, תסתכלי בסעיף 115(ג).

<גלית גלובוס: ראיתי.

<גלית גלובוס: אני מדברת על 115.

<רני נויבואר: אז נדבר כשנגיע לשם.

יעקב פרי: לשם הייתה הכוונה.

יעקב פרי: פה אנחנו משאירים את זה כחברת החשמל, ואני מעלה את זה להצבעה.

יעקב פרי: אני מבין שיש הסתייגות שלך.

עיסאווי פריג': אני מגיש הסתייגות על מחיקה.

יעקב פרי: אוקיי, מגיש הסתייגות.

<אתי בנדלר: למחוק?

עיסאווי פריג': למחוק.

עיסאווי פריג': לא צריכה להיות חברת החשמל.

איילת נחמיאס ורבין: למחוק את חברת החשמל?

עיסאווי פריג': מה היא צריכה?

עיסאווי פריג': זו דעתי.

עיסאווי פריג': יותר מדי פרטיות הקטע הזה.

יעקב פרי: עיסאווי, שמענו, הבנו, רשמנו את ההסתייגות.

יעקב פרי: שמענו את ההערות.

יעקב פרי: 16(א) - על כל (א) עד סעיף (8) קטן.

<אתי בנדלר: כן.

יעקב פרי: (9) עם התיקון.

<אתי בנדלר: (9) כבר הוצבע.

יעקב פרי: אני רק מבקש בנושא של התיקון, תשפצו.

יעקב פרי: ביום שני יש דיון, אם אתם יכולים לבוא עם הנוסח המשופץ והמתאים.

יעקב פרי: אז אני מעלה את 16(א) עד סעיף קטן (9) להצבעה.

יעקב פרי: מי בעד?

יעקב פרי: בעד סעיף 16(א)(1)-(9) – פה אחד

יעקב פרי: שלושה.

יעקב פרי: עבר.

יעקב פרי: לאיפה ממשיכים?

<רני נויבואר: (ה).

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': (ג), מה שקשור לחברת החשמל עכשיו מה שהיא אמרה.

<רני נויבואר: זה אושר כבר.

יעקב פרי: זה אושר כבר בהצבעה.

עיסאווי פריג': זה אושר?

<רני נויבואר: כן.

<אביטל סומפולינסקי: להוציא הסתייגויות, את כל חברת החשמל.

<רני נויבואר: 115 לא אושר.

<רני נויבואר: (ב) עד (ד) אושרו.

עיסאווי פריג': אושר, אבל מה שהיא אמרה עכשיו ומה שרועי ענה לה זה - - -

רועי פולקמן: זה 115, עיסאווי, נגיע לזה.

רועי פולקמן: אם תרצה להעיר על זה, נגיע לזה.

יעקב פרי: נגיע לזה.

<רני נויבואר: אישרנו מבנה שלם.

יעקב פרי: מה שהובטח ושנציגת חברת החשמל אמרה מתייחס לסעיף 115(ג) ולא לכאן.

יעקב פרי: סעיף קטן (ה(, בבקשה.

<רני נויבואר: "(ה) על אף הוראות סעיף קטן (ד) ומבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א)(9), רשאי השר, בהסכמת הנגיד, לקבוע כי מקור ממקורות המידע המנויים בסעיף הקטן האמור יהיה חייב להעביר נתוני אשראי למאגר, כאמור באותו סעיף קטן".

יעקב פרי: וכל היתר נמחק ומוסיפים את "בהסכמת הנגיד", נכון?

<אתי בנדלר: נכון.

<רני נויבואר: מוסיפים את הסכמת הנגיד, ובעצם מתייחסים להוראת סעיף (א)(9), שזה לא בא לגרוע מההוראות, ובעצם אפשר לחייב עוד מקורות מידע.

<רני נויבואר: ככל שלא חייבנו אותו קודם אפשר גם לחייב אותו בהוראה הזאת.

יעקב פרי: הערות?

יעקב פרי: אם אין הערות אני מעלה להצבעה את סעיף (ה) קטן בנוסח בתיקונים החדשים.

יעקב פרי: בעד סעיף 16(ה) – פה אחד

יעקב פרי: הלאה.

<לאה ורון: (ה) קטן נשאר.

<אביטל סומפולינסקי: הסעיף הבא זה סעיף קטן (ו) שחברת הכנסת ורבין ביקשה לגביו דיון מחדש.

יעקב פרי: (ו) קטן, בבקשה.

יעקב פרי: אולי נקרא את הסעיף קודם.

יעקב פרי: רני, תקריאו, או הקריינית, לא חשוב מי, את סעיף קטן (ו).

<עדי נסים: "מקור מידע ינקוט אמצעים נאותים להבטחת הדיוק והמהימנות של נתוני האשראי שהוא מעביר למאגר לפי סעיף זה; הממונה רשאי להורות על אמצעים להבטחת הדיוק והמהימנות כאמור".

יעקב פרי: כן, גב' ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: אני פשוט חושבת שיש חוסר דיוק בגלל הרגישות של החוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שלא מספיק ברור מה זה אמצעים נאותים, ואני חושבת שאמצעים סבירים שעומדים לרשותו הם הרבה יותר הגיוניים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שהשינוי נעשה לבקשתנו, סברנו שאמצעים סבירים זה סביר.

<אתי בנדלר: נאותים זה מעבר לזה, זאת הייתה התחושה שלנו.

יעקב פרי: למה את רוצה סבירים?

יעקב פרי: למה יותר טוב סבירים?

<אביטל סומפולינסקי: זאת החמרה.

<אתי בנדלר: זאת החמרה ולא הקלה.

איילת נחמיאס ורבין: נאותים?

<אתי בנדלר: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מכירה בחקיקה או בפסיקה מה זה נאות.

<ארז קמיניץ: יש לי הצעה, הם יהרגו אותי, אבל בוא - - -

יעקב פרי: שנייה, ארז.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, ארז, תן לי להסביר.

יעקב פרי: אפשר סבירים ונאותים יחד?

<ארז קמיניץ: זה מה שאני אומר.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר סבירים ונאותים.

איילת נחמיאס ורבין: אני פשוט חושבת שסבירים זאת המילה המשפטית היותר ברורה והיותר ודאית מאשר נאותים.

<ארז קמיניץ: הם רצו מילה יותר חזקה.

<אתי בנדלר: אגיד לך מדוע אני חושבת שלא ראוי להסתפק בסבירים בעניין הזה.

<אתי בנדלר: סבירים זה אנחנו יודעים, סבירות נבדקת בהתאם לנסיבות, האדם הסביר, וכיוצא בזה, ואנחנו חשבנו שצריכים מעבר.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אתי, אבל התיקון שהצעתי "ובכל האמצעים הסבירים", ולא "ינקוט אמצעים נאותים".

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה ומתוודה שבעיני ינקוט אמצעים נאותים, כנראה זה באזני השומע, וזאת בעיה פה.

יעקב פרי: אני מתקשה להבין, יכול להיות שזה בגלל השעה, אבל אולי תנסי להסביר לי.

איילת נחמיאס ורבין: זה בגלל השעה, יענקל'ה, כי אני פשוט זוכרת מתי התחלת פה היום, במעורפל אומנם, אבל זוכרת.

יעקב פרי: למה הסבירים פה?

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, אין הגדרה משפטית מה זה אומר "אמצעים נאותים", אין דבר כזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שגם אתי ואביטל יסכימו על זה שאין דבר כזה משפטית "אמצעים נאותים".

איילת נחמיאס ורבין: אתי ניסתה לכוון למשהו שהוא יותר חזק.

<אביטל סומפולינסקי: ולא רק סביר.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: כאילו לנעול את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני טוענת שנאותים פותח פתח חדש לפרשנות שהיא הרבה יותר בעייתית מאשר סבירות.

יעקב פרי: ומה אומרים ארז ורני?

<ארז קמיניץ: אני חושב שהמילה נאותים מייצרת – יש כוונה לעשות את זה אקסטרה סביר, אנחנו יודעים מה זה, זה חיוב שהוא לא חיוב השתדלות, יש שקידה, יש חיובים, יש לנהוג לפי אדם סביר, יש חיוב שהוא חיוב מסירות, יש חיוב שהוא חיוב השתדלות ושקידה ראויה, נאמן, למשל.

<ארז קמיניץ: אדם רגיל צריך לפעול בסבירות, נאמן צריך לפעול בשקידה, אפוטרופוס, נניח, צריך לפעול במסירות, בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: ארז, תסביר לי מה זה נאות.

איילת נחמיאס ורבין: אם היית כותב פה במסירות, לא הייתי מתווכחת.

<ארז קמיניץ: רק שנייה, אפשר: הממונה רשאי להורות על אמצעים - - -

<אתי בנדלר: זה לא הממונה, זה מה שמחייבים אותו.

יעקב פרי: זה מקור מידע.

<ארז קמיניץ: מקור מידע.

איילת נחמיאס ורבין: זה מקור מידע, זה הרבה יותר רגיש.

<ארז קמיניץ: יפעל בשקידה לצורך הבטחת הדיוק והמהימנות - אתם רוצים?

<ארז קמיניץ: שקידה זאת כבר אמירה יותר חזקה משפטית.

יעקב פרי: שקדנות.

<ארז קמיניץ: ישקוד.

<אתי בנדלר: אבל אני צריכה ממש נקיטת אמצעים אתם, אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: מה יש לך בחוק הגנת - - - ?

איילת נחמיאס ורבין: הייתי מחפשת מישהו שיציל אותנו.

<אתי בנדלר: באמת חיפשתי.

<אתי בנדלר: בהתחלה רציתי מילה הרבה יותר חזקה, נאמר לי שאי-אפשר.

<אתי בנדלר: בכל האמצעים הנדרשים להבטחת וכו', הם לא הסכימו ללכת - - -

איילת נחמיאס ורבין: נשמע הרבה יותר, תסלחי לי, עכשיו קיבלת אותי.

יעקב פרי: למה לא בכל האמצעים?

<אתי בנדלר: לנקוט בכל האמצעים הנדרשים להבטחת הדיוק.

<רני נויבואר: כי אין דבר כזה כל האמצעים הנדרשים, זאת הייתה הסיבה.

איילת נחמיאס ורבין: יופי, גם אין אמצעים נאותים, יקירינו.

<רני נויבואר: רצינו סבירים.

<רני נויבואר: אפשר ללכת גם טיפה מעבר, אבל אי-אפשר כל האמצעים, כי כל האמצעים זה אין-סופי, ללא עלות.

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: רני, לא כל האמצעים, אלא האמצעים הנדרשים להבטחה.

יעקב פרי: מקובל עלייך?

<רני נויבואר: אבל את לא נותנת להם - - -

<אתי בנדלר: קודם כל, אדוני, הייתה כאן בקשה לדיון מחדש.

<רני נויבואר: אבל הבעיה, אתי, שאין לזה גבול, לא הצבת לזה גבול.

<רני נויבואר: מה הרעיון?

<רני נויבואר: הרעיון הוא שלנצח אם יש לך משאבים בלתי מוגבלים את יכולה לעשות תמיד הכול.

<רני נויבואר: ולכן, צריך להציב פה רף שאומר: נכון, אין לכם משאבים בלתי מוגבלים.

<רני נויבואר: הדרושים זה תמיד או הנדרשים זה תמיד, זה בלתי מוגבל.

<רני נויבואר: ולכן, הסכמנו לנאותים והסכמנו לסבירים, זה לא משנה ברף איפשהו, אבל זה לא יכול להיות הכול.

<רני נויבואר: הנדרשים, את תגידי בסוף שזה רק של 100%.

<רני נויבואר: אתם חייבים לוודא – מדינת ישראל לא יכולה להבטיח היום על מערך הביטחון שלה 100% הצלחה.

<ארז קמיניץ: אני חושב שהיה צריך להיות פה חיוב השתדלות, זה מה שצריך להיות בשפה המשפטית.

<רני נויבואר: שזה סבירות, נאותות.

<ארז קמיניץ: צריך להיות פה חיוב השתדלות.

<אתי בנדלר: חשבנו שלזה הגענו בסופו של דבר.

<רני נויבואר: נכון, כי נאותים נראה יותר יפה מסביר.

<אתי בנדלר: כי ברור שנאות זה מעבר לסביר.

<אתי בנדלר: לא, זה לא יותר יפה, זה רף גבוה יותר.

<ארז קמיניץ: רק שנייה, אפשר?

<ארז קמיניץ: אנחנו עוסקים במילים, השעה מאוחרת, אבל בכל זאת.

<ארז קמיניץ: מקור מידע יפעל בשקידה לנקוט אמצעים להבטחת הדיוק והמהימנות.

<רני נויבואר: לא יפעל בשקידה לנקוט את האמצעים, הוא צריך לנקוט.

<ארז קמיניץ: הוא צריך לנקוט, אז זה לא טוב בעברית.

<רני נויבואר: השאלה איזה רף של אמצעים.

<רני נויבואר: חברים, מה שתרצו.

<ארז קמיניץ: סבירים ונאותים, נו.

יעקב פרי: אז אנחנו צריכים להחליט.

<רני נויבואר: סבירים ונאותים, איילת?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שסבירים ונאותים ייתן את הפן שאתי רוצה, וזה ייתן את - - -

<ארז קמיניץ: בסדר, יאללה.

עיסאווי פריג': אתי, ההסתייגויות שלי בשם מרצ.

<אתי בנדלר: קודם כול, אם אתה רוצה שזה יהיה בשם מרצ אתה צריך להודיע על זה.

<אתי בנדלר: עכשיו אתה מודיע.

עיסאווי פריג': כל ההסתייגויות שלי בשם מרצ.

<אתי בנדלר: אז אני מבקשת לקבל הודעה בחתימת מקור על-ידי כל חברי מרצ.

<אתי בנדלר: גם מחר זה יהיה בסדר.

יעקב פרי: תסכימו לסבירים ונאותים?

יעקב פרי: אתי, הסעיף יהיה: מקור מידע ינקוט אמצעים סבירים ונאותים.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

<רני נויבואר: אוקיי.

יעקב פרי: ואז זה יספק את דעת - - -

<אתי בנדלר: אני חושבת שזאת טעות, אדוני.

יעקב פרי: למה?

<אתי בנדלר: כי אתה חוזר לסביר.

<אתי בנדלר: מה זה סביר?

<ארז קמיניץ: אבל גם וגם, אתי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אמרנו גם וגם, אתי.

איילת נחמיאס ורבין: אתי, תקשיבי, יצרת רף משפטי וסגרת את השיבר.

<אתי בנדלר: אתה לא צריך לכתוב גם יפה וגם יפה מאוד?

<ארז קמיניץ: כן.

<אתי בנדלר: תלבש בגד יפה ויפה מאוד?

<אתי בנדלר: אז מה זה היה?

<אתי בנדלר: יפה או יפה מאוד?

<ארז קמיניץ: אבל זה לא אותו יפה.

יעקב פרי: השמלה תהיה יפה והחולצה יפה מאוד.

<אתי בנדלר: כן, בסדר גמור.

<ארז קמיניץ: אבל זה לא יפה, זה יפה ונאה.

<ארז קמיניץ: יש הבדל בין יפה ונאה?

<אתי בנדלר: אני כותבת כבר איזה שנתיים חוקים, נו באמת.

איילת נחמיאס ורבין: אתי, תקשיבי מה עשית עכשיו, גם קבעת רף משפטי ברור, יצרת מובהקות, אבל גם נעלת עם שיבר את זה שאת מצפה לא רק להיות סביר.

<רן מלמד: שיעשו את זה מירב ומיטב האמצעים.

יעקב פרי: אבל לטענת אתי נאותים סוגר בשיבר יותר מאשר סבירים.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך.

יעקב פרי: ככה היא טוענת משפטית.

יעקב פרי: מה אתם אומרים?

<ארז קמיניץ: היא אומרת שבנאות נמצא הסביר.

<קריאות: - - -

יעקב פרי: רבותי, נאות יותר חזק מסביר?

<לאה ורון: ברור.

<אתי בנדלר: גברת שמרלינג, אולי את תגידי איך אתם רואים את זה כמי שממונים על הדברים האלה.

יעקב פרי: מה אתכם, בנק ישראל, אתם רוצים לעזור לנו לצאת מהסבך או שאני אוציא?

עיסאווי פריג': לא מפריע להם.

יעקב פרי: מבחינת

יעקב פרי: כם אין בעיה.

יעקב פרי: רבותי, אנחנו הולכים לפי הצעת אתי, ואם את רוצה להגיש הסתייגות את יכולה.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

יעקב פרי: אז תגישי.

יעקב פרי: היא מגישה.

יעקב פרי: ואנחנו מעלים להצבעה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה רכרוכי בשעות האלה.

יעקב פרי: אני לא רכרוכי, אני מסיים.

<ארז קמיניץ: רגע, הצעה אחרונה.

<ארז קמיניץ: יפעל בשקידה להבטחת דיוק, זה בסדר לכם?

עיסאווי פריג': עמידה על פיתוח הארץ על כל - - -

איילת נחמיאס ורבין: במגילת העצמאות.

<אתי בנדלר: אין לי בעיה שינקוט אמצעים, שיעשה פעולה - - -

<קריאות: - - -

<ארז קמיניץ: לא אמרתי כלום.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר לך, איילת.

יעקב פרי: ששש, אתי, חבל, חבל.

<אתי בנדלר: לא אכפת לי שזה יהיה סבירים, רק תביני שאת מורידה את הרף על עינינו.

איילת נחמיאס ורבין: עד עכשיו לא הצלחתי להבין למה, אז סיימתי את הוויכוח כי היושב-ראש ביקש.

יעקב פרי: איילת, איילת, סיימנו.

<לאה ורון: כי המילה סביר מול המילה נאות - - -

<קריאות: - - -

<ארז קמיניץ: מה זה משנה?

<ארז קמיניץ: בסוף בית-המשפט יפסוק.

יעקב פרי: ארז, ארז.

יעקב פרי: סליחה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': יא מועלם, רק עלי?

עיסאווי פריג': נאותים, פולקמן.

עיסאווי פריג': הלאה.

<אביטל סומפולינסקי: ההסתייגות היא על סבירים ונאותים.

יעקב פרי: אמצעים נאותים כפי שזה כתוב.

<אתי בנדלר: לא, על מה ההסתייגות.

איילת נחמיאס ורבין: ההסתייגות שלי.

יעקב פרי: ההסתייגות שלה היא?

<לאה ורון: סבירים ונאותים.

<לאה ורון: בעד הנוסח – רוב קולות

<לאה ורון: נמנעים – אין

יעקב פרי: סבירים ונאותים.

יעקב פרי: הלאה.

יעקב פרי: הצבענו על נאותים, התקבל ברוב קולות, ואנחנו ממשיכים.

יעקב פרי: רבותי, הסעיף הבא הוא?

<אביטל סומפולינסקי: 22(ב), הוא כבר אושר לדיון מחדש, ומבקשים להוריד את המילים "לשם עריכת דוח אשראי".

יעקב פרי: נקרא אותו, 22(ב), קרייניתנו.

<עדי נסים: "על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאית לשכת אשראי לעשות שימוש בנתוני אשראי שקיבלה מהמאגר גם לצורך מתן שירותים המתבססים על נתוני אשראי".

יעקב פרי: למי היו הסתייגויותל-22(ב) קטן?

<רני נויבואר: זה שלנו בעצת היועצת המשפטית בגלל שכתבנו מצומצם מדי, כתבנו שקיבלה לצורך עריכת דוח אשראי, וזה צמצם את הסעיף.

<רני נויבואר: בעצם מותר לה לבצע שירותים מתבססים כפי שעל הבסיס גם דוח ריכוז נתונים.

<רני נויבואר: נכון?

<אביטל סומפולינסקי: זה נתוני אשראי שהיא קיבלה מהמאגר.

<רני נויבואר: אז ככה הנוסח מדויק יותר.

עיסאווי פריג': מה זה גם לצורך עריכת דוח אשראי?

עיסאווי פריג': אתי, מה זאת אומרת?

יעקב פרי: לצורך עריכת דוח אשראי.

<רני נויבואר: הנוסח לא היה מדויק קודם.

עיסאווי פריג': למה אתם מתכוונים ב"גם לצורך"?

<אביטל סומפולינסקי: מותר לה לעשות שימוש בנתוני אשראי שהיא קיבלה מהמאגר גם לשם מתן שירותים המתבססים על נתוני אשראי, ולכן, המילים לשם עריכת דוח אשראי מיותרות.

יעקב פרי: אז אתם מציעים ש"לצורך עריכת דוח אשראי" יימחק?

<אביטל סומפולינסקי: יימחק.

<אביטל סומפולינסקי: שיהיה כתוב: "על אף הוראות סעיף קטן (א), לשכת אשראי רשאית לעשות שימוש בנתוני אשראי שקיבלה גם לשם מתן שירותים המתבססים על נתוני אשראי".

עיסאווי פריג': מה זה מתן שירותים?

עיסאווי פריג': חזרנו לייעוץ.

<רן מלמד: זה הייעוץ שלפני זה.

עיסאווי פריג': חזרנו לייעוץ, אני מתנגד.

עיסאווי פריג': אני מגיש הסתייגות מהותית בשם מרצ על זה אם זה עובר.

יעקב פרי: כל מרצ?

<קריאה: הם לא כל כך הרבה.

עיסאווי פריג': תראה, אתם חוזרים מהדלת הצדדית לשירותי הייעוץ, באמת.

יעקב פרי: רבותי, איילת ורועי, יש לכם איזשהן הערות ל-22(ב)?

יעקב פרי: הכוונה היא להוריד את "לצורך עריכת דוח אשראי".

עיסאווי פריג': כן, לתת ייעוץ, וזה לא פייר.

<רני נויבואר: זה לא רק, עיסאווי, בגלל שגם את דירוג האשראי אישרת.

עיסאווי פריג': את דירוג האשראי אני מאשר.

<רני נויבואר: נכון, אבל זה חל גם על דירוג אשראי.

<רני נויבואר: השירותים המתבססים זה גם דירוג אשראי, גם הודעה על שינוי, את שני אלה אישרת.

<רני נויבואר: מה שלא אישרת זה את הייעוץ.

<רני נויבואר: וכל מה שאנחנו אומרים בסעיף הזה זה ככה: סעיף 21 אומר אסור אסור אסור למסור מידע מהמאגר או לתת גישה, אלא לגורמים המפורטים בפרק הזה, לשימושים בהתאם להוראותיו.

יעקב פרי: ועל אף ההוראות האלה.

<רני נויבואר: ואז אנחנו עושים שני חריגים: מי שקיבל נתוני אשראי יעשה בהם שימוש רק למטרות שבה קיבלו הוראה נוספת, אבל ללשכת אשראי התרנו, וגם אתה התרת לה, לתת דירוג אשראי והודעה על שינוי בדירוג אשראי, שזה לא ייעוץ, על בסיס זה אמר את כל מה שעשית.

<רני נויבואר: הפיקוח הוא במהות שם, הוא לא פה.

עיסאווי פריג': זה כן, זה אפשר.

עיסאווי פריג': זה השירותים?

יעקב פרי: זה שירותים.

יעקב פרי: גם זה וגם השירותים המתבססים על נתוני אשראי.

<רני נויבואר: זה רק מפנה לזה שהדיוק של הסעיף לא נכון.

<אביטל סומפולינסקי: - - - יהיו בלי הייעוץ.

עיסאווי פריג': טוב, בסדר.

יעקב פרי: הורדת את מרצ?

יעקב פרי: את כל מרצ?

עיסאווי פריג': בסדר, הורדתי.

עיסאווי פריג': מבסוט?

עיסאווי פריג': הורדתי.

יעקב פרי: הורדת את מרצ.

יעקב פרי: רועי, איילת?

איילת נחמיאס ורבין: וגם, יענקל'ה, רק דבר אחד.

יעקב פרי: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: ב-22(א) הוא חיווי אשראי, עוד נגיע לזה בדיון.

יעקב פרי: בוודאי שנגיע, ב-31 לפי דעתי.

איילת נחמיאס ורבין: זה pending, שנבין שזה pending.

יעקב פרי: אם צריך לתקן, נחזור, אבל בינתיים - - -

<אתי בנדלר: סליחה, זה כבר אושר.

<אביטל סומפולינסקי: המילים "על חיווי אשראי" אושרו.

<אביטל סומפולינסקי: בסעיף 31 אתם רוצים לצקת תוכן שונה למה זה חיווי אשראי.

יעקב פרי: נכון.

יעקב פרי: ולכן, על (א) כבר הצבענו.

יעקב פרי: אנחנו מצביעים רק על 22(ב) בנוסח המתוקן.

יעקב פרי: מי בעד?

יעקב פרי: בעד סעיף 22(ב) – פה אחד

יעקב פרי: התקבל.

יעקב פרי: הלאה.

יעקב פרי: אנחנו ב-28.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 28 בוטל, כי עבר לסעיף 46.

<אביטל סומפולינסקי: את המהות שלו הכניסו לסעיף קטן (א) של סעיף 46.

יעקב פרי: כל 28(א) נמחק.

רועי פולקמן: 28 כולו.

<רני נויבואר: 28 הוזז.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 29 לא הוצבע.

יעקב פרי: אז עכשיו נקרא את הנוסח החדש לסעיף 29, כן.

<עדי נסים: "הודעה ללקוח בדבר מסירת דוח אשראי – נותן אשראי שקיבל דוח אשראי לשם התקשרות בעסקת אשראי או לשם הבטחת קיום תנאי עסקה שהתקשר בה ושינה לרעה את התנאים של עסקת אשראי שהתקשר בה, יודיע על כך מיד ללקוח וימסור לאותו לקוח פרטים בדבר לשכת האשראי שממנה קיבל את דוח האשראי".

יעקב פרי: על (ב) הצבענו כבר?

<רני נויבואר: (ב) נמחק.

<אביטל סומפולינסקי: את סעיף קטן (ב) הם ביקשו למחוק, והסעיף הזה מגיע גם עם סעיף 29א, אז אולי תקראי גם את סעיף 29א, ונצביע על שניהם ביחד.

יעקב פרי: היא קראה עכשיו את 29(א) המתוקן, נכון?

רועי פולקמן: יש פה טעות במספור כי יש 29(א) ועוד פעם 29א.

<ארז קמיניץ: קטן ו-א גדול.

<אביטל סומפולינסקי: יש ב-29 כרגע רק סעיף קטן אחד, לא צריך לגביו את ה-(א).

<אביטל סומפולינסקי: יש (א) שאומר שנותן אשראי צריך למסור את הפרטים של לשכת אשראי בנסיבות - - -

יעקב פרי: ו-(ב) קטן ומה שהיה פעם (ג) קטן נמחקו.

<אביטל סומפולינסקי: במקום (ג) הם קראו לזה סעיף נפרד, זה סתם עניין ניסוחי.

יעקב פרי: אנחנו מסתכלים עכשיו על הנוסח וקוראים רק את 29 בנוסח המתוקן.

<לאה ורון: לפני חברי הכנסת יש גם פסקה (ב): "השר רשאי לקבוע נסיבות".

יעקב פרי: יש גם את (ב).

<אביטל סומפולינסקי: את זה הממשלה ביקשה להוריד.

יעקב פרי: הממשלה ביקשה למחוק.

יעקב פרי: חברי הכנסת, אנחנו צריכים להצביע על 29.

עיסאווי פריג': רק שאלה לפני שאתה מצביע.

עיסאווי פריג': בבקשה.

עיסאווי פריג': למה שיניתם את זה?

עיסאווי פריג': תזכירי לי מי הציע את השינוי.

<יואל בן-אור: אולי כדאי לקרוא קודם את 29א ואז ההסבר יהיה כולל.

<רן מלמד: יש לי שאלה לגבי 29.

יעקב פרי: רגע, רגע.

<יואל בן-אור: אתן את ההסבר הכולל.

<יואל בן-אור: בסעיף 29 בעצם נותן האשראי צריך להודיע ללקוח מאיפה הוא קיבל את המידע עליו, בין אם זה בעת בקשת אשראי ובין אם זה כשהוא הזמין בחיי העסקה דוח, והוא שינה לרעה את התנאים על בסיס הדוח הזה.

<יואל בן-אור: לכן, אנחנו אומרים: נותן אשראי מחויב להודיע ללקוח ממי הוא קיבל את המידע.

<יואל בן-אור: בסעיף 29א אנחנו נותנים הרשאה לשר לחייב את נותן האשראי או את לשכת האשראי להעביר את אותו דוח שהתקבל בסיטואציות האלה ללקוח, ואלו בעצם תקנות שהשר יוכל לקבוע, זה 29א.

עיסאווי פריג': שאלתי על השינוי.

עיסאווי פריג': מחקתם והבאתם נוסח אחר.

יעקב פרי: כן, זה מה שהוא הסביר.

<יואל בן-אור: ההבדל הוא בעצם שזה במקום בחקיקה ראשית שהדוח נמסר ללקוח, אנחנו מעבירים את זה לתקנות.

<יואל בן-אור: זה ההבדל.

יעקב פרי: הבנת, עיסאווי?

עיסאווי פריג': כן, הבנתי.

יעקב פרי: רן.

<רן מלמד: השאלה שלי, ויכול להיות שהתשובה מאוד פשוטה לפי מה שאמרת, היא לגבי סעיף 29, המילה "מייד" ללקוח.

<רן מלמד: האם זה אחר כך מתחבר ל-29א לגבי התקנות או שצריך להגדיר מה זה מייד?

יעקב פרי: אתה מדבר על "יודיע על כך מייד ללקוח"?

<רן מלמד: כן.

<יואל בן-אור: אחת הסיבות שהעברנו את זה לתקנות היא שאנחנו לא יודעים בוודאות מה תהיה הדרך הכי יעילה לעשות את זה.

<רן מלמד: זה לא קשור.

<רן מלמד: מה הדרך?

<רן מלמד: הפירוש של מייד זה שני דברים שונים.

<יואל בן-אור: אז לא הבנתי את השאלה.

<רן מלמד: תוך כמה זמן צריך להודיע ללקוח?

<רן מלמד: זה מייד.

<יואל בן-אור: זה מייד.

<רן מלמד: מייד זה 24 שעות, 48 שעות, שבעה ימים?

<רן מלמד: אני שואל אם זה ייקבע בתקנות או שצריך לקבוע את זה כאן?

<אביטל סומפולינסקי: זה במקור.

<אתי בנדלר: במקור.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

<יואל בן-אור: לגבי זה חקיקה ראשית - מייד זה מייד.

<יואל בן-אור: אני לא יודע אם יש – למשפטנים, האם במייד - - -

<רן מלמד: אחד יגיד שמייד לוקח לו שבוע, ואחד יגיד שמייד הוא משחרר את זה דרך דואר, אני לא יודע מה, וזה לוקח חודש עד שזה מגיע.

יעקב פרי: הכוונה היא במיידי, נו, באמת.

יעקב פרי: ברגע שהוא עושה את התנאים הוא צריך להודיע.

<רן מלמד: היו פה סעיפים לא מעטים שקבענו לוחות זמנים, ודווקא פה כשהולכים לתת דוח ללקוח תחת - - - מידע, צריך להגדיר מהו המייד הזה.

<יואל בן-אור: אין לנו התנגדות.

יעקב פרי: הבינותי.

יעקב פרי: יואל, אין לכם התנגדות למה?

<יואל בן-אור: יש כאן שתי סיטואציות: או שהוגשה בקשת אשראי, ואז בעצם אנחנו אומרים: ההודעה הזאת תובא בעת הגשת הבקשה, זה מייד.

<יואל בן-אור: המקרה השני זה שינה לרעה, אז אין לנו בעיה להוסיף כאן שההודעה הזאת תינתן, לא יודע, מייד זה הכי חזק, אבל אפשר במקסימום מייד ולא יאוחר מ-.

<רן מלמד: בסדר, אז תגידו: לא יאוחר מ-.

יעקב פרי: לא יאוחר מכמה?

<רני נויבואר: זה מצחיק לומר: מייד ולא יאוחר מ-, אבל בסדר.

<יואל בן-אור: לא יאוחר מ-24 שעות, 48 שעות, שלושה ימי עסקים?

<יואל בן-אור: לא יודע, מה שהוועדה אומרת.

יעקב פרי: כמה זמן אתה חושב שצריך לכתוב?

יעקב פרי: לא יאוחר מ-?

<אביטל סומפולינסקי: היה את זה במקור.

<רן מלמד: תראה, הייתי רוצה שזה יהיה תוך 24 שעות, אבל הם יבואו ויגידו - - -

<יואל בן-אור: זה מה שרצינו, מייד.

<רן מלמד: אבל יבוא יגידו - - -

יעקב פרי: רן, בלי התפלספות.

יעקב פרי: לא יאוחר מ-24 שעות, מקובל עליכם, יואל?

<יואל בן-אור: רני.

<אביטל סומפולינסקי: 24 שעות זה מרחיב.

רועי פולקמן: אם כתוב מייד וזה נחשב, אז מה?

<רן מלמד: מייד לא אומר כלום, צר לי.

<יואל בן-אור: נותן האשראי צריך להודיע ללקוח את העובדה שהוא שינה לרעה את התנאים, אז במסגרת ההודעה הזאת גם תובא הודעה.

<יואל בן-אור: נותן אשראי, אם הוא שינה לרעה תנאים של עסקה קיימת הוא צריך לתת הודעה ללקוח את זה שהוא שינה לרעה, אז במסגרת ההודעה על זה שהוא שינה לרעה גם תבוא הודעה שהוא קיבל מידע.

<אביטל סומפולינסקי: יודיע על כך מייד מתייחס לזה שהוא שינה לרעה את התנאים.

יעקב פרי: שינה לרעה את התנאים.

<רן מלמד: כן.

יעקב פרי: ישנה הצעה להוסיף: לא יאוחר מ-24 שעות.

<קריאה: זה רק מחליש.

<יואל בן-אור: אין לנו התנגדות.

<יואל בן-אור: חושבים שאין בזה צורך, אין לנו התנגדות, לשיקול דעת הוועדה.

יעקב פרי: מה אומרים חברי?

עיסאווי פריג': קדימה, קדימה, נו.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: נשמע לי משפטית שאין לזה הצדקה.

רועי פולקמן: אומרים שזה מייד, אז מייד.

<רן מלמד: אני אומר לך, אני יודע מה זה מייד.

<אתי בנדלר: אגיד לך מה, נניח שזה יקרה ביום חמישי בערב.

יעקב פרי: ואז הוא לא יוכל לעשות את זה.

<אתי בנדלר: אז מתי ייתנו את ההודעה?

יעקב פרי: ביום ראשון בבוקר.

<קריאה: נשלח אס.

<קריאה: אם.

<קריאה: אס.

<אתי בנדלר: אני יכולה כרגע לכתוב 24 שעות?

יעקב פרי: אנחנו מצביעים על 29 עם התיקון.

<אתי בנדלר: אם יסתבר שיש עם זה בעיות, תמיד לשר יש סמכות לקבוע הוראות ביצוע.

<רן מלמד: אתי, אנחנו יודעים בדיוק איך זה ילך.

<רן מלמד: ואני חושב שמייד, למרות הנוסח המשפטי, הוא נוסח עמום מדי, מה לעשות, זה לא מקובל, בסדר.

<רן מלמד: זה לא חייב להתקבל, אבל לדעתי זה עמום.

יעקב פרי: זה הרע במיעוטו, הבנו, ניסינו.

יעקב פרי: הלאה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל למה לא לכתוב מייד ולא יאוחר מ-?

<אתי בנדלר: ולא יאוחר ממה?

יעקב פרי: מה שהצענו קודם, אז אמרתם לא.

איילת נחמיאס ורבין: משלושה ימי עסקים.

<קריאות: - - -

<אתי בנדלר: אז זה כבר הופך להיות ארוך מדי.

איילת נחמיאס ורבין: 48 שעות.

<אתי בנדלר: 48 שעות, אני לא יודעת - - -

<ארז קמיניץ: למה?

<ארז קמיניץ: למה להיות כאלה קזואיסטים?

<ארז קמיניץ: החוק הזה כל כך קזואיסטי.

<אתי בנדלר: מייד זה בהזדמנות הראשונה.

<קריאות: - - -

יעקב פרי: רבותי, יש גבול, חבר'ה, זה מתחיל להיות קטנוני.

איילת נחמיאס ורבין: באמת?

איילת נחמיאס ורבין: למה, ארז?

יעקב פרי: איילת, זה מתחיל להיות קטנוני, באמת.

<רן מלמד: רק שאלתי שאלה.

<רן מלמד: אפשר להתקדם, נו.

<ארז קמיניץ: בשביל זה יש תקנות.

יעקב פרי: אני אתקדם, אל תדאג.

יעקב פרי: ארז, עשה עמדי חסד.

יעקב פרי: אנחנו מצביעים על 29 בנוסח כפי שהוקרא כאן.

יעקב פרי: מי בעד?

יעקב פרי: בעד סעיף 29 – פה אחד

יעקב פרי: הלאה.

<אביטל סומפולינסקי: 29א, עדי, את רוצה לקרוא?

<עדי נסים: "מסירת דוח אשראי ללקוח 29א.

<עדי נסים: השר רשאי לקבוע הוראות לעניין חובת מסירת דוח אשראי שהתקבל כאמור לפי סעיף 29 מנותן אשראי או מלשכת אשראי ללקוח, ובין השאר רשאי הוא לקבוע תנאים למסירה כאמור".

יעקב פרי: למישהו יש בעיה עם זה?

יעקב פרי: כן, בבקשה, אתי.

<אתי בנדלר: אני רוצה רק להזכיר שבמהלך הדיונים בשלבים הראשונים, לפחות עמדתי הייתה שלא ייתכן שאדם לא יוכל לקבל את דוח האשראי שנמסר עליו לנותן אשראי.

יעקב פרי: כן, זוכר.

<אתי בנדלר: היו לנו הרבה מאוד דיונים בעניין הזה, והגענו למסקנה שהדבר מאוד מסובך.

<אתי בנדלר: ובעצם, מה שיקבל הלקוח בסופו של דבר זה רק דוח ריכוז נתונים רגיל או ארוך, מה שהוזכר היום, כשבתוך הדוח הזה ככל הנראה יהיה איזשהו ביטוי לפרטים שנמסרו במסגרת דוח אשראי.

יעקב פרי: זה מה שנקרא מירב המאמצים האפשריים.

<אתי בנדלר: מירב המאמצים האפשריים.

<רן מלמד: מירב ומיטב.

<אתי בנדלר: אבל בסעיף הזה בכל זאת נשאר איזשהו פתח לאפשר לשר לקבוע תקנות בנסיבות שבהם בכל זאת יימסר דוח האשראי גם ללקוח.

יעקב פרי: מלבד ההערה של אתי, עוד מישהו לסעיף הזה?

יעקב פרי: 29א, אני מעלה להצבעה, מר פולקמן, מי בעד?

יעקב פרי: בעד בעיף 29א – פה אחד

יעקב פרי: אושר.

<אביטל סומפולינסקי: עכשיו נשארה הבקשה לדיון מחדש בסעיף 31 של חבר הכנסת.

יעקב פרי: על 31 אנחנו צריכים לדון.

<אתי בנדלר: לבקשתך.

יעקב פרי: גם בקשתי.

יעקב פרי: אני מניח שיהיו גם בקשות נוספות.

<ארז קמיניץ: אנחנו יכולים אולי לדבר על זה כשנדון בסעיף הזה ביום שני, ונדבר לפני הדיון?

יעקב פרי: על 31?

<ארז קמיניץ: כן.

<ארז קמיניץ: נדבר לפני הדיון.

יעקב פרי: לי אין בעיה לדחות את סעיף 31 ליום שני.

יעקב פרי: רק תנו לי לעשות עוד שניים-שלושה סעיפים שלא אגמור לפני תשע וחצי.

<ארז קמיניץ: יש הרבה.

יעקב פרי: אני יודע.

יעקב פרי: מה הסעיף אחרי 31?

<אביטל סומפולינסקי: 34, הוספת הנתונים הקשורים.

יעקב פרי: מי רצה רביזיה על סעיף 34?

<רני נויבואר: אנחנו ביקשנו.

<אביטל סומפולינסקי: בקשת הממשלה.

יעקב פרי: בקשת הממשלה.

יעקב פרי: אז אולי תסבירו לנו.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת כבל יושב-ראש הוועדה הוא הגיש את כל הבקשות בשם הממשלה.

עיסאווי פריג': 31 היחידי שדילגנו עליו.

יעקב פרי: כן, קדימה.

יעקב פרי: את 31 מעבירים ליום שני, לכבודו של מר כבל.

יעקב פרי: 34.

<עדי נסים: "לשכת אשראי רשאית למסור לנותן אשראי, יחד עם חיווי האשראי, נתוני אשראי לגבי הלקוח המפורסמים על-פי דין, ונתוני אשראי אחרים מתייחסים לנתוני אשראי" - - -

יעקב פרי: אנחנו לא קולטים, זה לא הנוסח שלנו.

יעקב פרי: תקראי או לאט לאט ובהטעמה.

<אתי בנדלר: קודם כול הצבעה על הבקשה לדיון מחדש לפני שמתחילים את הדיון.

<אביטל סומפולינסקי: זה אושר לדיון.

<אתי בנדלר: זה שלך?

יעקב פרי: אושר.

<רני נויבואר: רק 102 לדעתי אצלנו.

יעקב פרי: תקראי עוד פעם.

<עדי נסים: "לשכת אשראי רשאית למסור לנותן אשראי, יחד עם חיווי האשראי, נתוני אשראי לגבי הלקוח המפורסמים על-פי דין, ונתוני אשראי אחרים המתייחסים לנתוני האשראי המפורסמים על-פי דין, והכול כפי שקבע השר".

יעקב פרי: זה כל סעיף 34 המתוקן.

<רני נויבואר: כן, נסביר.

<רני נויבואר: זה מוקרא עם התוספת שאנחנו מבקשים להוסיף.

<רני נויבואר: התוספת שאנחנו מבקשים להוסיף, מה שאושר בוועדה, זה שיחד עם חיווי האשראי שהוא כן ולא, הלשכה יכולה להעביר מידע שהוא כבר נחלת הכלל כי הוא מפורסם.

<רני נויבואר: איזה סוגי מידע מפורסמים?

<רני נויבואר: למשל, פשיטת רגל.

<רני נויבואר: פשיטת רגל זה כבר קיים.

<רני נויבואר: אם אדם ילך לחפש ברשת הוא ימצא את זה.

<רני נויבואר: מה שביקשנו להוסיף זה, למשל, אם לאדם יש הפטר, אז המשמעות היא שכבר יימסרו נתוני אשראי שמתייחסים לאותם נתוני אשראי מפורסמים.

<רני נויבואר: כלומר, אם אדם פשט רגל ויש לו הפטר, אז לא רק נגיד שהוא פשט רגל, נגיד: הוא פשט רגל וקיבל הפטר.

<רני נויבואר: ולצורך זה רצינו להרחיב ולבקש להוסיף את המילים: נתוני אשראי אחרים המתייחסים לנתוני האשראי המפורסמים על-פי דין, והכול כפי שקבע השר.

<רני נויבואר: כלומר, שלא יצא שרק את השלילי, כי בדרך כלל מה שמפרסמים זה את המידע הרע, אז רצינו להוסיף את המידע הטוב.

יעקב פרי: כן רוצים.

<אתי בנדלר: מאוד חשוב.

יעקב פרי: כן, אני גם חושב שזה חשוב.

<אביטל סומפולינסקי: בכל מקרה זה תקנות.

יעקב פרי: אפשר לקרוא לנו קצת בקצב איטי את כל 34 המתוקן?

<עדי נסים: "לשכת אשראי רשאית למסור לנותן אשראי, יחד עם חיווי האשראי, נתוני אשראי לגבי הלקוח המפורסמים על-פי דין, ונתוני אשראי אחרים המתייחסים לנתוני האשראי המפורסמים על-פי דין, והכול כפי שקבע השר".

<ארז קמיניץ: נתוני אשראי המתייחסים.

<רני נויבואר: לנתוני אשראי המפורסמים.

<אתי בנדלר: או הקשורים.

<רני נויבואר: או הקשורים.

יעקב פרי: שאלות או הערות או התייחסויות?

יעקב פרי: אין.

יעקב פרי: אני עושה סריקה.

יעקב פרי: 34 להצבעה בנוסח החדש – מי בעד?

יעקב פרי: בעד סעיף 34 – פה אחד

יעקב פרי: אושר.

יעקב פרי: הלאה.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 36.

עיסאווי פריג': 35 – מה אתו?

<אתי בנדלר: אושר כבר.

<אביטל סומפולינסקי: אושר ב-16 בפברואר.

עיסאווי פריג': מה את אומרת?

יעקב פרי: כן, זה היה, זה קרה.

עיסאווי פריג': הסעיף הזה מעניין.

רועי פולקמן: חשבנו שנאשר את כל החוק שוב בסוף.

יעקב פרי: חבר'ה, איזה סעיף אנחנו ?

<אביטל סומפולינסקי: אנחנו בסעיף 36.

יעקב פרי: 36, רבותי, ששש, אני מסיים ברבע לעשר אם תתנהגו כמו שאתם מתנהגים עכשיו.

יעקב פרי: אם לא, תהיה הארכה, אז קדימה.

<אביטל סומפולינסקי: כל סוגיית מה יהיה כתוב בדוח ואיך ימסרו אותו נשארה פתוחה.

יעקב פרי: בבקשה, 36, מי מקריא?

יעקב פרי: כן.

<עדי נסים: "מסירת דוח ריכוז נתונים ללקוח סעיף 36 (א) ׁׁ לקוח זכאי לקבל מבנק ישראל דוח ריכוז נתונים רגיל או דוח ריכוז נתונים מלא.

<עדי נסים: הדוח יהיה בשפה פשוטה ונהירה, ויצוינו בו בין היתר הפרטים הבאים: סוגי מידע שאינם כלולים במידע שנמסר לפי הוראות סעיף 44; הנתונים המעידים באופן מובהק על" - - -

יעקב פרי: אין לנו את הנוסח.

עיסאווי פריג': אני לא רואה.

<רן מלמד: הם הפיצו נוסח מתוקן בנפרד, יש אותו באתר של הוועדה.

<קריאות: - - -

<ארז קמיניץ: זאת בקשה, גם שלחנו את זה.

<אביטל סומפולינסקי: יש את זה בקובץ נפרד.

עיסאווי פריג': אתי, קראת את זה?

עיסאווי פריג': יש בו משהו חריג, אתי?

<רן מלמד: כן, יש בו.

<אביטל סומפולינסקי: בישיבה ב-15 בפברואר הוחלט מה יהיה בדוח ריכוז הנתונים.

<אביטל סומפולינסקי: הוחלט שזה יהיה בשפה פשוטה ובהירה, הוחלט שיהיה בזה את הנתונים המעידים באופן מובהק שהלקוח אינו עומד בפירעון התשלומים, בין אם זה לפי סעיף 19(ה) או בין אם זה לפי 36(א), את כל הבקשות שהגישה לשכת אשראי - - -

<לאה ורון: חברי הכנסת, תחזרו למסך הראשון, הנוסח מופיע לכם במסך הראשון.

יעקב פרי: אני רוצה שתסתכלו על זה, כי אנחנו לא יכולים לאשר את זה בלי שתראו את זה.

יעקב פרי: בואו נקרא עוד פעם את 36 עם הסברים.

<לאה ורון: זה התקבל מאוחר וכבר אי-אפשר היה לצרף את זה.

יעקב פרי: את 36 אנחנו קוראים עוד פעם: "לקוח זכאי לקבל מבנק ישראל דוח ריכוז נתונים".

<עדי נסים: "(א) רגיל או דוח ריכוז נתונים מלא.

<עדי נסים: (ב) הדוח יהיה בשפה פשוטה ונהירה, ויצוינו בו בין היתר הפרטים הבאים: (1) סוגי מידע שאינם כלולים במידע שנמסר לפי הוראות סעיף 44; (2) הנתונים המעידים באופן מובהק על כך שהלקוח אינו עומד בפירעון התשלומים בהם התחייב לפי סעיף 19(ה) או סעיף 33(א); (3) בקשות שהגישה לשכת אשראי לבנק ישראל לפי פרק ז' לקבלת נתוני אשראי מהמאגר.

<עדי נסים: (ג) לקוח רשאי לבקש כי הדוח יהיה בשפה העברית או הערבית; לא ביקש לקוח שהדוח יישלח לו בשפה מסוימת, יישלח הדוח בשפה העברית.

<עדי נסים: ".

יעקב פרי: זה סעיף, לפי דעתי, עבורך במיוחד, רן.

<רן מלמד: הוא בעייתי מאוד, אני מחכה להערות.

<רן מלמד: אני מחכה שתיתן לי זכות דיבור.

יעקב פרי: תקבל.

איילת נחמיאס ורבין: לא שמעת גם מה אני אמרתי.

<רן מלמד: אני רוצה לצטט את דבריה של המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת מהפרוטוקול.

יעקב פרי: רן, סליחה.

יעקב פרי: תמשיכי לקרוא.

<עדי נסים: "(ד) דוח ריכוז נתונים יימסר ללקוח בלא תשלום, לפי בקשתו, אחת לשנה; בנק ישראל ימסור אחת לשנה הודעה ללקוחות על זכותם זו בדרך שיקבע הנגיד.

<עדי נסים: ".

<רני נויבואר: (ה) לדעתי כבר אושר.

<עדי נסים: אושר.

יעקב פרי: (ה) כבר אושר: "בנק ישראל רשאי למסור".

יעקב פרי: הערות, כן, רן, בבקשה.

<רני נויבואר: אולי, אדוני, אתייחס בשתי מילים?

יעקב פרי: כן, בבקשה, רני.

<רני נויבואר: היה דיון בוועדה, והבאנו את ההצעה בעקבות הדיון בוועדה.

<רני נויבואר: עשינו פה שינוי אחד משמעותי יותר.

<רני נויבואר: היה דיון בוועדה אם דוח ריכוז הנתונים צריך להישלח בדחיפה לכל הלקוחות או שלקוחות צריכים לבקש, ואז יש להם זכות לבקש, וכשהם באים לבקש אז הם מקבלים את הדוח.

<רני נויבואר: היה ויכוח מאוד גדול בוועדה, והיינו מאוד מוטרדים מההיבטים גם של הפרטיות בהקשר הזה, בגלל שחששנו – וזה גם אחרי שבנק ישראל הלך לערוך בדיקה – שהיות שלבנק ישראל אין יחסים מתמשכים עם הלקוחות, כי הוא לא מזהה אותם, הוא לא מכיר אותם - - -

יעקב פרי: כן, ברור.

<רני נויבואר: המשמעות היא שאין לו בהכרח את הכתובות המעודכנות.

<רני נויבואר: מאחר שאין לו את הכתובות, המשמעות היא שכשהוא שולח את הדוחות הוא לא יודע אם הם מתקבלים על-ידי אותו אדם שאליו הם מוענו.

<רני נויבואר: ולכן, הבעיה שהדוחות האלה יסתובבו גם אצל אנשים שלא אמורים לקבל אותם.

<רני נויבואר: לכן, מה שאנחנו מציעים זה שדוח ריכוז הנתונים אכן יימסר ללקוח בלא תשלום לפי בקשתו.

<רני נויבואר: כלומר, הוא יבקש, אבל בנק ישראל ישלח אחת לשנה הודעה ללקוחות על הזכות שלהם לקבל את הדוח.

יעקב פרי: ואז הוא ישלח.

<רני נויבואר: אבל לא את הדוח עצמו.

רועי פולקמן: לא ישלח.

רועי פולקמן: יפרסם.

<רני נויבואר: ישלח, ימסור.

רועי פולקמן: ימסור אחת לשנה.

<רני נויבואר: אחת לשנה ישלח, אבל הוא לא שולח את הדוח.

יעקב פרי: הוא לא שולח את הדוח.

רועי פולקמן: אחלה, אבל מה זה?

יעקב פרי: הוא לא שולח את הדוח, הוא שולח הודעה.

רועי פולקמן: הוא ישלח לכולם הודעות?

<רני נויבואר: הוא יקבע את הדרך, אבל הוא יודיע לכל הציבור בצורה פרטנית.

רועי פולקמן: אני אישית הייתי אומר לו לפרסם או משהו.

<רני נויבואר: תראה, הוועדה ביקשה שיהיה משלוח ספציפי.

<רני נויבואר: היה לנו חשש לשלוח את ההודעות בלי לדעת - - -

רועי פולקמן: אבל הבנק הזה הוא לא בנק קמעונאי, איך הוא יודע למאות אלפי, מעל - - - אנשים.

איילת נחמיאס ורבין: יש לו מאגר, סליחה.

רועי פולקמן: כתובות מעודכנות, מאיפה הם יודעים את זה?

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לך, שאם המאגר לא ידע לעשות את זה, אז בואו נסגור פה את הדלת, - - - את יואל, את רני ואת ארז, את נירית.

רועי פולקמן: אבל הם לא בנק נותן שירות, הם Database, back-office.

יעקב פרי: רועי ואיילת, הבנו.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי ברורה?

יעקב פרי: עוד משהו, רני?

יעקב פרי: היית מאוד ברורה, יותר מדי ברורה.

<רני נויבואר: בעיקרון, ואני מניחה שרן עכשיו יעיר, היתר אמור פחות או יותר לסכם את מה שהוועדה ביקשה.

יעקב פרי: סיכמה.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: רן.

<רן מלמד: אני רוצה להתייחס קודם כול לסעיף קטן (ג), אתחיל ברישא שלו, בחלק הראשון שלו: "לקוח רשאי לבקש כי הדוח יהיה בשפה העברית או הערבית".

<רן מלמד: פה אני רוצה להפנות אתכם לפרוטוקול מה-16 בפברואר שבו נאמר במפורש שההחלטה היא לתת דוח ריכוז נתונים בארבע שפות: בעברית, באנגלית, בערבית ובאמהרית.

<רן מלמד: ואז ביקשנו להפוך את האמהרית לרוסית, וזה מה שהיה צריך להיכנס כנוהל.

<רן מלמד: ואני מודה שאני מבקש להתקומם על הדרך שבה נכתב הסעיף הזה פתאום, שבו שתי השפות שהן שפות מרכזיות ירדו, נפלו, ואני מניח שזה משיקולי עלות-תועלת של בנק ישראל.

יעקב פרי: עוד מעט נשמע.

<רן מלמד: אני לא בטוח, ברשותך, זאת ההערה הראשונה.

יעקב פרי: בבקשה.

<רן מלמד: ההערה השנייה נוגעת לחלק השני של הסעיף לגבי הנושא של "לא ביקש לקוח שהדוח יישלח לו בשפה מסוימת, יישלח הדוח בשפה העברית".

<רן מלמד: זה קשור ולא קשור לנושא של הדחיפה.

<רן מלמד: איך לקוח ידע בכלל שהוא רשאי לבקש את הדוח בשפה שהוא יכול?

<רן מלמד: זאת אומרת, צריכה להיות איזושהי פעולה שאומרת לו - - -

רועי פולקמן: זה כתוב: "ימסור אחת לשנה הודעה ללקוחות על זכותם", את זה אפשר להגיד שיעשו בכמה שפות.

<יואל בן-אור: איך המאגר יודע באיזו שפה הבן-אדם מדבר?

<רן מלמד: אז אני רוצה להסביר לך, יואל, ואני אחזור על הדברים שאמרתי כבר בעבר כשעשינו פיילוט בזמנו עם חברת המים באשקלון לראות איך אפשר להביא אנשים לקבל את המידע, את חשבונות המים שלהם בשפה שלהם.

<רן מלמד: זאת עבודת מחשב חד-פעמית שנעשית.

<רן מלמד: ברגע שבן-אדם יודע והוא מודיע לך באיזה שפה הוא רוצה כשיש לו ארבע אופציות, הוא מודיע לך ואתה מסמן את זה במחשב, ומאותו הרגע זה נהוג בתוך חייו.

רועי פולקמן: זה בסדר.

רועי פולקמן: ברגע שהוא בוחר אין בעיה.

<רן מלמד: טכנית זה פשוט מאוד, רק צריכים לעשות את זה.

<רן מלמד: תודה.

יעקב פרי: ההערות שלך ברורות.

יעקב פרי: מי יכול לתת תשובות, אם בכלל אפשר לתת תשובות.

<קריאות: בנק ישראל.

יעקב פרי: בנק ישראל.

יעקב פרי: התייעצות של בנק ישראל.

עיסאווי פריג': יעקב, רק איזה הערה קטנה.

יעקב פרי: שנייה, תן רק לבנק ישראל לענות, ונגיע אליך, עיסאווי, לא אשכח אותך.

יעקב פרי: חזי, יש לכם איזושהי תשובה אינטליגנטית להערות של רן?

<ארז קמיניץ: באיזה שפה אתה רוצה את התשובה?

יעקב פרי: אני?

יעקב פרי: האמת?

יעקב פרי: האמת, בערבית אם אתה יכול.

<רן מלמד: האמת היא שאיתן בפרוטוקול ב-16 בחודש ביקש באיטלקית.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה עם הנוסח הקיים.

<יואל בן-אור: השאלה היא למה יש מקום דווקא כאן לקבע את ארבע השפות האלה.

<יואל בן-אור: כל הודעה אחרת של גוף בנקאי לא ניתנת ככה, לא גוף מוסדי.

<יואל בן-אור: אני מבין שלרן יש רצון לשנות את הסטטוס-קוו הזה ולחייב.

<יואל בן-אור: גם המדינה, החוקים לא מתפרסמים בארבע שפות, ההוראה של המפקח לא מתפרסמת, יש המון דברים שאינם מתפרסמים בארבע השפות.

<ארז קמיניץ: שטרות המכר להעברת המקרקעין.

<יואל בן-אור: ויכול להיות שהסטטוס-קוו הזה איננו נכון.

יעקב פרי: אבל אתה אומר, לא על גבו של החוק הזה עכשיו.

<רן מלמד: כל הזמן אומרים את זה.

<ארז קמיניץ: נכון.

<ארז קמיניץ: אם רוצים לעשות שימור רוחבי, נצטרך לעשות אותם בצורה רוחבית ולא בצורה - - -

<רני נויבואר: דרך אגב, ערבית היא שפה רשמית, ולכן ערבית לא הייתה לנו בעיה להכניס.

<רן מלמד: אתם הרי מתנגדים לכל שינוי רוחבי, בכל צורה שהיא.

יעקב פרי: תשמע, יש גם היגיון בתשובה.

עיסאווי פריג': רן, זה לא המקום להילחם.

יעקב פרי: סליחה, יש הרבה היגיון בפנייה שלך וברצון שלך, ואני אפילו יכול להזדהות עם זה, אבל גם בתשובה יש היגיון.

<רן מלמד: יש 1.5 מיליון רוסים בישראל שנמצאים פה כבר יותר מ-20 שנה.

יעקב פרי: אני יודע.

<ארז קמיניץ: ולא יודעים עברית?

<רן מלמד: אם יודעים לדבר עברית, הם לא יודעים לקרוא מילה בעברית.

יעקב פרי: טוב, רן, הבנו, שמענו גם את התשובה.

יעקב פרי: אני מסכים אתך שיכול היה להיות יותר טוב.

<רן מלמד: חבל מאוד, אבל הם יכולים לשנות את זה, אדוני.

<רן מלמד: תשנו את זה.

יעקב פרי: צריך לשנות, אבל אני - - -

<רן מלמד: הם יכולים פה להגיד: עברית ורוסית, אנגלית ורוסית.

<ארז קמיניץ: אבל כמו שנאמר, יש דברים יותר משמעותיים שצריך לשנות לפני.

<רן מלמד: זה משמעותי, ארז.

<ארז קמיניץ: אבל יש יותר.

<רן מלמד: ארז, זה מגיע אל הבן-אדם הביתה, אין דבר יותר חשוב מזה.

<רן מלמד: זה מגיע אליו הביתה, זה הדוח עליו.

<ארז קמיניץ: גם חשבונות מים מגיעים הביתה.

יעקב פרי: <רן, רן, זה שאגיד שאני מזדהה אתך לא יסייע לי.

יעקב פרי: אני מתקשה.

יעקב פרי: בעלי הבית פה זה בנק ישראל, אם הם היו מרימים את היד, ואומרים: לוקחים על עצמם את האתגר, הייתי עושה את זה בהנאה רבה.

יעקב פרי: אני מתקשה לאנוס אותם.

יעקב פרי: >

<רן מלמד: בגלל זה יש להם כל כך הרבה יוצאי אתיופיה ועובדים ערבים במערכת.

יעקב פרי: נכון, בסדר.

יעקב פרי: תראה, זה מה שהוא אמר.

יעקב פרי: חשבתי, אולי רק את ההודעה בארבע שפות, אבל זה בעייתי, אני מבין.

<רן מלמד: אם לא יהיה איך לעשות בזה שימוש, אדוני.

יעקב פרי: אני מבין ומצר על כך.

<ארז קמיניץ: ההודעה תהיה בעברית ובערבית.

יעקב פרי: אבל אין לי לפי דעתי מוצא אחר, ואני נאלץ, איך אומרים?

יעקב פרי: בצער רב.

יעקב פרי: הערה של עיסאווי.

עיסאווי פריג': רן, אני רוצה לזרום אתך, אבל רוצה לשים את המאמצים על סוגיות אחרות.

עיסאווי פריג': דווקא כשאני קורא את המילה נהירה היא מפריעה לי, יש לי פסיכולוגיה עם המילה הזאת.

<רן מלמד: זאת הגנה צרכנית.

<רן מלמד: שפות זאת הגנה צרכנית.

יעקב פרי: כן, עיסאווי, תנסה להיות ענייני.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה.

יעקב פרי: אבל רצית להעיר משהו.

עיסאווי פריג': לא, השתכנעתי.

יעקב פרי: אתי, רצית משהו?

<אתי בנדלר: רק רציתי להפנות את תשומת הלב לפסקה (1) שיצוינו בה הפרטים הבאים: "סוגי מידע שאינם כלולים במידע שנמסר", לדעתי חסרות כאן המילים: "לנותני אשראי", "לפי הוראות סעיף 44;".

יעקב פרי: איזה סעיף את?

<אתי בנדלר: אני קוראת את (ב)(1).

<אתי בנדלר: אני רוצה להסביר מאיפה בא הדבר הזה, ועל כך עמדנו.

<אתי בנדלר: כפי שאמרנו, בשלב זה לקוח לא יוכל לקבל העתק מדוח האשראי שנמסר אודותיו לנותן אשראי.

<אתי בנדלר: הוא יוכל לקבל רק דוח ריכוז נתונים.

<אתי בנדלר: סברתי שהמינימום שנדרש הוא שמתוך קריאת לוח ריכוז נתונים הלקוח יבין איזה מידע שכלול בדוח הזה נמסר לנותני האשראי.

<אתי בנדלר: אז הפשרה שבסופו של דבר הגענו אליה, אם היא מקובלת עליכם, היא שיצוין בדוח האשראי דווקא איזה מידע לא נמסר לנותני האשראי, מתוך זה יהיה ברור שכל השאר נמסר.

עיסאווי פריג': מקובל.

<ארז קמיניץ: סוגי מידע כאמור בסעיף 44, לדעתי.

עיסאווי פריג': למה להגיד את הדברים שלא נמסרו?

<ארז קמיניץ: אבל יש פה לא על לא.

<ארז קמיניץ: סתם, זה סתם נוסח.

<אתי בנדלר: מבחינת הנוסח, נדבר על זה.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': אני לא מבין את זה.

עיסאווי פריג': למה שאני גם איידע אותם מה לא מסרתי?

יעקב פרי: אני אייצג אותך, שנייה.

<אתי בנדלר: אותך, את הלקוח עצמו.

עיסאווי פריג': למה שאני איידע אותם איזה נתונים לא נמסרו?

<אביטל סומפולינסקי: אותך.

<אתי בנדלר: את מי זה אותם?

עיסאווי פריג': אה, אני אישית.

יעקב פרי: זה הלקוח.

עיסאווי פריג': אה, אה, להודיע ללקוח, לא לצדדים.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

<רן מלמד: לא צריך ללקוח בכלל, לא צריך לתת לו כלום.

יעקב פרי: עליכם מקובל, רני?

<קריאות: - - -

יעקב פרי: רבותי, הזמן.

עיסאווי פריג': הזמן.

יעקב פרי: מה שאתי הוסיפה מקובל עליכם?

<אתי בנדלר: יש סוגי מידע שאינם כלולים במידע שנמסר לנותני אשראי לפי החוק.

<רני נויבואר: אבל יש שם גם את המידע שנמסר.

<רני נויבואר: השר מוסמך לקבוע פרטי מידע נוספים שאין לכלול גם לעניין חיווי אשראי או דוח ריכוז נתונים - את זה את לא רוצה?

<אתי בנדלר: ודאי שלא.

<רני נויבואר: שיסמנו לו על הדוח מה לא נמסר.

<אביטל סומפולינסקי: אבל הרעיון הוא שכשהוא קורא את דוח ריכוז הנתונים הוא יודע מה נשאר בדוח.

<ארז קמיניץ: ברור.

יעקב פרי: רבותי, אם לא יהיה שקט, הישיבה תימשך עד שנבין.

<אביטל סומפולינסקי: אנחנו מוציאים דוח ריכוז נתונים מול דוח האשראי, זה מה שמעניין.

<רני נויבואר: בסדר.

יעקב פרי: בסדר?

יעקב פרי: מקובל?

<ארז קמיניץ: שיהיה גם וגם.

יעקב פרי: גם וגם.

<ארז קמיניץ: גם את כל המיידעים של דוח אשראי ואת כל המיידעים שלא מוסרים בדוח אשראי.

<אתי בנדלר: בנק ישראל מסוגל לעמוד בזה?

<אתי בנדלר: כי הוויכוחים הגדולים היו עם בנק ישראל, להזכירכם, בעניין הזה.

<שירלי אבנר: לא.

<אתי בנדלר: אתם יכולים לסמן בשדות מיוחדים את כל סוגי המידע, למי לא נמסר מה?

<קריאות: לא.

יעקב פרי: אומר בנק ישראל שהוא לא מסוגל.

<אתי בנדלר: המינימום שאני רוצה זה על המידע שלא נמסר לנותני אשראי.

יעקב פרי: אבל זה נראה קצת מגוחך שנותנים רק את מה שלא.

<אביטל סומפולינסקי: סוגי מידע שלא נמסרים לנותני אשראי.

<אתי בנדלר: דוח ריכוז נתונים שניתן ללקוח כולל הרבה מאוד פרטי מידע.

יעקב פרי: נכון.

<אתי בנדלר: לרבות פרטי מידע שלא נמסרים לנותני אשראי בדוח אשראי.

יעקב פרי: זה אומר שהם מקבלים - - -

<אתי בנדלר: וזה מה שאני מבקשת.

<אתי בנדלר: כשאני מקבלת את דוח ריכוז נתונים, כשאעיין בו אראה: פרט א' נמסר, פרט ב' לא נמסר.

<אתי בנדלר: אני אדע לפחות – אם אני לא מקבלת - - -

יעקב פרי: ואת זה אתם מסוגלים לעשות?

<שירלי אבנר: זה עדיין סינון שדות.

<לאה ורון: סוגי המידע.

<שירלי אבנר: אנחנו אמרנו סוגים.

<שירלי אבנר: אנחנו מדברים כל הזמן על סוגים.

<אתי בנדלר: על סוגים, נכון.

<אתי בנדלר: ברמה של סוגים.

יעקב פרי: סוגים אתם מסוגלים?

<שירלי אבנר: אם זה סוגים שלא נמסרו - - -

איילת נחמיאס ורבין: יענקל'ה, שייתנו לנו רק דוגמה לסוג.

<רני נויבואר: ואתי מבקשת להוסיף לנותני השירות.

יעקב פרי: אתי, רני, מבקשת חברת הכנסת ורבין, רבותי, רני, תנו לנו דוגמה לסוג.

<קריאות: - - -

<רני נויבואר: למשל, שם מקור המידע, נניח שבנק הפועלים נתן לי – סעיף 44 אומר:

<רני נויבואר: המאגר יודע שבנק הפועלים נתן לרני הלוואה, אבל זה לא הולך לדוח האשראי, ובדוח האשראי לא כתוב שבנק הפועלים הוא זה שנתן.

<רני נויבואר: זה הדבר הראשון שכתב.

<רני נויבואר: אחרי זה כתבנו הסמכה.

<רני נויבואר: יכול להיות שיש עוד פרטים שלא יימסרו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתי צודקת, בגלל שהיא מתייחסת דווקא לסוג המידע שלא נכנס.

יעקב פרי: לא נמסר.

<רני נויבואר: כלומר, יגידו ללקוח, יסבירו שלא מוסרים את המקורות.

<רני נויבואר: כלומר, את השם של בנק הפועלים לא מוסרים.

<רני נויבואר: כשמישהו מקבל את הדוח הוא לא יראה שם מאיפה קיבלת אשראי.

<יואל בן-אור: צריך לחזור להגדרה של דוח ריכוז נתונים.

<יואל בן-אור: דוח ריכוז כולל את כל המידע שקיים במאגר.

<יואל בן-אור: היועצת המשפטית רצתה להוסיף שיהיה ברור איזה מידע מתוך כלל המידע לא נמסר.

<רני נויבואר: אבל זה לא לפי הוראות החוק הזה.

<אתי בנדלר: רציתי שיהיה ברור מה כן נמסר.

יעקב פרי: יש בעיה עם בנק ישראל.

<רני נויבואר: אבל זה הרבה הרבה - - - .

<רני נויבואר: הרוב נמסר.

יעקב פרי: עכשיו צריך פה תיקון באיזשהו סעיף?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: זה בא לידי ביטוי בנוסח החדש שסיכמנו עם הממשלה.

יעקב פרי: הערה אחרונה, רן.

<רן מלמד: יש לי הערה לסעיף (ה), לסיפא שלו.

<רן מלמד: הסיפא שלו מדברת - - -

עיסאווי פריג': עוד לא הגענו ל-(ה).

יעקב פרי: עוד לא הגענו ל-(ה).

<רן מלמד: לא הגענו?

<רן מלמד: לא קראנו?

עיסאווי פריג': אושר.

<לאה ורון: הם אמרו שזה אושר.

יעקב פרי: לא הגענו.

יעקב פרי: אתי, (ה) כבר אושר.

יעקב פרי: נשמע אותך בכל מקרה.

יעקב פרי: אתה רצית, מר גזית, נכון?

<רן גזית: כן, אולי שוב אני מתפרץ לדלת פתוחה, אבל אני חושב שכדאי שיהיה בעניין אוריינות, זאת אומרת לאנשים שידעו שיש להם זכויות, מה הם צריכים לעשות אם הם יקבלו דוח ולא ידעו שיש להם זכויות לעשות משהו עם הדוח הזה, להגיש בקשות לתיקון או דברים כאלה, כדי ליצוק לאנשים מודעות, כדי שיהיו בקשר עם המאגר לשמור על הנתונים שלהם.

<רן גזית: אז יכול להיות שאיזושהי הערה כזאת, אולי זה לא בחוק.

יעקב פרי: אני לא בטוח שצריך את זה בחקיקה הראשית, אבל בנק ישראל שומע אותך.

<רן גזית: כן, זה מה שאמרתי.

איילת נחמיאס ורבין: הם יצטרכו לעשות על זה קמפיין, רן.

<אביטל סומפולינסקי: בסעיף (ב)(1) כן צריך תיקון, להוסיף את המילים "לנותני אשראי".

יעקב פרי: אז אנחנו מצביעים, רבותי, על 36(א) עד (ד), יש שם תיקון, הוספה בסעיף (ב)(1) קטן.

יעקב פרי: בעד סעיף 36(א)-(ד), עם התיקון ב-(ב)(1) – פה אחד

<אתי בנדלר: "סוגי מידע שאינם כלולים במידע שנמסר לנותני אשראי לפי הוראות סעיף 44".

<קריאה: רן, יופי של הערה.

יעקב פרי: אנחנו בעד.

יעקב פרי: ורצית הערה, למרות שהצבענו עליו, אבל נשמע אותך.

<רן מלמד: אני יודע.

<רן מלמד: הסיום של סעיף (ה) מדבר על זה שדוח אשראי מעבר לבסיס יינתן תמורת תשלום וכפי שיקבע הנגיד.

<רן מלמד: אני חושש מאגרות אולי גבוהות מדי שייקבעו, אולי שווה לחשוב - - -

יעקב פרי: אבל את זה אנחנו יכולים בתקנות - - -

<רן מלמד: אז זה מה שאני רק רוצה להגיד, שיכול להיות, ארז או רני, שאפשר לדבר על זה שהאגרה לא תהיה יותר גבוהה מאגרת הבסיס של חוק חופש המידע, ואז זה סוגר את זה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא מדבר על גובה האגרות ויש בו דברי טעם ביחס לתקנות, מה הציפיות שלנו למה עלות, גובה האגרה.

עיסאווי פריג': סומכים עליכם שלא תעשו אגרות יקרות.

<ארז קמיניץ: לא יהיו אגרות נשך כמו שאין הלוואת נשך.

יעקב פרי: אפשר יהיה בתקנות לפתור את זה, אני משוכנע.

יעקב פרי: רבותי, יש לנו עוד משהו?

<אביטל סומפולינסקי: אז אנחנו לא נוגעים באגרות?

<ארז קמיניץ: בוועדת הכספים אחר כך.

יעקב פרי: לא.

איילת נחמיאס ורבין: לא, הוא לא ביקש - - -

יעקב פרי: הוא לא ביקש.

יעקב פרי: הוא ביקש להבטיח שזה לא יעלה על-, ואפשר בתקנות.

עיסאווי פריג': לפרוטוקול.

<אתי בנדלר: זאת לא אגרה, זה תשלום.

יעקב פרי: גברתי היועצת המשפטית, יש לנו עד סימן ה' עוד משהו או שאנחנו יכולים לסיים?

<אביטל סומפולינסקי: זה מופיע גם בהסמכה של האגרות.

עיסאווי פריג': רק את 31 יש לנו.

יעקב פרי: על 31 נדון ביום שני.

איילת נחמיאס ורבין: לא היום, ביום שני.

<אתי בנדלר: סליחה, אני רוצה לומר משהו לגבי אגרה או תשלום.

<אתי בנדלר: אני מעיינת שוב במוסף, אצלי זה ב-ד'.

יעקב פרי: אצלי זה ב-ה', זה לא משנה.

<אתי בנדלר: "בנק ישראל רשאי למסור ללקוח, לפי בקשתו, מידע לגביו הכלול במאגר גם שלא במסגרת דוח ריכוז נתונים".

יעקב פרי: הוא ימסור לו דוח ריכוז נתונים או דוח ריכוז נתונים מלא בתדירות גבוהה.

<אתי בנדלר: "הכול תמורת תשלום וכפי שיקבע הנגיד".

<אתי בנדלר: אם כפי שיקבע הנגיד זה התשלום, תשלום חובה, אני לא בטוחה אם זה לא יהיה טעון אישור.

<אתי בנדלר: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

<רני נויבואר: אנחנו חושבים שזה צריך להיות טעון, זה באגרות.

יעקב פרי: זה טעון אישור של הוועדה, זה בסדר.

<אתי בנדלר: כי אם זה אגרה אז זה אישור ועדה, ואז נכניס את זה במפורש.

יעקב פרי: זה אישור ועדה, ונזכור את הערתך, רן.

יעקב פרי: שאלתי, האם יש לנו עד סעיף 38 משהו נוסף?

<אתי בנדלר: לדעתי לא.

יעקב פרי: לדעתך לא.

יעקב פרי: כן, גברתי.

<שירלי אבנר: רק לחדד.

<שירלי אבנר: בנוגע ל-(ב)(1), שזה סביר להניח ללשכות האשראי ולא לנותני האשראי, לפי מה שנאמר כאן.

<אתי בנדלר: נכון.

<שירלי אבנר: כי המידע לא נמסר מהמאגר לנותני האשראי.

יעקב פרי: זה בסדר?

<ארז קמיניץ: בינתיים.

<אתי בנדלר: כן, זה בסדר.

יעקב פרי: אני מאוד מודה לכם, מאחל לכולכם נסיעה טובה ולילה טוב.

יעקב פרי: הישיבה נעולה.