ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 87, 2015-12-29 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, בשבוע שעבר עשינו שינוי בנוסחים, ביקשנו מהייעוץ המשפטי שיארגן את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעבור מהר על מה שביקשנו בנוסחים שהייעוץ המשפטי יארגן.

ניסן סלומינסקי: היה נושא אחד שהשארנו פתוח, שגם בו נכריע ונתקדם הלאה.

אלעזר שטרן: הונחו על שולחן הוועדה שני נוסחים: אחד נוסח משולב, אחד נוסח להצעת החוק.

אלעזר שטרן: לתוכם שולבו תיקונים שונים.

אלעזר שטרן: חלק מהתיקונים אלה תיקונים שהוועדה החליטה עליהם בדיון הקודם.

אלעזר שטרן: זה סומן בצבעים שונים.

אלעזר שטרן: מה שהוועדה תיקנה, מה שנשאר בסימן שאלה ויש גם בהמשך להצעת החוק עוד כל מיני תיקונים שהכנסתי בנוסח, אלה דברים שנעשו בתיאום עם משרד המשפטים.

אלעזר שטרן: נגיע לזה בהמשך.

אלעזר שטרן: אני אעבור כרגע על השינויים שנעשו בנוסח בהתאם לדברים שהיו בדיון הקודם.

אלעזר שטרן: כל הדברים האלה הם בעצם שינוי מהצעת החוק הממשלתית, תיקון להצעת החוק הממשלתית.

אלעזר שטרן: במסגרת פעולות הלשכה, בסטייה ובשונה מהצעת החוק הממשלתית, הוועדה החליטה להכניס רשימה של דברים שיהיו במסגרת הפעולות שהלשכה רשאית לעשות, בין היתר זה לארגן השתלמויות מקצועיות לחברי הלשכה, לעסוק בהליכי גישור, לנהל את קשרי החוץ של הלשכה, לנהל את קשרי הלשכה מול רשויות המדינה, לפעול לטובת חברי הלשכה בתחום הצרכנות.

אלעזר שטרן: אמרנו בדיון הקודם שחלק מהדברים מיותרים בעינינו ואולי אפילו לא צריך להכניס אותם לחוק.

ניסן סלומינסקי: כולנו מבינים מה זו צרכנות.

ניסן סלומינסקי: מי שישמע או יקרא יחשוב משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מתכוונים למשהו האחר, אנחנו מתכוונים למה שהתכוונו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שצריך למצוא נוסח עדין יותר לצרכנות.

ניסן סלומינסקי: הכוונה שתהיה להם היכולת לתת, כמו לארגון "חבר" או לוועד עובדים, הנחה כוללת לעורכי הדין.

אלעזר שטרן: זה תחום צרכנות.

<לימור זר-גוטמן: אולי לרווחת עורכי הדין.

ניסן סלומינסקי: אם אתה כותב צרכנות, יכול להיות שמחר אפי מתחיל למכור לי מכונית.

ניסן סלומינסקי: לא זו הכוונה.

ניסן סלומינסקי: אני גם לא אקנה ממך מכונית.

<אפי נווה: אולי להגדיר פעולות של איגוד מקצועי.

ניסן סלומינסקי: צרכנות במובן החיובי אנחנו כן רוצים שיהיה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שעורכי הדין רוצים שיהיה להם גוף שידאג להם, כמו שההסתדרות עושה.

<אפי נווה: רווחה, איגוד מקצועי.

<עמי ברקוביץ: לא הוקמו בחוק, ולא ניתן להם מעמד סטטוטורי.

<עמי ברקוביץ: כמו שהסברתי - -

ניסן סלומינסקי: ההסתדרות לא קיימת בחוק?

ניסן סלומינסקי: קשה לי להאמין שההסתדרות לא קיימת בחוק.

<עמי ברקוביץ: ודאי שלשכת רואי החשבון - -

ניסן סלומינסקי: אין להם שום מעמד.

<עמי ברקוביץ: לשכת עורכי הדין, כמו שאמרתי בישיבה הקודמת, הוקמה לצרכים אחרים.

<עמי ברקוביץ: אנחנו חושבים שההבלטה של הנושא היא בבחינת הפיכת - -

ניסן סלומינסקי: הארגונים ששייכים למשטרה ולצבא, ודאי שנמצאים במסגרת החוק.

<עמי ברקוביץ: להם יש מעמד סטטוטורי?

ניסן סלומינסקי: לא ל"חבר".

ניסן סלומינסקי: יש שכונה שלמה של אנשי קבע שדואגים להם, וזה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אם אפשר היה למצוא מילה שמבטאת מה שאנחנו אומרים, שתישמע יותר טוב - -

<אפי נווה: רווחה.

ניסן סלומינסקי: זו לא רווחה.

ניסן סלומינסקי: אתה נותן להם הנחות - -

אלעזר שטרן: אני חושב, ניסן, שהסיבה שמפריעה לך המילה "צרכנות" היא כי מהותית זה דבר שלא כל כך מתאים לחוק.

<אפי נווה: אלעזר, אולי במקום תחום הצרכנות תחום הרווחה?

ניסן סלומינסקי: תחום הרווחה לא קשור לזה.

אלעזר שטרן: מה, אתה לשכת סעד שאתה רוצה רווחה?

<אפי נווה: הבנתי מה הכוונה.

ניסן סלומינסקי: למילה "צרכנות" יש כמה מובנים.

ניסן סלומינסקי: אם זה רק היה המובן שאנחנו מדברים עליו, זה לא היה מפריע לי.

ניסן סלומינסקי: לצרכנות יש מובן שמחר הוא יתחיל להיות סוחר מכוניות שימכור סתם, או דברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: זו גם צרכנות.

<עמי ברקוביץ: אין חשש.

<חווה מרצקי: לפעול לצרכי חברי הלשכה.

ניסן סלומינסקי: פעם דיברנו על לתת להם משהו כמו איגוד מקצועי.

<אפי נווה: נכון, איגוד מקצועי.

<חווה מרצקי: אפשר למחוק את המילים "בתחום הצרכנות", ואז לפעול לטובת חברי הלשכה.

<אפי נווה: בדיוק, להשאיר את זה כך.

<חווה מרצקי: זה מקובל?

ניסן סלומינסקי: לא.

<חווה מרצקי: אז צרכי חברי הלשכה.

ניסן סלומינסקי: לפעול לטובת חברי הלשכה כאיגוד מקצועי?

<אפי נווה: כן.

<עמי ברקוביץ: אני לא חושב, כי זה לא הדגש בהקמה של הלשכה.

<עמי ברקוביץ: הדגש בהקמה של הלשכה הוא אחר, ואני לא חושב שצריך בהזדמנות חגיגית זו לשנות את הפוקוס.

אלעזר שטרן: השאלה אם יש איזו שהיא בעיה פרקטית.

אלעזר שטרן: מישהו חושב שהמועצה הארצית לא יכולה לעשות את זה?

ניסן סלומינסקי: ההיפך, כולם חושבים שכן.

ניסן סלומינסקי: מאחר וללשכת עורכי הדין יש מעמד בחוק, אני מעדיף כמה שיותר לפרט מה שהם עושים, כדי שמה שלא יהיה כתוב הם לא יעשו, אחרת אתה יכול למצוא את עצמך אני לא יודע איפה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה, כי הם עובדים תחת חוק.

אלעזר שטרן: יש את המילים "בין השאר".

ניסן סלומינסקי: איך אני נותן להם את הסמכות כן לעסוק בזה?

<חווה מרצקי: לפעול לטובת צורכי חברי הלשכה.

<חווה מרצקי: נראה לך?

<אפי נווה: מה רע באיגוד מקצועי?

<עמי ברקוביץ: לא הוקמתם כדי לשמש איגוד מקצועי.

אקסלרויד: דברי ההסבר להצעת החוק היו נכונים לשעתם.

אקסלרויד: עברו מאז 55 שנה.

אקסלרויד: התכליות שעמדו אז ביסוד כינון לשכת עורכי הדין הן לא התכליות הציבוריות שרלוונטיות היום.

אקסלרויד: הערכים הציבוריים השתנו באופן מהותי וקיצוני במשך 55 שנים, גם התכליות השתנו.

אקסלרויד: יש הרבה חוקים כאלה שמה שעמד ביסודם לפני 50 או 60 שנה לא כל כך רלוונטי להיום.

אקסלרויד: זה לא בלתי רלוונטי שצריך להפוך אותם, אבל צריך לעדכן אותם.

אקסלרויד: יש צרכים חדשים.

ניסן סלומינסקי: לשכת עורכי הדין נמצאת בעין הסערה, היא עברה תקופה לא פשוטה.

ניסן סלומינסקי: אני מעדיף שיהיה מפורט כמה שיותר מאשר שיהיה פתוח.

אלעזר שטרן: אני לא רואה הבדל גדול בין הנוסחים.

אלעזר שטרן: לרווחת זה פחות מתאים, כי יש לזה צליל של סעד.

ניסן סלומינסקי: לטובת חברי הלשכה?

אלעזר שטרן: לטובת חברי הלשכה, לטובת צרכי חברי הלשכה.

ניסן סלומינסקי: שייכנס לטובת צרכי חברי הלשכה.

אלעזר שטרן: המחיקה של הוועדים המחוזיים התבטלה בסעיף 6.

אלעזר שטרן: אני עובר לסעיף 9.

אלעזר שטרן: בדיון הקודם הוועדה החליטה להותיר – אני עוזב כרגע בצד את העניין של הוועדים המחוזיים – את הגורמים האחרים שמנויים כחברים במועצה הארצית, למעט ראש הלשכה שקדם לו, שזה מה שהיה בהצעת החוק הממשלתית.

אלעזר שטרן: על כל שאר התיקונים שהיו בהצעת החוק הממשלתית הוועדה החליטה לוותר, גם על מנכ"ל משרד המשפטים ופרקליט המדינה.

אלעזר שטרן: היא החליטה להותיר את הפרקליט הצבאי הראשי, להשאיר 28 חברים, כל זה בסטייה מהצעת החוק הממשלתית ובניגוד לתפישה שעמדה בבסיס ההצעה, שהגוף אמור להיות קטן ויעיל כי הוא בעצם מנהל את הלשכה.

<דנה יפה: בהקשר של הרכב המועצה הבנו ששרת המשפטים - -

ניסן סלומינסקי: שרת המשפטים דיברה איתי.

ניסן סלומינסקי: שכנעתי אותה בנושא.

<עמי ברקוביץ: אנחנו הבנו ממנה שהדברים לא לרוחה.

ניסן סלומינסקי: אתמול שרת המשפטים דיברה איתי על 4 דברים.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד כאן מה סיכמתי איתה.

<עמי ברקוביץ: כיוון שמדובר בהצעת חוק ממשלתית ובסטייה ממנה, אנחנו שומרים לעצמנו את הזכות - -

ניסן סלומינסקי: המועצה הארצית תכהן 4 שנים.

ניסן סלומינסקי: הורדנו את ראש הלשכה שקדם לה.

ניסן סלומינסקי: נשאר המנהל הכללי של משרד המשפטים, פרקליט המדינה, הפרקליט הצבאי ו-28 שייבחרו בפריימריז.

ניסן סלומינסקי: הייתה לנו בעיה לגבי הנושא של הייצוג של המחוזות.

ניסן סלומינסקי: אני רציתי שכל מחוז ישלח נציג ונגמר הסיפור.

ניסן סלומינסקי: עו"ד אוסאמה דיבר מחום ליבו.

ניסן סלומינסקי: הוא ביקש מאוד שיהיו 2 נציגים של המחוזות.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו משאירים את המחוזות, אז לפחות לתת להם ייצוג יותר חזק.

ניסן סלומינסקי: אני מוכן לקבל את זה שיהיו 2 נציגים - אחד מהם, שהוא קבוע, יהיה יושב-ראש הוועד המחוזי, והשני ייבחר על ידי הוועדה המחוזית.

<אפי נווה: למה לא על ידי כלל - -?

ניסן סלומינסקי: איך השני נבחר?

<אפי נווה: הנוהל הוא שכל מחוז שולח 3 נציגים.

<אפי נווה: הנציגים נבחרים על ידי חברי הוועד שנבחרו בבחירות הכלליות.

<אפי נווה: אתה מריץ אותו כמועמד ברשימה להיות חבר בוועד המחוז.

ניסן סלומינסקי: האם עד היום 3 הנציגים שהיו לוועד המחוזי נבחרו על ידי הוועד?

<אפי נווה: ועד המחוז.

<חווה מרצקי: יושב-ראש ועד המחוז, ועוד 2.

ניסן סלומינסקי: היושב-ראש נבחר על ידי הציבור.

<עמי ברקוביץ: מה שהיה לא חייב להיות.

ניסן סלומינסקי: רציתי לדעת מה היה.

ניסן סלומינסקי: יושב-ראש הוועד הוא קבוע, הוא נבחר על ידי כולם.

ניסן סלומינסקי: יש הבדל אם הוא ייבחר על ידי המחוז או על ידי כולם?

<חווה מרצקי: יש הבדל, אני אגיד למה.

<אפי נווה: אתה תצביע ב-5 פתקים?

<אפי נווה: אם אנחנו עושים עכשיו בחירות כלליות, הוספת עוד פתק.

<חווה מרצקי: אני חושבת שנכון שוועד המחוז הוא זה שיבחר את הנציג הנוסף, בין אם הוא אחד או שניים, כי זה מאפשר גם למיעוטים להגיע להיות נציגי המחוז.

<חווה מרצקי: כאשר יושב-ראש ועד המחוז בונה לעצמו קואליציה בתוך המחוז, אחד הכלים שיש לו זה אותו מקום נוסף של נציגות המחוז בוועד המחוז.

<חווה מרצקי: במצב שבו נעשה עוד בחירה בפתק חמישי, ייווצר מצב שהנציג הנוסף של המחוז יהיה בן סיעתו של יושב ראש הוועד כי זו הסיעה הגדולה באותו מחוז.

ניסן סלומינסקי: הבנתי את הרעיון.

ניסן סלומינסקי: אשר, איך אתה כיושב-ראש ועד ותיק רואה את זה?

אקסלרויד: לי אין שום ספק שהנציג הנוסף למועצה הארצית צריך להיות נציג שייבחר על ידי הוועד.

אקסלרויד: מה התכלית של משלוח נציגים?

אקסלרויד: באיזה שהוא אופן להגביר את המשקל של המחוז בקבלת ההכרעות שרלוונטיות לגביו.

אקסלרויד: חשוב שתהיה אחידות, שתהיה מונוליטיות בתפישה של המחוז.

אקסלרויד: מה אנחנו אומרים?

אקסלרויד: אנחנו רוצים להכפיל את כוחו של המחוז במועצה.

<לימור זר-גוטמן: בהמשך למה שאמרתי בישיבה הקודמת, אני חושבת שמאוד חשוב לחזק את הוועדים במחוז.

<לימור זר-גוטמן: זו בדיוק הדרך לחזק אותם.

<אפי נווה: אז כולנו מסכימים.

ניסן סלומינסקי: זה נשמע סביר.

ניסן סלומינסקי: למרות שדעתי הראשונה הייתה אחרת, אני מוכן לקבל שיהיו שני נציגים - אחד זה יושב-ראש הוועד, והשני ייבחר על ידי הוועד.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שמשרד המשפטים - -

<דנה יפה: אנחנו נציג את זה בפני השרה.

אלעזר שטרן: אני מדבר כרגע על סעיף 9(ב)(4א).

אלעזר שטרן: לא היה ברור לי אם כן להכניס, לא להכניס.

ניסן סלומינסקי: מי שמפעיל את המנכ"ל זה ראש הלשכה.

ניסן סלומינסקי: המועצה הארצית היא בעלת הבית.

ניסן סלומינסקי: בהחלט יכול להישאר ככה, אין לי התנגדות.

אלעזר שטרן: היה פה איזה שהוא תיקון ניסוח לגבי מה שהיה (א3) ועכשיו הוא (ד), לגבי לפעול באמצעות הוועדות שתמנה.

אלעזר שטרן: רק בשביל לחדד את הנקודה, הוועדות שהמועצה הארצית ממנה הן כמו ועדות שרים לענייני חקיקה שמקבלות החלטות והמועצה הארצית מאמצת את ההחלטות שלהן, אלא אם כן יש ערעור.

אלעזר שטרן: אגב, זאת נקודה שכדאי להסדיר אותה בכללים - היחסים בין הוועדות שימונו, אותן ועדות שהמועצה תפעל על פיהן או באמצעותן.

ניסן סלומינסקי: יש שני סוגי ועדות.

אלעזר שטרן: אני לא מדבר על הוועדות הכלליות.

<חווה מרצקי: לא הסטטוטוריות.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על המקצועיות.

אלעזר שטרן: זה לא בהכרח הוועדות המקצועיות, זה יכול להיות כל מיני ועדות שהמועצה הארצית אומרת: אני רוצה לטפל בנושא מסוים, אני מסמיכה עכשיו 3 או 5 מחברי המועצה שימליצו לי מה לעשות.

אלעזר שטרן: זה לא קשור לוועדות שעוד מעט נדבר עליהן.

אלעזר שטרן: כדאי להסדיר בכללים את יחסי העבודה בין המועצה לבין הוועדות.

<דנה יפה: רק הבהרה בעקבות דברים שנאמרו בדיון הקודם.

<דנה יפה: הוועדות הסטטוטוריות הן דרך אופרטיבית להפעיל סמכויות שכבר מצויות בידי הלשכה.

<דנה יפה: מוצעים כאן סעיפים ספציפיים שכבר קיימים בחוק.

<דנה יפה: הם יופעלו על ידי ועדות מסוימות.

<דנה יפה: הוועדה הראשונה היא ועדת התמחות.

<דנה יפה: ועדת התמחות, אשר משתתמנה תהיה מוסמכת להפעיל את סמכויות הלשכה לפי סעיפים 27,29,30,34,35 ו-44 וכן סמכויות נוספות בנוגע להתמחות, מאמנים ומתמחים הנתונות ללשכה בהתאם לכלים שנקבעו לפי חוק זה;

ניסן סלומינסקי: אני משאיר את זה עם התניה שיגיע רגע שאנחנו נצטרך להחליט אם להוסיף במסגרת החוק הזה או שהשרה תחליט להוציא תזכיר חוק בנושא של ההתמחות, ואז יכול להיות שיהיה לנו דיון כולל על הנושא של ההתמחות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכתוצאה מזה יהיו פה שינויים.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד, לא בדקתי.

<עמי ברקוביץ: גם בהצעה הזאת יש התייחסות לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאני אצטרך לדבר עם השרה, אם היא מתכוונת להוציא תזכיר או לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שנדון בחלק מההתמחות.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו דנים בהתמחות, נדון בכל.

<דנה יפה: אנחנו לא נוגעים בסמכויות עצמן.

ניסן סלומינסקי: לכן אני משאיר את זה כרגע.

ניסן סלומינסקי: לכשנדון בכל הנושא של ההתמחות, אם יהיה צורך - -

<לימור זר-גוטמן: שני דברים שהם חשובים לגבי ועדת ההתמחות.

<לימור זר-גוטמן: בסעיפים אחרים מקימים את נציב הפיקוח על ההתמחות.

<לימור זר-גוטמן: אני חושבת שמאוד הגיוני שאותו נציב פיקוח על ההתמחות יהיה גם ראש ועדת ההתמחות.

ניסן סלומינסקי: חבל לדון בזה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא הייתי דן בזה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסתכל על כל ההתמחות בראייה אחת כוללת, לא בקטעים קטעים.

ניסן סלומינסקי: בוא נשאיר את זה לקראת הסוף.

ניסן סלומינסקי: בשיחה עם השרה נחליט אם אנחנו מוסיפים את הכל לחוק הזה, או שהיא מוציאה תזכיר חוק ואז נדון בכל ההתמחות דרך תזכיר החוק שהיא תעשה.

ניסן סלומינסקי: אני צריך לדבר איתה.

<אפי נווה: זה הכי נכון לא לפצל את הדיון הזה.

אלעזר שטרן: למרות שיש פה שני אלמנטים - יש את העניין המבני, ויש את העניין התוכני.

אלעזר שטרן: בגלל שהמועצה היא גוף יחסית גדול ויש דברים שצריכים לטפל בהם בשוטף, יש את הקונספציה הזאת של ועדות סטטוטוריות קבועות.

אלעזר שטרן: אלו שתי שאלות שונות.

אלעזר שטרן: הוועדה יכולה לקבל עכשיו את הרעיון הכללי שתהיה ועדת התמחות.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני משאיר את ועדת ההתמחות .

אלעזר שטרן: אני מתייחס למה שאמרה לימור מבחינת איך הוועדה בנויה, לא במה היא מתעסקת, לא בתכנים של ההתמחות.

אלעזר שטרן: זה עניין מבני.

אוסאמה סעדי: שרת המשפטים הודיעה שבעניין ההתמחות היא קיבלה החלטה על שנתיים.

אוסאמה סעדי: אמרתי לה, אני לא מסתיר את זה, שאני חושב ששנה קצר מידי, שנתיים ארוך מידי.

רויטל סויד: למה אנחנו מדברים על ההתמחות עכשיו?

אוסאמה סעדי: בואו נשים את ההתמחות בצד.

אוסאמה סעדי: אני מקבל את ההצעה של ניסן סלומי

אוסאמה סעדי: אנסקי שאנחנו לא נדון עכשיו בוועדת ההתמחות, נשאיר את זה לסוף, אבל אני עומד על זה שנדון בסוגיה של אורך ההתמחות, המבחן, כל הדברים האלה, לא נתחיל להפריד את הנושא המבני, אחר כך את הנושא התוכני.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו דנים בזה, נדון בכל הסוגיה הזאת ונקבל את כל ההחלטות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נכנסים לזה, אנחנו משאירים את הסעיף כמו שהוא.

<ליאת הלבץ: אנחנו מקבלים את זה שנדבר על זה אחר כך בנפרד, שניתן את תשומת לב הדרושה לנושא הזה בפני עצמו.

<ליאת הלבץ: אם דנים בעניין הארכת ההתמחות, ברור שצריך לדון בעניין הפיקוח על ההתמחות.

<ליאת הלבץ: אנחנו מבקשים להתייחס בסעיף 35 רק לסעיף (ב).

<ליאת הלבץ: סעיף (א) בחוק המקורי אומר שתקופת ההתמחות תהיה 12 חודשים.

<ליאת הלבץ: זה לא באחריות ועדת ההתמחות.

<קריאה: היא לא יכולה לתקן את החוק.

<ליאת הלבץ: אם היא לא יכולה לתקן את החוק, צריך להבהיר בנוסח המשפטי.

<ליאת הלבץ: כרגע כתוב שוועדת ההתמחות תהיה מוסמכת להפעיל את סמכויות הלשכה לפי הסעיפים.

<ליאת הלבץ: זה לא צריך להיות שם.

<ליאת הלבץ: אם זו לא סמכות של הלשכה, זה לא צריך להיות שם.

<ליאת הלבץ: התייעצנו עם הייעוץ המשפטי.

<ליאת הלבץ: כולם אמרו לנו בצורה חד משמעית שזו לא סמכות הלשכה.

ניסן סלומינסקי: מה זה הסעיף הזה?

<ליאת הלבץ: סעיף (א) מדבר על תקופת ההתמחות.

ניסן סלומינסקי: כרגע אני לא דן בזה.

ניסן סלומינסקי: גם אם לא יאריכו את ההתמחות, צריך יהיה לדון בפיקוח.

<דנה יפה: ועדת שכר טרחה, אשר משתתמנה תהיה מוסמכת להפעיל את סמכויות הלשכה לפי סעיפים 84(ב) ו-89;

ניסן סלומינסקי: עורכי הדין מקבלים שכר טרחה?

<אפי נווה: כשלקוח פונה ללשכה ומבקש שהלשכה תתערב בשכר הטרחה של עורך הדין, הלשכה מפעילה את סמכותה ומפחיתה את שכר הטרחה.

ניסן סלומינסקי: אתם מפחיתים את שכר הטרחה?

<אפי נווה: החוק מאפשר לאזרח לפנות ללשכת עורכי הדין, לומר שעורך הדין גובה ממנו שכר טרחה מופרז.

<אפי נווה: הלשכה שומעת את הטענות.

ניסן סלומינסקי: קרה פעם דבר כזה?

<אפי נווה: בקדנציה שלי זה קרה מספר פעמים.

ניסן סלומינסקי: לא שפנו, אלא שהורדתם.

<אפי נווה: בוודאי.

<אפי נווה: אני אשמח להראות לך דוגמאות.

<אפי נווה: במקום לפנות לבית משפט ולנהל הליך משפטי, פונים ללשכה.

<אפי נווה: אנחנו שומעים את הטענות של שני הצדדים.

<אפי נווה: יש לנו סמכות לפי החוק שאנחנו מממשים ומפעילים.

<אפי נווה: אגב, זאת סמכות רק להקטין, אף פעם לא להגדיל.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

רויטל סויד: לרוב פונה האזרח.

רויטל סויד: זה לאזרח, לא לעורך הדין.

<קריאה: יש שינוי משמעותי?

<אפי נווה: היה מקרה שעורך דין גבה מיליון שקלים שכר טרחה בתיק ענק.

<אפי נווה: אנחנו הפחתנו את זה ב-50%.

<אפי נווה: זה מכובד?

אוסאמה סעדי: לקוח יכול להעביר את התיק שלו מעורך דין לעורך דין רק בהודעה של עורך הדין החדש, ואז יש מחלוקת בעניין שכר הטרחה בין עורך הדין הקודם ללקוח.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהציבור לא יודע את הסעיף הכל כך חשוב הזה.

ענת ברקו: אם הציבור היה יודע, הוא היה משתמש באופציה הזאת הרבה יותר.

ענת ברקו: המחויבות שלכם כלשכת עורכי הדין - -

<אפי נווה: נוציא קול קורא.

ענת ברקו: להוציא קו קורא ,להגיד איך פונים, למי פונים.

<אפי נווה: אני מוציא קול קורא בקרב 64 אלף עורכי דין.

<אפי נווה: איך הציבור ידע?

<לימור זר-גוטמן: עשית עכשיו יופי של קמפיין.

<לימור זר-גוטמן: אתה יכול להגיע לציבור.

ענת ברקו: זה יציג צד נוסף בפונקציה הזאת שנתפסת לא תמיד באור חיובי על ידי הציבור.

ניסן סלומינסקי: הערה נכונה.

ניסן סלומינסקי: אמנם הסמכות הזאת לא נכתבה, אבל נתנו לכם את האפשרות לעשות פרסומים.

ניסן סלומינסקי: מותר לכם לעשות פרסום בעיתונות הכללית, לא רק לחברי הלשכה.

<אפי נווה: אני מרים את הכפפה.

<אפי נווה: יהיה פרסום כזה.

<דנה יפה: ועדת ביקורת כאמור בסעיף 10א (בפרק זה – ועדת הביקורת);

אלעזר שטרן: מכיוון שללשכה יש עוד תחומים ועוד נושאים שוטפים שהיא מטפלת בהם, חשבתי להוסיף עוד שני תחומים שיהיו בהם ועדות סטטוטוריות.

אלעזר שטרן: אחד, ועדה שמתעסקת בחברות בלשכה, השעיית חברות, פקיעת חברות, חידוש חברות.

<עמי ברקוביץ: אולי יש מקום שזה יהיה ביחד עם ועדת ההתמחות.

<קריאה: יש מקרים שמבקשים פטור מדמי חבר.

<קריאה: אתה מתכוון לדברים כאלה, נכון?

ניסן סלומינסקי: לא תמיד הדיון על חברות של עורך דין בא דרך ההתמחות, אם הוא עשה התמחות או לא.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אתה מוציא אותו או לא מוציא אותו מסיבות אחרות.

<עמי ברקוביץ: זה עניין שאין לי התנגדות עקרונית אליו.

אוסאמה סעדי: מה המצב בעניין הזה?

<עמי ברקוביץ: היום זה סמכויות של הוועד המרכזי .

אוסאמה סעדי: השאלה אם יהיו שתי ועדות או ועדה אחת.

<חווה מרצקי: אין שום קשר בין נושא ההתמחות לנושא הזה שמדובר כאן.

<חווה מרצקי: כאן מדובר על חידוש חברותם של עורכי דין.

<חווה מרצקי: אלה שיקולים אחרים לחלוטין.

<חווה מרצקי: עורך דין שהושעה לצמיתות, יכול לבקש לחזור ללשכה אחרי 10 שנים.

<חווה מרצקי: קיימים שיקולים שונים שנבחנו בפסיקה בשאלה האם הלשכה מכבדת, מקבלת את בקשתו לשוב לשורותיה, כשהשיקולים קצת שונים מהשיקולים אם אדם צריך להתקבל להתמחות או לא צריך להתקבל להתמחות.

<חווה מרצקי: אלו בהחלט סמכויות אחרות.

<חווה מרצקי: אני לא בטוחה שהסעיפים שמנינו פה הם כל הסעיפים.

<חווה מרצקי: סעיף 48 מדבר על פקיעת חברות במקרים בהם הודיע עורך דין ללשכה על פרישתו ממנה.

<קריאה: גם סעיף 47.

<חווה מרצקי: בית דין מחליט על ביטול חברות.

<חווה מרצקי: עורך דין יכול להודיע, בכתב, על החלטתו להפקיע את חברותו.

<חווה מרצקי: ברגע שהוא מודיע חזרה על חידוש חברות, הוא מקבל את החידוש הזה אוטומטי.

<חווה מרצקי: מתי אנשים עושים את זה?

<חווה מרצקי: בדרך כלל כשהם נוסעים לחו"ל.

<חווה מרצקי: חברותו של עורך דין שהוכרז כפושט רגל פוקעת, אבל ברגע שהוא מקבל הפטר הוא חוזר לשירות הלשכה.

<חווה מרצקי: לנו אין אפשרות שלא לקבל אותו.

<חווה מרצקי: יש דברים שהם אוטומטיים, יש דברים שהם תלויי החלטת לשכה.

<חווה מרצקי: כמובן שתהיה ועדת חברות כזאת.

<חווה מרצקי: אני חושבת שהוועד המרכזי או המועצה הארצית בהרכבה עד היום לא צריכים לדון בדיונים פרטניים אלא בעקרונות.

<חווה מרצקי: צריכה להיות ועדת חברות, רק צריך עוד פעם אחת לבדוק את הסעיפים האחרים

<עמי ברקוביץ: אני מסכים לגמרי עם מה שחווה אמרה.

<עמי ברקוביץ: לפי מה שאנחנו מבינים, סעיף 51 קובע: מי שפרש מהלשכה או משחברותו מהלשכה פקעה מסיבה אחרת, רשאי לבקש חידוש חברותו.

<עמי ברקוביץ: זה לא אוטומטי.

<חווה מרצקי: בדברים מסוימים זה רשאי, בדברים מסוימים זה חייב.

אלעזר שטרן: גם אם זה אוטומטי, צריך שתהיה ועדה שתטפל בזה.

<חווה מרצקי: אני מסכימה.

<אפי נווה: דיברנו עכשיו על פקיעת חברות.

<אפי נווה: סעיף 48 מונה רשימה סגורה של מקרים שחברותו של חבר בלשכה תפקע.

<אפי נווה: חשוב לנו להוסיף עוד שני מקרים שאנחנו נתקלים בהם.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לשם.

<חווה מרצקי: הוא לא מופיע בהצעה הממשלתית.

אלעזר שטרן: ההצעה הממשלתית לא מתעסקת בזה.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לשם, נדון בזה.

אלעזר שטרן: הוועדה השנייה הנוספת שהצעתי להוסיף היא ועדת עורכי דין זרים אשר משתתמנה תהיה מוסמכת להפעיל את סמכויות הלשכה לפי פרק שמיני א'.

אלעזר שטרן: זה כל הנושא של ניהול המרשם של עורכי דין זרים, כל הבחינות שצריך לערוך להם.

ניסן סלומינסקי: יש אצלכם ועדת כספים?

<אפי נווה: בוודאי.

ניסן סלומינסקי: איפה היא רשומה?

<אפי נווה: היא לא רשומה.

<אפי נווה: צריך לרשום אותה.

אלעזר שטרן: אפשר להוסיף.

ניסן סלומינסקי: זה האל"ף בי"ת של כל גוף.

<חווה מרצקי: הוא קיים.

<חווה מרצקי: אין בעיה שהוא יהיה סטטוטורי.

<אפי נווה: רעיון טוב.

<עמי ברקוביץ: מה הוועדה הזאת אמורה לעשות?

<עמי ברקוביץ: ככל שמדובר בהכנת התקציב, יש פה הסדר שהמנכ"ל, בהצעת ראש הלשכה - - השאלה איך זה ישתלב.

<אפי נווה: נכון.

<אפי נווה: תחליטו מה אתם רוצים לעשות.

<אפי נווה: בפרקטיקה היום מוגשת הצעת תקציב לאחר שוועדת כספים יושבת עם ראש הלשכה והמנכ"ל, מבינה את הצרכים ואת היעדים ואת המדיניות מה רוצים לעשות בתקציב של השנה הרלוונטית.

<אפי נווה: המועצה הארצית דנה בתקציב, מאשרת תקציב ללשכת עורכי הדין ולמחוזות.

<אפי נווה: במהלך השנה אתה רוצה לפעמים לעשות שינויים, התאמות, יש לך סעיף מסוים שאתה רוצה להעביר מסעיף לסעיף כי פה ניצלת ופה לא ניצלת.

<אפי נווה: מי שמחליט על כך זאת ועדת הכספים.

<דנה יפה: זאת לא המועצה?

<אפי נווה: דנה צודקת.

<אפי נווה: היא ממליצה - -

<אפי נווה: אני נותן את הפרקטיקה.

<אפי נווה: ועדת הכספים מתכנסת, דנה בסעיפים הרלוונטיים אם יש אפשרות או אין אפשרות, ממליצה, ואז זה עובר למועצה הארצית שמאשררת את ההמלצה.

<אפי נווה: אין לנו בעיה שוועדת הכספים תקבל מעמד כאן.

ניסן סלומינסקי: אני לא מכיר גוף שאין לו ועדת כספים.

אלעזר שטרן: נראה לי שאין מחלוקת שיש טעם בלכתוב את ועדת הכספים, השאלה איך מגדירים בדיוק מה התפקיד והסמכויות שלה בתוך המכלול של הכנת התקציב, היישום שלו וכו'.

אלעזר שטרן: זאת הנקודה שלדעתי צריך לכוונן אותה.

<אפי נווה: הכנת התקציב זה המנכ"ל וראש הלשכה.

<אפי נווה: מישהו צריך לעשות את זה.

<דנה יפה: יש סעיף שמוצע וקובע שהמועצה הארצית לא תאצול לוועדות סמכות הנתונה לה לפי חוק.

<אפי נווה: ברור.

ניסן סלומינסקי: ודאי שהיא חייבת לאשר.

ניסן סלומינסקי: מי מכין את התקציב?

ניסן סלומינסקי: לא כל ה-48.

<עמי ברקוביץ: החוק הזה קובע, אולי בצורה שונה ממה שקיים קודם, שהצעת התקציב מוצעת למועצה על ידי ראש הלשכה לפי הצעת מנכ"ל הלשכה.

ניסן סלומינסקי: ועדת הכספים היא נציגה של המועצה, לכן המועצה סומכת עליה.

ניסן סלומינסקי: היא צריכה לעשות את העבודה.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: צריך לקחת אנשים שמבינים, שיש להם את הזמן להשקיע כדי להכין את הצעת התקציב.

ניסן סלומינסקי: כמובן שזה צריך להיות מתואם עם המנכ"ל, עם ראש הלשכה כשזה עובר לאישור.

ניסן סלומינסקי: אם יש שינויים שהמועצה רוצה, שראש הלשכה רוצה או המנכ"ל מרגיש שצריך לעשות, קודם כל פונים לוועדת הכספים שבודקת, כי אם אתה משנה במקום אחד, אתה צריך להוסיף במקום אחר.

<קריאה: עדיין זה בא לאישור המועצה.

ניסן סלומינסקי: תמיד זה צריך להגיע.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף שיש לוועדת כספים זה המעקב.

ניסן סלומינסקי: היא צריכה לעקוב ולראות שאכן הדברים מתממשים.

ניסן סלומינסקי: היא הזרוע של המועצה.

<אפי נווה: תגדיר גם ועדת כספים.

אלעזר שטרן: צריך לכוונן בצורה מדויקת, לראות איך זה משתלב בסעיף 93 ובסעיף 95.

<קריאה: להשתלב עם הנוסח.

אלעזר שטרן: לא בנוסח, מבחינת ההגדרה של התפקידים.

<חווה מרצקי: אלעזר, כמי שאחראית על ועדת כספים אני אשמח לעזור לך לעשות את הסנכרון הזה, להסביר לך איך זה עובד.

<דנה יפה: (ו) מספר החברים בוועדות כאמור בסעיף קטן (א4), הרכבן וכשירות בהן ייקבעו בכללים, ובלבד שראש הלשכה לא יהיה חבר בוועדת ביקורת.

<דנה יפה: " סעיף קטן (ב) – בטל.

<דנה יפה: 10.

<דנה יפה: בסעיף 9א(ד) לחוק העיקרי, במקום "שבחר בו ועד מחוזי" יבוא "שנבחר".

אלעזר שטרן: לפי ההחלטה של הוועדה ממקודם שני הנציגים של הוועד המחוזי שנבחרים נבחרים על ידי הוועד המחוזי, לא על ידי חברי המחוז.

אלעזר שטרן: התיקון הזה אמור לרדת.

<דנה יפה: אנחנו נבדוק מול השרה.

ניסן סלומינסקי: כרגע זה יורד.

ניסן סלומינסקי: לדבר עם השרה זה בסדר.

אלעזר שטרן: בסעיף 9ב לחוק העיקרי, בסופו יבוא: "(ז) חבר מועצה יחדל מכהונתו כחבר המועצה, אם הורשע בעבירה או בעבירת משמעת לפי כל דין שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי, לדעת ועדת המינויים, לכהן כחבר המועצה, ויחולו הוראות סעיף 9א, בשינויים המחוייבים.

אלעזר שטרן: " סעיף 9ב הנוכחי מתייחס להפסקת כהונה של חבר מועצה מסיבה של כמה הוא נוכח או לא נוכח בישיבות של המועצה הארצית.

אלעזר שטרן: יש חשיבות ועניין מהותי להתייחס גם לתוכן, גם להתנהלות של אותו חבר מועצה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא הורשע בעבירה, הוא יכול להמשיך להיות חבר לשכה?

<אפי נווה: תלוי מה העבירה.

ניסן סלומינסקי: החידוש הוא שלמרות שישנן עבירות משמעת או משהו, הוא עדיין יכול להמשיך להיות חבר לשכה אבל לא להיות חבר במועצה הארצית.

<חווה מרצקי: אני מציעה להוסיף את המילים "שיש עמן קלון".

אלעזר שטרן: פעם היו כותבים עבירה שיש עמה קלון.

אלעזר שטרן: היום לא מקובל לכתוב בחקיקה את המילים האלו.

אלעזר שטרן: הנוסחה הזאת היא הנוסחה שמקובל לכתוב במקום המילה "קלון".

<חווה מרצקי: אני מציעה את המילים "למרות שיש עמן קלון", למרות מה שאמרת, כיוון שבחוק הלשכה יש התייחסות לעבירות שיש עמן קלון במסגרת סעיף 78 וסעיף 75.

אלעזר שטרן: אולי צריך לתקן שם, לא להחזיר פה את הגלגל אחורה.

<חווה מרצקי: אני חושבת שלא, משום שאנחנו חיים על 50 פלוס שנים של פסיקה קזואיסטית שמתייחסת לעבירות שונות שביצעו עורכי דין, לצערי.

<חווה מרצקי: נאמר שגם עבירת מס – פסק דין חדש של בית המשפט העליון – שמבצע עורך דין, היא עבירה שיש עמה קלון.

<חווה מרצקי: יש לנו הגדרה מאוד מאוד רחבה במאות פסקי דין שמגדירים לנו מה זה קלון בהקשר של מקצוע עריכת הדין.

<חווה מרצקי: אני חושבת שפה זה ייתן הנחיה יותר טובה לוועדת המינויים.

אלעזר שטרן: להיפך, זה גם יתחיל עכשיו להעלות כל מיני שאלות על חקיקות אחרות.

אלעזר שטרן: השינוי הזה הוא שינוי רוחבי בכל החקיקה, זה לא משהו נקודתי.

אלעזר שטרן: אם כבר, אז כדאי לשנות את הסעיפים שם לנוסחה הזאת.

<אפי נווה: יש מדרג של עבירות משמעת.

<אפי נווה: קח עבירה חמורה של מעילה בכספי לקוח, שאין ספק שיש עימה קלון ולא ראוי שחבר מועצה ימשיך לכהן כחבר מועצה.

<אפי נווה: יש עבירות משמעת מסוג של פרסומת אסורה שפרסמת בניגוד לכללי הפרסומת.

<אפי נווה: השאלה אם דבר כזה בכלל צריך להיכנס לכאן.

אלעזר שטרן: ברור שזה לא ייכנס.

אלעזר שטרן: זו לא תהיה עבירה שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה הוא לא ראוי.

<אפי נווה: מי מגדיר?

אלעזר שטרן: אני הגדרתי פה את ועדת המינויים.

אלעזר שטרן: היא הגוף הרלוונטי.

אלעזר שטרן: אפשר לחשוב על ועדת האתיקה הארצית.

אלעזר שטרן: הגוף הכי מתאים הוא ועדת המינויים.

<אפי נווה: אולי ועדת האתיקה, כי היא זו שמגישה את הקובלנות, היא זו שמחליטה להגיש כתב אישום כנגד עורך דין.

<אפי נווה: שהיא תקבע את הנורמות.

אלעזר שטרן: אני חשבתי שוועדת המינויים מתאימה יותר, כי היא הגוף הבלתי תלוי והעצמאי שאמור לבחון את המועמדים.

<אפי נווה: גם ועדת האתיקה.

<עמי ברקוביץ: אותו דבר לגבי חבר בית דין, אם הוא הורשע בעבירה שיש עימה קלון.

<עמי ברקוביץ: מתאים שזה יהיה הגוף.

אלעזר שטרן: הגוף המתאים הוא ועדת המינויים, לא ועדת האתיקה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע להישאר עם הנוסח של אלעזר.

<דנה יפה: בסעיף 10 לחוק העיקרי, במקום "חברי הוועד המרכזי והוועדים המחוזיים" יבוא "חברי הוועדים המחוזיים".

<דנה יפה: .

<דנה יפה: אחרי סעיף 10 לחוק העיקרי יבוא: "ועדת הביקורת 10א (א) ועדת הביקורת – תעמוד על ליקויים בניהול הלשכה, בין השאר תוך התייעצות עם המבקר הפנימי של הלשכה או רואה החשבון המבקר, ותציע למועצה הארצית דרכים לתיקונם; מצאה ועדת הביקורת ליקוי כאמור שהוא ליקוי מהותי, תקיים ישיבה אחת לפחות לעניין הליקוי הנדון, בנכוחות המבקר הפנימי או רואה החשבון המבקר, לפי העניין;

<דנה יפה: הלשכה ואת תפקודו של המבקר הפנימי, וכן אם עומדים לרשותו המשאבים והכלים הנחוצים לו לצורך מילוי תפקידו, בשים לב, בין השאר, לצרכיה המיוחדים של הלשכה; תדון בדוחות של המבקר הפנימי, בדוחות מבקר המדינה ובדוחות ביקורת אחרים; תבחן את תכנית העבודה של המבקר הפנימי לפני הגשתה לאישור המועצה הארצית ותציע בה שינויים.

אלעזר שטרן: תקבע הסדרים לגבי אופן הטיפול בתלונות של עובדי הלשכה בקשר לליקויים בניהולו ולגבי ההגנה שתינתן לעובדים שהתלוננו כאמור.

<אפי נווה: אתה רוצה לפטר עובד, כי החלטת לעשות שינוי במחלקות, החלטת שעובד מסוים לא מתפקד כפי שצריך לתפקד.

<אפי נווה: אני רוצה להזכיר שלשכת עורכי הדין מאוגדת במסגרת ההסתדרות, יש הסכם קיבוצי.

<אפי נווה: כשרוצים להעביר עובד מתפקידו, אנחנו בקשר מול ההסתדרות, אנחנו מסבירים להם היטב מדוע אנחנו רוצים לעשות שינוי.

אלעזר שטרן: זה לא מדבר על זה.

<אפי נווה: עובד יגיד: חשפתי שחיתות, אני רוצה להישאר.

ניסן סלומינסקי: לאחת מהעובדות יש תלונה על הטרדה.

אלעזר שטרן: ליקוי בניהול.

אלעזר שטרן: זה דומה מאוד לרעיון של חושפי שחיתויות ודברים כאלה.

אלעזר שטרן: ועדת הביקורת היא הגוף המתאים.

<דנה יפה: (ב) יושב ראש ועדת הביקורת יכנס את ועדת הביקורת לדיון בנושאים שיועמדו על סדר יומה על ידו או על ידי המבקר הפנימי, המועצה הארצית, המנהל הכללי או חבר הוועדה.

<דנה יפה: (ג) כל מי שאינו חבר בוועדת הביקורת לא יהיה נוכח בישיבות הוועדה בעת דיון ובעת קבלת החלטות הוועדה, אלא אם כן קבעו יושב ראש הוועדה או הוועדה כי הוא נדרש לשם הצגת נושא מסוים או לשם ניהולה התקין של הישיבה.

<דנה יפה: (ד) המבקר הפנימי והיועץ המשפטי של הלשכה יקבלו הודעות על קיום ישיבות ועדת הביקורת ויהיו רשאית להיות נוכחים בעת הדיון ובעת קבלת החלטות בוועדה.

<דנה יפה: (ה) הודעה על קיום ישיבת ועדת הביקורת שבה עולה נושא הנוגע לביקורת הדוחות הכספיים תומצא לרואה החשבון המבקר, שיהיה רשאי להשתתף בה.

<דנה יפה: (ו) ועדת הביקורת תגיש למועצה הארתי, לראש הלשכה ולמנהל הכללי דוח על פעילותה, לפחות אחת לשנה.

<דנה יפה: סמכות שר 10ב (א) נוכח שר המשפטים כי ראש הלשכה או המועצה המשפטים להורות הארצית, לרבות ועדת מוועדותיה אשר מונתה לפי על מילוי חובה סעיף 9(א4), נמנעים ממילוי חובה או מביצוע תפקיד או על ביצוע שהוטלו עליהם לפי כל דין, רשאי הוא לדרוש מהם, תפקיד בצו, למלא את החובה או לבצע את התפקיד, בתוך הזמן הנקוב בצו.

<דנה יפה: (ב) לא מילאו ראש הלשכה, המועצה הארצית או הוועדה אחרי הצו, בתוך הזמן הנקוב בו, רשאי שר המשפטים למנות אדם מתאים, מבין עובדי משרדו, למילוי החובה או לביצוע התפקיד.

<לימור זר-גוטמן: למה מבין אנשי משרדו, לא אדם מתאים באופן כללי?

אלעזר שטרן: כדי להימנע ממצב שבו שר המשפטים כשהוא ממנה אדם שהוא חושב שהוא מתאים למלא את התפקיד, יכניס את עצמו, ביודעין או שלא ביודעין, לתוך קלחת פוליטית של מעורבות.

אלעזר שטרן: הוא יגיד: הוא נראה בעיני האדם המתאים, אבל מה לעשות שהאדם הזה במצב שבו הלשכה לא מתפקדת או שהיא לא מבצעת פעולה מסוימת, הוא חלק מהגורמים שמעורבים בקלחת הפוליטית, הוא האדם ששייך למחנה היריב של ראש הלשכה, או כל מיני דברים כאלה.

אלעזר שטרן: עדיף שזה יהיה אדם מבין אנשי משרדו, כי כך אנחנו יודעים שזה אדם שנמצא מחוץ לבעיה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות מצב שבו זמנית ראש הלשכה ממשיך לכהן כראש לשכה, כל המערכות עובדות, רק תפקיד מסוים הוא לא עושה.

ניסן סלומינסקי: זו לא הדחה.

ניסן סלומינסקי: הכוונה שימונה מישהו שיעשה את התפקיד הזה, ואז ודאי שעדיף שזה יהיה מישהו חיצוני מתוך עובדי המשרד, לא מישהו מהלשכה שילך בין הרגליים של ראש הלשכה.

<חווה מרצקי: אני חושבת שזה סעיף מאוד קיצוני שהלשכה לוקחת על עצמה.

<חווה מרצקי: אחד מהתפקידים של הלשכה זה לעסוק בהוצאת ספרות משפטית.

<חווה מרצקי: שר המשפטים יכול לבוא ולהגיד: הלשכה לא מוציאה ספרות משפטית, לכן אני ממנה עובד שלי שיתחיל להוציא ספרות משפטית על חשבונה של הלשכה.

ניסן סלומינסקי: לא על חשבונה.

ניסן סלומינסקי: זו לא חובה.

<חווה מרצקי: זה סעיף בסדר גמור.

<חווה מרצקי: אני מסכימה שזה צריך להיות איש משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: וההיפך, אם לא תקצבתם והשר רוצה, שיוציאו על חשבון השר.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר גמור.

<עמי ברקוביץ: אגב, זאת לא המצאה, זה קיים ברשויות מקומיות.

<דנה יפה: סמכות שר 10ג.

<דנה יפה: (א) נוכח שר המשפטים כי תפקודה של הלשכה נפגע המשפטים להורות באופן מובהק ומשמעותי ביותר בשל כך שהמועצה על בחירות חדשות הארצית או ראש הלשכה אינם ממלאים את התפקידים שהוטלו עליהם לפי חוק זה, רשאי הוא, לאחר שניתנה למועצה הארצית ולראש הלשכה לטעון בפניו את טענותיהם, להורות על בחירות חדשות למועצה הארצית ולראשות הלשכה, או שניהם כאחד, ולקבוע את תאריך הבחירות.

אלעזר שטרן: הצעת החוק הממשלתית דיברה על 3 חלופות.

אלעזר שטרן: חלופה אחת היא הדחה של ראש הלשכה, חלופה שנייה היא פיזור של המועצה הארצית, והחלופה השלישית היא פיזור של שניהם ביחד.

אלעזר שטרן: אני מציע לוועדה לשקול את הקונסטרוקציה הבאה: כשמפעילים את הסמכות הזאת יש היגיון להפעיל אותה על שני הגורמים, גם על המועצה וגם על ראש הלשכה, או לא להפעיל אותה בכלל.

אלעזר שטרן: אם המצב הוא כזה שהגופים לא מתפקדים, אז החרב מעל הראש שלהם של פיזור תגרום לאחת משתיים: או שהם באמת לא יצליחו להגיע להסכמה ואז השר יפזר את שניהם, או שיצא עשן לבן והם בסופו של דבר יתחילו לפעול ביחד.

אלעזר שטרן: אם, לעומת זאת, נותנים את האפשרות להדיח או לפזר רק את אחד משני הגורמים, התוצאה עלולה להיות הפוכה.

אלעזר שטרן: התוצאה עלולה להיות שהמועצה תנסה לשכנע את השר להדיח את ראש הלשכה, או ראש הלשכה ינסה לשכנע את השר לפזר את המועצה, ואז כל המטרה והתכלית של הסעיף לשמש כחרב שתגרום לצדדים לשבת ביחד ולהתחיל לפעול ביחד לא רק שלא תממש את התכלית שלה, אולי אפילו תוביל לתוצאה הפוכה.

אלעזר שטרן: התיקון שהצעתי מציע לוועדה שבאותם מצבים שהוועדה תחליט שכן צריך לעשות שימוש בסמכות הזאת, שזה יהיה או הכל או לא כלום.

ניסן סלומינסקי: אני אנסה להציג גישה שונה.

ניסן סלומינסקי: להיפך, אני חושב שצריך לפצל את הסעיף הזה לשני מצבים.

ניסן סלומינסקי: ככה אני מניח ברשויות המקומיות, לפחות בתקופתי.

ניסן סלומינסקי: נכון, השר יכול לפטר את ראש הלשכה, הוא יכול לפזר את המועצה, הוא יכול לעשות את שניהם, אבל יש לו אפשרות גם לעשות כל אחד בנפרד או רק מהם.

ניסן סלומינסקי: בגלל שיש עילות שונות, להערכתי, מתי יוכלו לפטר את ראש הלשכה, עילות שונות מתי מפזרים את המועצה ועילות שונות מתי את שניהם, יכול להיות שצריך לפצל את הסעיף הזה לשניים, להגיד: סמכות שר המשפטים לפטר את ראש הלשכה, כמובן עם העילות - -

<אפי נווה: אנחנו רוצים רשימה סגורה, לא גחמה של שר כזה או אחר.

ניסן סלומינסקי: אחר כך לכתוב אפשרות שניתן לפזר את המועצה, כמובן עם העילות למה, ואחר כך שניתן לפזר את שתיהן.

ניסן סלומינסקי: ברגע שיש את האפשרויות האלו, החרב על כל אחת מהן היא הכי חזקה שאפשר, כי אל"ף, אני רוצה לתת לשר את הסמכות לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: נניח הוא רואה שמהרגע שראש הלשכה נבחר 90% מהזמן שלו הוא נמצא בחו"ל, יש לו עסקים.

ניסן סלומינסקי: המועצה עצמה היא מצוינת, לא צריך לטפל בה, צריך רק לפטר אותו.

<עמי ברקוביץ: יכול להיות גם מצב בריאותי.

ניסן סלומינסקי: למה להגיד מצב שלילי?

<עמי ברקוביץ: חס וחלילה.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא הורשע.

ניסן סלומינסקי: המועצה היא בסדר, אין סיבה לפטר אותה.

ניסן סלומינסקי: יש מצב הפוך: ראש הלשכה מצוין, אבל יש לו מועצה לאומתית שבה כל אחד אוכל את השני.

ניסן סלומינסקי: אומרים להם: חבר'ה, אם אתם תמשיכו בדרך שאתם לא רוצים לאשר תקציב, אתם לא רוצים למנות ועדות - - לא מפזרים סתם נבחר ציבור.

ניסן סלומינסקי: אחרי התראות ואחרי הכל השר מחליט: רבותיי, אני מפזר, נעשה בחירות למועצה חדשה.

ניסן סלומינסקי: את ראש הלשכה משאירים, הוא בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: יש מצב שצריכים לפטר את שניהם.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהם אוכלים אחד את השני, כל היום עסוקים במריבות, אין שם צדיק בסדום.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאז המצב הכי פשוט הוא להכריז בחירות על הכל.

ניסן סלומינסקי: כדי לתת את הסמכות באופן ברור, ומאחר והתבחינים הם שונים, לא כל סיטואציה גורמת לפיזור של כולם, אני חושב שצריך לפרק את אותו סעיף ל-3 מצבים שבכל אחד מהם נגדיר את התבחינים מתי השר יכול להשתמש בסמכות שלו לעשות.

ניסן סלומינסקי: אז נקבל משהו שהוא סביר וטוב.

<חנוך פת: בתחילה סברתי שיש היגיון בעמדה שהציג אלעזר על כך שיהיו תלויים אחד בשני, אבל תוך כדי ששמעתי את ההתייחסות שלך, אדוני היו"ר, אני חושב שאתה צודק, משום שאני מסתכל על ימים עברו.

<חנוך פת: בקדנציה הקודמת היה מצב שבו ראש הלשכה השתמש בפררוגטיבה שלו לא לקבוע בסדר היום של הוועד המרכזי את נושא מינוי הוועדות המקצועיות בלשכה.

<חנוך פת: במשך שנתיים ימים זה היה המצב, עד שנאלצנו להגיש עתירה לבית המשפט המחוזי, שחייב אותו להכניס לסדר היום של הוועד המרכזי את מינוי הוועדות המקצועיות.

<חנוך פת: לכאורה הפגם והדופי בתפקוד היה רק של ראש הלשכה שניצל את הפררוגטיבה שלו בכך שהוא שלט על סדר היום של הוועד המרכזי, לא של המועצה הארצית - -

ניסן סלומינסקי: מאחר והיושב-ראש הקודם לא נמצא, זה נאמר כדוגמה היפותטית.

<אפי נווה: רק דוגמה.

<אפי נווה: חייבים, לשיטתנו, לקבוע רשימה של מקרים שבהם השר יכול להתערב.

<אפי נווה: אנחנו נמצאים במצב שללשכה יש סמכויות סטטוטוריות.

<אפי נווה: היא חברה בוועדה למינוי שופטים, בוועדה למינוי דיינים, בוועדה למינוי קאדים, יש לה נציג בוועדה לאיתור יועץ משפטי לממשלה.

<אפי נווה: אנחנו לא רוצים מצב שבו הלשכה תהיה מועדת ללחצים, חלילה סחיטה, מצב של איומים מרומזים או לא מרומזים על כך ששר יכול להשתמש בסמכותו הזו, שהיא מאוד רחבה, במקרים שהם לא מצדיקים.

<אפי נווה: אם יהיה כתוב בצורה ברורה באלה מקרים המועצה או ראש הלשכה צריכים להיות מועברים מכהונתם, זה בסדר גמור.

<אפי נווה: נעשה רשימה סגורה, כי אחרת אנחנו פוגעים בעצמאות של הלשכה.

<דנה יפה: כמובן שאנחנו לא רוצים שהלשכה תהיה נתונה ללחצים.

<דנה יפה: הנוסח של הסעיף עכשיו מבטיח את זה.

<דנה יפה: מדובר על מצב שבו תפקודה של הלשכה נפגע באופן מובהק ומשמעותי ביותר בשל כך שהמועצה הארצית או ראש הלשכה אינם ממלאים את התפקידים.

<דנה יפה: זאת החלטה שצריכה להיות סבירה.

אקסלרויד: זה כללי.

<דנה יפה: זאת החלטה שתצטרך לעמוד במבחן של בית המשפט לאחר מכן.

<דנה יפה: זה מבחינת הנוסח.

<דנה יפה: נדמה לי שמבחינת המהות כולנו מסכימים.

<דנה יפה: אנחנו ניסינו לעשות איזו שהיא רשימה שכזו, אבל מאוד מאוד התקשינו.

<דנה יפה: אם הלשכה רוצה להביא נוסח שיכול להיות בתוך חקיקה ראשית, אנחנו נשמח לראות אותה.

<דנה יפה: אנחנו לא הצלחנו לעשות נוסח שיכול לקלוע לכל המקרים.

<דנה יפה: זה בעצם איזה שהוא סוג של מדיניות חקיקה.

ניסן סלומינסקי: הקושי לקבוע את התבחינים הוא בגלל שזה מעורבב.

ניסן סלומינסקי: אם את מדברת על ראש לשכה, אז בתוך 2 דקות נוכל למצוא את התבחינים מתי כן צריך.

ניסן סלומינסקי: זה הרבה יותר פשוט.

ניסן סלומינסקי: זה מאוד קשה ברגע שזה מעורבב ומסתכלים על כולם ביחד.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנחלק את זה ל-3.

<חווה מרצקי: אני מוכנה להעביר תוך 7 ימים את הרשימה שלנו על 3 האופציות.

ניסן סלומינסקי: לי יש רשימה מהניסיון שלי כראש מועצה.

<אפי נווה: תעלה אותה.

<דנה יפה: הסעיף הזה נכתב בהשראת פקודת העיריות.

<דנה יפה: הוא מנוסח ברוח של פקודת העיריות.

ניסן סלומינסקי: גם שם יש הבחנה גדולה בין פיזור מועצה לפיטור ראש מועצה.

ניסן סלומינסקי: יש מצבים שמפזרים את המועצה וראש המועצה ממשיך להישאר, ויש מצבים הפוכים.

<חנוך פת: כיוון שללשכה, בניגוד לראש מועצה מקומית, יש השפעה בוועדות הסטטוטוריות, השפעות ישירות שנוגעות ליחסי העבודה שלה עם שר המשפטים, לא יכול להיות שניתן כוח מעורפל וערטילאי כזה לשר המשפטים.

<חנוך פת: צריכה להיות לו סמכות מוגדרת בעילות ספציפיות וברורות.

<אפי נווה: היו תקופות בחייה של לשכת עורכי הדין שהיו שרים שהפעילו לחצים, אפיל על גבול הברוטאלי, על זהות הנבחרים לוועדות הסטטוטוריות מטעם הלשכה, על נציגי הלשכה שבאים לוועדה למינוי שופטים, לוועדה למינוי דיינים, והלשכה עמדה כחומה בצורה.

<אפי נווה: תארו לכם שהיינו במשטר של החוק הזה כפי שהוא מנוסח, שאז יכול לבוא שר ולהתחיל לחפש את העילות לכך שהיא לא מתפקדת.

ניסן סלומינסקי: בואו נסכם שנקבל כמה שיותר מהר, לא יותר מ-7 ימים, רשימה.

ניסן סלומינסקי: אתם תנסו לגבש, אנחנו נחשוב.

ניסן סלומינסקי: לישיבה הבאה נביא את הרשימה לגבי זה.

<דנה יפה: (ב) שר המשפטים לא יפעיל את סמכותו לפי סעיף קטן (א) אלא לאחר שהתרה במועצה או בראש הלשכה, לפי העניין, כי אם לא ימלאו בתוך תקופה שיקבע את תפקידיהם, יעשה שימוש בסמכות האמורה.

<דנה יפה: (ג) הורה שר המשפטים על בחירת מועצה ארצית חדשה, יחולו הוראות סעיף 9(א) על בחירת המועצה הארצית החדשה; הורה השר על בחירת ראש לשכה חדש, יחולו הוראות סעיף 8(א) ו-(ב) על בחירת ראש הלשכה החדש.

ניסן סלומינסקי: באופן תיאורטי, האם ראש הלשכה שפוטר יכול להיבחר שוב?

ניסן סלומינסקי: אין מניעה, נכון?

<חווה מרצקי: אין מניעה.

ניסן סלומינסקי: בכנסת, לעומת זאת, אם הנשיא נתן למישהו והוא לא מצליח, הוא נותן למישהו אחר, לא לאותו אחד שהיה ונכשל.

<עמי ברקוביץ: הוא יכול להתמודד בבחירות הכלליות.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

<קריאה: וברשות המקומית?

ניסן סלומינסקי: ברשות המקומית הוא יכול, אבל הסיכוי שלו הוא אפסי.

<דנה יפה: ההקבלה לכנסת לא זהה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

<דנה יפה: חובת הגשת דוח על 10ד.

<דנה יפה: (א) שמות מועמדים לתפקיד ראש הלשכה, רשימות מועמדים תרומות והוצאות למועצה הארצית ושמות המועמדים להיבחר כחברים במועצה הארצית לפי סעיף 9(א)(6) - -

אלעזר שטרן: הנציגים של הוועד המחוזי למועצה הארצית לא נבחרים, לכן הם גם לא מקיימים פריימריז.

<קריאה: בכל מחוז יש סיעות שמתמודדות בבחירות הכלליות לאותו מחוז.

<קריאה: על זה מדובר.

אלעזר שטרן: זה נכון.

ניסן סלומינסקי: יושב-ראש המחוז היה צריך לפרסם את זה בבחירות שלו לראש המחוז, לא במינוי שלו למועצה.

<קריאה: כל חבר לשכה מצביע ב-4 פתקים.

<קריאה: 2 פתקים מהם לרשימות של המחוז ולראש המחוז.

אלעזר שטרן: אנחנו מורידים מפה את נציגי המחוז למועצה הארצית, אבל נוסיף פה את יושב-ראש הוועד, את רשימות המועמדים.

<אפי נווה: רשימות המועמדים למחוז, ורשימות המועמדים למועצה הארצית.

<דנה יפה: אשר מוגשים ליושב ראש הוועדה האחראית בהתאם לכללים שנקבעו לפי חוק זה על הבחירות למוסדות אלה (בסעיף זה – ועדת הבחירות), יוגשו בצירוף דוח הכולל פרים אלה (בסעיף זה – הדוח): רשימה של כל התרומות שהתקבלו בעבור מועמד, רשימת מועמדים או מועמד בתוך רשימת מועמדים כאמור, בציון סכום התרומה, שמו של כל תורם ופרטים מזהים על אודותיו, למעט תרומות מצטברות מאותו אדם ובני ביתו הסמוכים על שולחנו מ-1000 שקלים חדשים;

אלעזר שטרן: התיקון הזה זה מחיקה שעשיתי בתיאום עם משרד המשפטים.

אלעזר שטרן: הסיבה לכך היא פשוטה.

אלעזר שטרן: אם אנחנו רוצים שקיפות, העניין הזה של הטווח של השנה הוא קצת מלאכותי.

אלעזר שטרן: אם נתנו לפני שנה וחודש תרומה, למה שזה לא יופיע?

אלעזר שטרן: העניין הוא השקיפות, הזיקה המהותית של התרומה להתמודדות, לא הזמן, כי יכולים לבדוק אותו גם שנתיים לפני.

ניסן סלומינסקי: בבחירות לכנסת, מעבר לזה שאתה צריך להגיש דוח אחר כך, אתה צריך לדווח און-ליין על כל תרומה.

נורית קורן: אי אפשר לאסוף תרומות במשך כל התקופה, צריך להגביל לפני הבחירות.

<קריאה: הדיווח הוא רק לאחר הבחירות?

נורית קורן: הוא און-ליין.

ניסן סלומינסקי: הדיווח בכנסת הוא גם און-ליין.

<קריאה: פה אין לנו ועדת בחירות.

ניסן סלומינסקי: פה יצטרכו לעשות אחרי, אין ברירה.

<קריאה: זה לא מסתדר עם 10ג.

<קריאה: כתוב שזה צריך להיות מפורסם 10 ימים לפני הבחירות.

אלעזר שטרן: יש שני חלקים של הדוח הזה.

אלעזר שטרן: יש חלק שמוגש כמה ימים לפני הבחירות, ויש חלק נוסף של השלמה אחרי.

<קריאה: למה אתה מפצל?

ניסן סלומינסקי: אצלנו יש את הפריימריז, אחר כך יש את הבחירות.

ניסן סלומינסקי: יש מצב שאתה צריך לפרסם וזה עדיין לפני הבחירות, שאז אפשר לבדוק אם זה בסדר או לא.

ניסן סלומינסקי: אצלכם הפריימריז הוא לבחירות.

<אפי נווה: זה כמו הדוחות שהגישו עכשיו של מבקר המדינה, שצריך להגיש את זה ליושב-ראש ועדת הבחירות אחרי הבחירות.

<דנה יפה: יש הבדל מאוד משמעותי.

<דנה יפה: כאן אין ביקורת, החובה היחידה היא של שקיפות.

<דנה יפה: מבקר המדינה מבקר את התרומות, אחר כך יש סנקציות, עבירות פליליות וכו'.

<דנה יפה: כאן, בדבר הזה אנחנו רק מחילים שקיפות.

<דנה יפה: הרעיון של לחייב בשקיפות הזאת כבר 10 ימים לפני הבחירות היא כדי שיהיה בפני ציבור עורכי הדין, שבאים לעשות את הבחירה, את מרב המידע.

ניסן סלומינסקי: מה יעשה מישהו שיש לו תרומה לא יפה?

ניסן סלומינסקי: הוא ידווח עליה 5 ימים לפני כן, ואז ממילא הוא לא ייכנס לדיווח.

ניסן סלומינסקי: אם את נותנת לו אפשרות לאסוף תרומות עד יום הבחירות עצמו, מה הטעם לפרסם 10 ימים לפני כן?

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל חלק גדול מהתרומות מגיעות לקראת.

ניסן סלומינסקי: אצלנו יש אפשרות לקבל תרומות גם אחרי הפריימריז.

ניסן סלומינסקי: יש אפשרות גם אחרי כן.

ניסן סלומינסקי: אין טעם לפרסם 10 ימים לפני כן אם מותר לו גם אחרי לקבל תרומות.

ניסן סלומינסקי: מה זה עוזר שהוא מפרסם?

ניסן סלומינסקי: נניח הוא קיבל תרומה ממישהו שהוא חושש שאם הוא יפרסם את זה זה ישפיע על עורכי הדין.

<דנה יפה: מה הקושי בפרסום?

<דנה יפה: אפשר לעשות, כמו שהמבקר עושה, איזה שהוא ממשק אינטרנטי שמדווחים עליו ספציפית והוא שקוף בפני הציבור.

<דנה יפה: למה שהציבור לא ידע?

<אפי נווה: אומר לך היושב-ראש, אם את מפרסמת 10 ימים לפני, יכול להיווצר מצב שבו ימתינו עם התרומות הגדולות.

<אפי נווה: אנחנו רוצים שקיפות אמיתית, בגלל זה אנחנו חושבים שלא נכון לעשות 10 ימים לפני הבחירות.

ניסן סלומינסקי: נניח שעד 10 ימים לפני הבחירות שלהם מותר לאסוף תרומות, אחר כך אסור, אז יש טעם לפרסם את הדוח כדי שהציבור של עורכי הדין יראה ממי הוא קיבל, מה וכו'.

ניסן סלומינסקי: אם אפשר לקבל תרומות עד היום האחרון, אין שום ערך לפרסום הזה.

ניסן סלומינסקי: בשביל מה אנחנו עושים את הפרסום?

ניסן סלומינסקי: כדי שאנשים יראו ממי קיבלתי.

ניסן סלומינסקי: אם יראו שקיבלתי מכל מיני אברג'ילים ודומיהם, ירחיקו את האנשים מזה.

ניסן סלומינסקי: מה אני אעשה?

ניסן סלומינסקי: נניח שקיבלתי מאברג'יל 2 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אני לא אדווח על זה 10 ימים לפני כן, אני אגיד שקיבלתי את זה 5 ימים לפני כן.

ניסן סלומינסקי: ממילא הדיווח יהיה רק אחרי כן.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יכול לשחק עם זה.

ניסן סלומינסקי: לא יהיה לזה שום משמעות.

ניסן סלומינסקי: זה יכול, דרך אגב, גם להטעות.

ניסן סלומינסקי: נניח שקיבלתי עד 10 ימים לפני כן 100 אלף שקל תרומות, אבל בסבבים האחרים קיבלתי 3 מיליון.

<דנה יפה: אני לא מצליחה להבין מדוע זה רע.

ניסן סלומינסקי: נעשה הפוך.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, צריך לדעת אם זה טוב או לא, לא אם זה רע.

ניסן סלומינסקי: להגיש דוחות זה בלגן.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם עברת את זה, אבל ברגע שאתה כותב אותו אתה צריך להיות אחראי על כל מילה, כי אחרת זו עבירה פלילית.

ניסן סלומינסקי: כדי להגיש דוח אתה לוקח רואה חשבון.

ניסן סלומינסקי: כל אחד מאיתנו לקח רואה חשבון.

ניסן סלומינסקי: זו אחריות עצומה.

ניסן סלומינסקי: פה אתה מקבל כסף, שם אתה מקבל שווה כסף.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: תאמינו לי, זו צרה שאין כדוגמתה.

ניסן סלומינסקי: אם היה בזה תועלת, הייתי שם טרדה מול תועלת ועושה את המשקל.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך להגיד מה זה רע.

ניסן סלומינסקי: זה רע, כי זה סיפור מההפטרה.

ניסן סלומינסקי: כאן אנחנו מבקשים ממנו להגיש פעמיים.

ניסן סלומינסקי: זה עניין של כסף.

ניסן סלומינסקי: אדם לא מגיש סתם.

ניסן סלומינסקי: זה לא שהוא מקבל ורושם רשימה.

ניסן סלומינסקי: להגיש דוח זה לא לעשות רשימה על נייר.

ניסן סלומינסקי: צריך לקחת רואה חשבון שצריך לסדר את זה עם בדיקות.

ניסן סלומינסקי: לא תמיד זה פשוט.

ניסן סלומינסקי: לפעמים מגיעים שיקים בנמשכים, לפעמים אני מקבל ממנו שירותים שאני צריך לדווח כי זה שווה כסף.

ניסן סלומינסקי: זו עבודה שכל מי שלא רוצה להסתבך לוקח רואה חשבון.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שכאן יש, הוא צריך לעשות פעמיים את התהליך.

ניסן סלומינסקי: זה הרבה הוצאות כספיות.

ניסן סלומינסקי: אם היה לזה ערך הייתי בא ואומר: בואו נבדוק אם הערך שווה את הנזק או לא.

ניסן סלומינסקי: אם ערך אין לזה, למה להעמיס את הדבר הזה?

<עמי ברקוביץ: לאור ההצעה של אלעזר שעכשיו לא תהיה הגבלת זמן כמו שהייתה בהצעת החוק הממשלתית עד שנה אחורה - -

ניסן סלומינסקי: בדיווח?

<עמי ברקוביץ: כן.

אלעזר שטרן: אנחנו לא מתייחסים רק לתרומות שניתנו בשנה לפני, אנחנו מתייחסים לתרומות שניתנו בכל ה-4 שנים כל עוד יש להן זיקה להתמודדות.

ניסן סלומינסקי: נניח שמישהו לפני שנתיים נתן לך תרומה, איך אתה יכול לדעת שזה קשור להתמודדות?

ניסן סלומינסקי: למבקר המדינה יש תאריך.

<דנה יפה: זה לגבי ההוצאות, מתי הוצאת.

ניסן סלומינסקי: גם התרומות.

<דנה יפה: בחוק המפלגות עשו תיקון.

ניסן סלומינסקי: נניח מישהו תורם לי עכשיו 200 אלף שקל כדי שאני אוכל להקים לשכה לפניות ציבור.

ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח שמותר לי לקבל תרומות, אבל נניח.

ניסן סלומינסקי: אין לזה קשר.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך לדווח על זה לגבי הפריימריז.

<דנה יפה: יש את התקופה שמתייחסת להוצאות הבחירות, מתי אתה מוציא סכום שמיועד לבחירות.

ניסן סלומינסקי: כולל ההכנסות.

<דנה יפה: ההכנסות לא מוגבלות בזמן.

<דנה יפה: כל זמן שקיבלת הכנסה שאחר כך השתמשת בה - -

ניסן סלומינסקי: בדוח האחרון שהגשנו בבחירות האחרונות הכל מתחיל מתאריך מסוים, כל מה שהיה לפני כן - -

<עמי ברקוביץ: אסור לך לקבל הכנסות.

ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר.

<דנה יפה: נעשה תיקון, כי ניצלו את זה לרעה.

<דנה יפה: בהתחלה זה היה מוגבל רק לשנה, כאשר כולם היו מקבלים תרומות שבועיים לפני אותה שנה ולא מדווחים

ניסן סלומינסקי: לא נתקלתי בזה.

אוסאמה סעדי: מה יש היום?

<דנה יפה: היום אין כלום.

ניסן סלומינסקי: אין טעם לדווח פעמיים.

ניסן סלומינסקי: אם אפשר לקבל תרומה עד הרגע האחרון, אין טעם לדווח 10 ימים לפני כן ודיווח אחד אחרי כן.

ניסן סלומינסקי: כל דיווח כזה זה המון הוצאות, זה המון טרחה.

ניסן סלומינסקי: תאמינו לי, זו עוגמת נפש, לא יוצאים מזה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנפריד את הנושא של ממתי מותר לקבל תרומות.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתהיה חובת דיווח מפורטת מאוד.

ניסן סלומינסקי: אדם שניגש לפריימריז צריך אחר כך לפרסם את הדוח המפורט, כמו שכתוב פה, עם כל הדברים - ממי הוא קיבל, איך הוא קיבל.

ניסן סלומינסקי: הדוח צריך להיות רציני מאוד, עם רואה חשבון, כי הוא יעבור בדיקה.

ניסן סלומינסקי: מי שיפשל שם – זה כמו מסמך מזויף.

אוסאמה סעדי: ניסן, אתה משווה למצב של המפלגות והמועמדים במפלגות.

אוסאמה סעדי: שם יש לנו את מבקר המדינה.

ניסן סלומינסקי: לא השוויתי.

אוסאמה סעדי: אתה אומר שאם הוא מגיש אחרי, זה יהיה עם דוח.

אוסאמה סעדי: מה השיניים, מה הסנקציות?

אוסאמה סעדי: היום אנחנו מגישים דוחות למבקר המדינה והוא בודק את זה.

אוסאמה סעדי: אם יש משהו, הוא מטיל קנסות.

ניסן סלומינסקי: גם פה יטילו עליהם קנסות.

אוסאמה סעדי: מי יטיל.

ניסן סלומינסקי: תיכף נחליט.

אוסאמה סעדי: אני מאמין שהרציו של 10 ימים לפני זה הוא כדי שהחברים שיצביעו ידעו.

ניסן סלומינסקי: מה זה עוזר?

ניסן סלומינסקי: את התרומות הלא יפות הוא יקבל 5 ימים לפני כן.

ניסן סלומינסקי: מה עשינו בזה?

ניסן סלומינסקי: בואו נסכם שמגישים דוח אחד.

ניסן סלומינסקי: יש לנו שתי נקודות.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, מי בודק את הדוחות כדי שיהיה להם טעם, כי אם אין אף אחד שבודק, מה הטעם בזה?

ניסן סלומינסקי: נושא שני, האם יש מגבלה מבחינת הזמן?

ניסן סלומינסקי: נניח ששנה לפני שנגמרו הבחירות האדם קיבל תרומה ממישהו.

ניסן סלומינסקי: מותר לו כאדם פרטי, הוא לא חבר כנסת.

ניסן סלומינסקי: האם על כל תרומה שאדם מקבל במשך 4 שנותיו הוא צריך לדווח?

<דנה יפה: אם הוא משתמש בה אחר כך כהוצאת בחירות הוא צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: נניח שקיבלתי 100 אלף שקל ששמתי בחשבון שלי.

ניסן סלומינסקי: איך את יודעת שהכסף הזה הוא זה שמשמש אותי אחר כך בפריימריז?

<קריאה: אנחנו הפכנו את זה מסקנדל – מה שאוסאמה אמר קודם הוא נכון – לפסטיבל.

<קריאה: להפוך את זה ליותר צדיק מהאפיפיור, מה שלא קיים בכנסת - -

ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר מה קיים ברשויות המקומיות.

<דנה יפה: אני לא מתחייבת, אבל גם שם אין מגבלה של זמן.

<דנה יפה: מגבלה של זמן זה משהו שהורידו בכוונה.

ניסן סלומינסקי: בבחירות האחרונות שלי לראש מועצה הוצאתי 730 שקל.

ניסן סלומינסקי: היום כבר מוציאים סכומי עתק לרשויות.

<דדי סוויסה: ראש עיר לא יכול לקבל תרומה במהלך כל הכהונה.

<דדי סוויסה: אין דבר כזה תרומה, כיוון שכל תרומה תתייחס או כל תרומה תיחשב כמו תרומה לצורכי בחירות.

<דדי סוויסה: פה טיפה שונה.

ניסן סלומינסקי: חבר מועצה?

<דדי סוויסה: אני לא יודע לגבי חברי מועצה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים פה גם לגבי חברי מועצה.

<דדי סוויסה: אני אסביר רגע משהו מאוד חשוב, כי אני מכיר תהליך של בחירות דווקא בתוך לשכת עורכי הדין.

<דדי סוויסה: קודם כל, זה מצוין שקבעת את העובדה שאין טעם להגיש פעמיים דוחות, כיוון ש-10 ימים לפני בחירות זה עיסוק מטורף.

<דדי סוויסה: אנשים עסוקים, לחוצים שמא הם יאחרו, הם יעשו טעויות.

<דדי סוויסה: זה לוקח המון אנרגיה.

<דדי סוויסה: מי שמנהל בחירות יודע כמה זה קשה.

ניסן סלומינסקי: זה גם לא יועיל לכלום.

<דדי סוויסה: מה השוני בלשכת עורכי הדין?

<דדי סוויסה: אני אתן דוגמה את אפי.

<דדי סוויסה: אפי קיים לפני שנתיים מפגש חברים שלו אישית, לא מפגש חברים של לשכת עורכי הדין.

<דדי סוויסה: באו לו 1000 חברים למפגש.

<דדי סוויסה: הוא לא רוצה לקחת את כל העלות עליו.

<דדי סוויסה: הוא אומר: שמע, אני רוצה לעשות מפגש.

<דדי סוויסה: אני לא רוצה לנצל את משאבי הלשכה, אבל גם אין לי עניין להוציא מכספי האישי מפגש של 1000 אנשים.

<דדי סוויסה: באים חברים אצלנו ואומרים: אנחנו נתרום גם, כי אנחנו רוצים לעשות מפגש שהוא נקי לחלוטין מלשכת עורכי הדין.

<דדי סוויסה: זה ייחשב בחירות, או לא?

ניסן סלומינסקי: לחבר כנסת ולראש מועצה אסור לעבוד בשום עבודה פרט לעבודה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אין להם חיים מעבר לעבודה הזאת, כל דבר מתקשר לעבודה הזאת.

ניסן סלומינסקי: את זה אין בלשכה.

ניסן סלומינסקי: האיש בכלל לא מקבל משכורת.

ניסן סלומינסקי: יש לו משרד שהוא מפעיל.

<עמי ברקוביץ: חברי מועצת רשות מקומית עובדים.

<עמי ברקוביץ: אין עליהם איסור לעבוד.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה הכללים שלהם לגבי הנושאים הכספיים, לכן אני לא מביא אותם.

ניסן סלומינסקי: לראש לשכה, בניגוד לחבר מועצת עיר או מועצה ארצית שבאים לישיבות, יש עבודה אדירה שהוא צריך לעבוד.

ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה להצליח, הוא צריך לעבוד 24 שעות.

ניסן סלומינסקי: האיש הזה נמצא כאן מהבוקר.

ניסן סלומינסקי: מי משלם לו? אף אחד.

ניסן סלומינסקי: יש לו משרד.

ניסן סלומינסקי: הוא מופיע בתיקים פרטיים.

ניסן סלומינסקי: יש לו חיים פרטיים.

ניסן סלומינסקי: זה לא דומה לחבר כנסת שאסור לו לקבל שום תרומה.

<דנה יפה: לא חל איסור.

ניסן סלומינסקי: נניח שהאדם עושה ערב, החברים עוזרים לו לממן.

ניסן סלומינסקי: לי כראש מועצה אסור.

ניסן סלומינסקי: למה שהוא לא יוכל לעשות את זה, בלי שום קשר ללשכת עורכי הדין?

ניסן סלומינסקי: יבוא מישהו ויגיד: בין אלה שהוזמנו היו 60%,70% שהם עורכי דין.

ניסן סלומינסקי: זו קבוצת החברים שלו.

ניסן סלומינסקי: איך תדע אם זה קשור?

<דנה יפה: יש את שאלת סיווג ההוצאה, אם זאת הוצאת בחירות או לא הוצאת בחירות.

<דנה יפה: זו שאלה שקיימת בכנסת, כי בכנסת יש הוצאות שוטפות, יש הוצאות בחירות.

ניסן סלומינסקי: זה סיפור שונה.

<דנה יפה: השאלה אם הוצאה מסוימת נחשבת כהוצאת בחירות או לא.

<דנה יפה: זו שאלה שצריך להתייחס אליה ספציפית.

<דנה יפה: יכול להיות שחבר מועצה יטען שכן ומישהו יצטרך להכריע.

<דנה יפה: כל מה שמוצע כאן זה שקיפות.

<דנה יפה: יש את השאלה של קבלת התרומה.

ניסן סלומינסקי: יש לו חיים משלו, מותר לו לעשות הכל.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא יבקש ממני, במידה ואני לא חבר כנסת, שאני אדווח על התרומות שאני מקבל.

ניסן סלומינסקי: הוא אדם פרטי.

ניסן סלומינסקי: 3 שנים לפני הבחירות הוא לא יודע בכלל שהוא ירוץ.

ניסן סלומינסקי: כל כסף שאני מקבל אני שם בבנק.

ניסן סלומינסקי: כעבור 3 שנים החלטתי להתמודד.

ניסן סלומינסקי: אני מוציא כסף מהחשבון שלי.

ניסן סלומינסקי: מה, אתה תגיד לי: קיבלת לפני 3 שנים, כשעוד בכלל לא ידעתי שאני הולך לרוץ?

<רחלי פרץ: גם לפי מבקר המדינה דיווח על תרומות לבחירות זה החל מיום שבו הוכרע הפריימריז.

אלעזר שטרן: הדבר הזה התחיל מתיקון שהצעתי.

אלעזר שטרן: כמו שדנה אמרה, יש פה שתי שאלות שהן לא קשורות אחת לשנייה, למרות שהן מתערבבות אחת בשנייה.

אלעזר שטרן: הצעת החוק הממשלתית דיברה על התרומות בשביל מועמדים או רשימת מועמדים במשך השנה לפני הגשת המועמדות.

אלעזר שטרן: אני חשבתי שקו הגבול של שנה, כמו שאמרת מקודם לגבי ה-10 ימים, הוא קו גבול מלאכותי, כי אם אני ארצה להתחמק מזה, אני אדאג לקבל את התרומות בשביל המועמדות שלי שנה וחודש לפני, או שנתיים לפני.

אלעזר שטרן: אני אתכנן מספיק זמן מראש.

אלעזר שטרן: השאלות שאתם מעלים פה הן שאלות נכונות, אבל הן לא קשורות לשאלה של קו הזמן.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: כל הדוגמאות שאתה אמרת על כנס חברים יכולות גם לעלות בתוך השנה.

אלעזר שטרן: אם אני בתוך השנה מקיים את הכנס הזה שדיברו, אני צריך להחליט אם זה כן קשור לבחירות או לא.

אלעזר שטרן: השאלה אם אני מסווג את הדבר הזה כקשור לבחירות או לא, היא שאלה שתמיד תהיה נכונה, לא משנה אם זה בתוך השנה או לפני השנה.

אלעזר שטרן: קו הגבול של השנה הוא קו גבול מאוד מלאכותי.

ניסן סלומינסקי: יש תאריך מסוים שעד אליו חייב להודיע מי שרוצה להתמודד?

<חווה מרצקי: 90 יום.

<אפי נווה: זה אותו זמן שמותר לפרסם, לשלוח חומרים.

ניסן סלומינסקי: כל עוד אדם לא הודיע אצלנו שהוא רוצה להתמודד, לא חל עליו שום איסור, אין לו שום דבר.

ניסן סלומינסקי: מי אמר שהוא מתמודד בכלל?

<עמי ברקוביץ: למה עשו את חוק לפיד?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה זה חוק לפיד.

<עמי ברקוביץ: חוק לפיד 2.

<דנה יפה: החוק הוא חוק מימון מפלגות.

<דנה יפה: הוא בא כדי לתפוס את אותו אדם שברור לכולם שהוא עומד להתמודד בבחירות, הוא רק לא הגיש עדיין רשימת מועמדים כי עוד לא חלה חובת הגשת רשימת מועמדים.

<דנה יפה: בזמן הזה הוא מגייס תרומות.

<דנה יפה: תיקנו את החוק כך שאדם שמכוונתו עולה שהוא מתכוון להתמודד, יצטרך לדווח על אותן תרומות שהוא קיבל גם לפני יום הגשת המועמדות.

ניסן סלומינסקי: את מדברת על בחירות לכנסת, לא על הפריימריז.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: נניח שחנוך מקבל היום תרומות.

ניסן סלומינסקי: חנוך לא מעלה על דעתו להתמודד.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יעלה על דעתו, יפטרו אותו.

<קריאה: למה הוא מקבל תרומות?

ניסן סלומינסקי: הוא מקבל תרומות כדי שהוא יוכל להמשיך להתנדב.

ניסן סלומינסקי: תראה כמה זמן הוא נמצא כאן.

ניסן סלומינסקי: מי מחזיק אותו?

ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות אבא, חבר, חבורת אנשים.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: נניח שהוא לא מעלה על דעתו להתמודד.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שממש לפני הבחירות יגיד לו אפי: למה אתה לא מתמודד, או הפוך - אפי יחליט שהוא לא רוצה לרוץ, מתפנה העסק והוא מחליט.

ניסן סלומינסקי: אתה תכניס את כל התרומות שהחזיקו אותו במשך 3 שנים?

ניסן סלומינסקי: אתה יודע מה המשמעות של זה?

ניסן סלומינסקי: זה לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות כזה דבר.

<דנה יפה: גם ראש עירייה לא צריך לדווח כל כך הרבה זמן קודם.

ניסן סלומינסקי: כל עוד האיש לא הגדיר שהוא מתמודד, הוא לא חושב על זה, איך זה יכול להיות תרומה לבחירות?

אלעזר שטרן: זה באמת לא יהיה קשור.

ניסן סלומינסקי: ממתי אתה יודע שהוא כן?

ניסן סלומינסקי: מהיום שמודיעים.

<דנה יפה: הוא חייב לקבוע פרק זמן.

<דנה יפה: זה בדיוק אותו דבר כמו בעירייה.

<דדי סוויסה: חשוב לדעת שיש פה בעיה עם חוק מימון מפלגות.

<דדי סוויסה: לאדם שמכהן כחבר כנסת או שר יש תקציב מפלגה, יש תקציב דף לבוחר, יש משאבים כדי לשמר את הקשר הציבורי והפוליטי שלו, מה שאין למועמדים בלשכת עורכי הדין.

ניסן סלומינסקי: יש לו משכורת לחיות.

<דדי סוויסה: יש לו משכורת, ויש לו גם תקציב מפלגה.

<דדי סוויסה: יש לו את הכל כדי לשמר חברים.

<דדי סוויסה: פה אתה לא יכול לעשות שום שימור.

<דדי סוויסה: יש נקודה לגבי הדיווח.

<דדי סוויסה: אני אגיד לכם מה קורה בשטח.

<דדי סוויסה: הרבה פעמים לקראת הבחירות משתנים הסכומים.

<דדי סוויסה: מה הכוונה?

<דדי סוויסה: פתאום יש צרות אחרות בתוך קמפיין, אתה צריך לגייס עוד משאבים, אין זמן לגייס עוד משאבים.

<דדי סוויסה: אנחנו עושים את ההשלמות מיד לאחר הבחירות, כי בחודש האחרון יש בעיה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נאפשר את זה.

<דדי סוויסה: צריך לדעת כמה זמן אפשר לגייס אחרי, שזה יהיה ישר ונקי.

<דדי סוויסה: חשוב שנדע את זה, כי זה מה שקורה בשטח.

<דדי סוויסה: אני חושב שנכון שכל תרומה שתתקבל על ידי מועמד, לא משנה אם זה למועצה או לראש, שמתקבלת מ-90 יום לאחר הבחירות ועד 90 יום לפני הבחירות הבאות, תתקבל כתרומה שלא מוכרת לבחירות או לפעילות פוליטית, אלא אם כן נשמר הכסף ומשתמשים בו לאחר מכן.

<דנה יפה: אסור יהיה לקבל תרומה?

<דדי סוויסה: אם אני מקבל תרומה במהלך התקופה שבין 90 יום לאחר הבחירות ועד 90 יום לפני הבחירות הבאות ולא השתמשתי בכסף לטובת פעילות - -

ניסן סלומינסקי: אצלנו אתה חייב לפתוח חשבון נפרד לבחירות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שגם פה צריך לעשות.

ניסן סלומינסקי: אתה פותח חשבון נפרד לבחירות.

ניסן סלומינסקי: כל תרומה מגיעה לחשבון הזה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, מיום שאתה מודיע בו שאתה מתמודד, מאותו רגע כל תרומה שאתה מקבל חייבת להיכנס אך ורק לחשבון הזה.

<דדי סוויסה: זה 90 יום.

ניסן סלומינסקי: אם ב-1 בינואר יש פריימריז, אז אומרים שעד 20 באוקטובר אפשר להודיע.

ניסן סלומינסקי: אדם חייב להודיע אם הוא רוצה להתמודד, על מה הוא מתמודד.

ניסן סלומינסקי: יש תאריך.

ניסן סלומינסקי: כל התאריכים האלה ידועים, כי לפי זה כולם עובדים.

ניסן סלומינסקי: אלה התאריכים שמחייבים.

ניסן סלומינסקי: כל מי שהודיע עד התאריך שנקוב שהוא מתמודד, שזה חודשיים בדרך כלל לפני הפריימריז או 3, מאותו רגע הוא חייב לפתוח חשבון נפרד.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנעשה את זה גם פה.

<עמי ברקוביץ: לפני כן אין מגבלות?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: אם הוא חבר כנסת מכהן, אני לא יודע אם מותר לו לקבל תרומות או לא.

ניסן סלומינסקי: נניח שאדם יודע שהוא רוצה להתמודד.

ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה לפתוח חשבון של התמודדות, הוא מתחיל להפקיד שם כסף.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר מה הוא חייב, לא מה הוא רוצה.

ניסן סלומינסקי: מאותו רגע הוא חייב לפתוח חשבון נפרד, שזה החשבון של ההתמודדות.

ניסן סלומינסקי: כל כסף שהוא מקבל או כל שווה כסף שהוא מקבל, הוא חייב להכניס דרך החשבון הזה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך הוא צריך לדווח דיווח מלא.

ניסן סלומינסקי: גם אם הוא מקבל שירותים ממישהו בחינם, הוא חייב כי זה שווה כסף.

ניסן סלומינסקי: זה כל הדיווח.

ניסן סלומינסקי: עברו הפריימריז, הוא יכול חודש לאחר מכן לקבל תרומות.

<רחלי פרץ: על פי החוק היום זה 14 יום.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול לקבל תרומות כדי לכסות את הגירעונות שיש לו.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו גירעונות או שהוא קיבל תרומות מעבר לזה, הכסף הזה נשאר בחשבון.

ניסן סלומינסקי: לי יש חשבון מלפני 3 קדנציות.

ניסן סלומינסקי: זה נשאר לבחירות הבאות, אם יהיו.

ניסן סלומינסקי: אני לא יכול להשתמש בזה לכלום.

ניסן סלומינסקי: אז יש שקיפות מלאה, זה נעשה מסודר.

ניסן סלומינסקי: אדם יכול לרמות בכך שהוא יקבל ולא יכניס, אבל אז יתפסו אותו, שזה סיפור אחר, והוא נחשב עבריין.

<דנה יפה: מה שאדוני אומר, אם אני מבינה, זה שאפשר לקבל תרומות גם 4 שנים לפני, עוד מהמערכת הקודמת.

ניסן סלומינסקי: נניח ונשאר לי 5000 שקל.

ניסן סלומינסקי: הכסף הזה יחכה.

<רחלי פרץ: מי שרוצה לרמות, יכול לרמות בכל מצב.

<רחלי פרץ: אי אפשר שיהיה מעקב של 4 שנים.

<עמי ברקוביץ: לחבר כנסת אסור לקבל תרומות.

ניסן סלומינסקי: מותר לי רק 14 יום אחרי.

<רחלי פרץ: גם לפני מותר.

<רחלי פרץ: לפריימריז מותר לו לקבל.

אלעזר שטרן: איך אתה מונע מצב שבו האדם יגיד: ב-90 יום האלה אני לא מקבל תרומות - -?

ניסן סלומינסקי: כל עוד הוא לא הודיע - -

אלעזר שטרן: הוא לא הודיע, אבל בפועל הוא - -

ניסן סלומינסקי: ניקח כדוגמה את חנוך.

ניסן סלומינסקי: הוא מקבל כל חודש תרומה כדי להחזיק את עצמו.

ניסן סלומינסקי: זה הפריימריז הכי טוב כדי להתמודד, כי בזה שהוא עובד טוב ומצליח, כולם מכירים אותו, זאת עבודת השטח הכי טובה שישנה.

ניסן סלומינסקי: הוא מקבל תרומה כל חודש כדי לחיות.

ניסן סלומינסקי: איך תגדיר את זה?

ניסן סלומינסקי: תגדיר את זה כתרומה?

ניסן סלומינסקי: הוא עוד לא הודיע, כי הוא לא מעלה על דעתו להתמודד.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, לא נצא מזה.

ניסן סלומינסקי: זה חוק שעבר כל כך הרבה.

<עמי ברקוביץ: על איזה חוק אתה מדבר, על חוק הפריימריז?

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על חוקי הפריימריז שלנו.

<עמי ברקוביץ: אנחנו לא מחילים פה שום מגבלה.

<עמי ברקוביץ: בפריימריז יש גובה של תרומה שמותר לך, יש תקרת הוצאות.

<עמי ברקוביץ: פה אין שום מגבלות.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהנושא הזה הוא מאוד מסובך ומורכב.

אוסאמה סעדי: אני הייתי אחד מאלה שרצו לבחירות במסגרת הרשימות.

אוסאמה סעדי: היינו מקבלים תרומות של 50,100,200 שקל.

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על מיליונים.

אוסאמה סעדי: יכול להיות שלבחירות לראש לשכה הוציאו סכומים נכבדים.

אוסאמה סעדי: זה היה תחום פרוץ.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לסדר את זה.

אוסאמה סעדי: במה שמוצע לנו, שזה 10 ימים, כבוד היושב-ראש אמר שיש הרבה פרצות, כי אז אתה יכול לקבל את זה בשבוע האחרון.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמשרד המשפטים והלשכה צריכים לשבת ולחשוב על מנגנון.

אוסאמה סעדי: פה מדברים על לראות את זה כעבירת משמעת, שאז צריך לתקן את כללי האתיקה.

ניסן סלומינסקי: הלשכה צריכה לקבוע תאריך שעד אליו כל אחד חייב להודיע אם הוא מתמודד או לא.

אוסאמה סעדי: 90 יום.

<חווה מרצקי: 90 יום לפני אפשר להתחיל תעמולת בחירות.

<חווה מרצקי: הגשת המועמדות היא 45 יום, אם אני לא טועה.

<חווה מרצקי: ועדת בחירות מוקמת 75 יום לפני הבחירות, אליה מגישים את המועמדויות.

<חווה מרצקי: קו ה-90 יום נראה לי קו נכון.

ניסן סלומינסקי: עד 90 יום לפני הבחירות שנקבעו כל אחד צריך להגיש את המועמדות שלו, אנחנו יודעים מי מתמודד.

ניסן סלומינסקי: באותו רגע שהוא מתמודד הוא חייב לפתוח חשבון נפרד לבחירות.

ניסן סלומינסקי: כל כסף שהוא מקבל תרומה, מאותו רגע נכנס אך ורק לחשבון הזה.

ניסן סלומינסקי: מבחינת תרומות, הוא יכול גם 14 יום לאחר הבחירות להמשיך לקבל תרומות לחשבון הזה כדי לכסות גירעונות.

ניסן סלומינסקי: מה שיישאר מעבר לגירעונות יעמוד לזכותו, במידה והוא יתמודד פעם הבאה.

<חווה מרצקי: 14 יום מיום הבחירות האחרונות, משום שיכול להיות סיבוב שני.

ניסן סלומינסקי: צודקת.

<קריאה: לא מספיק 14 יום.

ניסן סלומינסקי: אם לכנסת יש 14 יום, שזה לא מספיק - -

<קריאה: מה זה משנה אם זה יהיה 30 יום?

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים את הדיווח מהר.

ניסן סלומינסקי: זה לפנים משורת הדין זה שנותנים אחרי.

<דנה יפה: האם זה אומר שאנחנו קובעים פה איסור לקבל תרומות ביתר הזמן?

<חווה מרצקי: יש לך תקרת הוצאה.

ניסן סלומינסקי: לקחתי את הדוגמה של חנוך.

ניסן סלומינסקי: הוא עושה את עבודת השטח הכי טובה.

ניסן סלומינסקי: הוא עובד בהתנדבות בלשכה, מגיע לכל חברי הלשכה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יצליח ויעשה את העבודה הכי טובה, הוא יהיה האיש הכי פופולארי.

ניסן סלומינסקי: הוא עובד עם כולם, קשור לכולם, מגיע לכולם.

ניסן סלומינסקי: הוא חי מתרומות.

ניסן סלומינסקי: כל חודש הוא מקבל תרומה.

ניסן סלומינסקי: אין מה לעשות, הוא לא יכול לעבוד.

ניסן סלומינסקי: הוא קיבל על עצמו לחיות מתרומות.

ניסן סלומינסקי: הוא מגייס מזה, מגייס מזה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא חושב להתמודד.

ניסן סלומינסקי: קבעו תאריך לבחירות בעוד 4 שנים או 3 שנים.

ניסן סלומינסקי: נניח שאפי אומר לו: חנוך, תתמודד ברשימה שלי, או שאם אפי לא מתמודד, דדי יגיד לו: חנוך, תתמודד ליושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: הוא יגיד: וואלה, למה לא.

ניסן סלומינסקי: הוא מחליט להתמודד.

ניסן סלומינסקי: מה עכשיו נגיד לו?

ניסן סלומינסקי: תעשה רשימה של כל התרומות שקיבלת במשך 4 שנים?

ניסן סלומינסקי: זה אבסורד.

ניסן סלומינסקי: מאותו רגע שהוא החליט להתמודד, כל כסף שהוא מקבל צריך להיכנס לחשבון של הבחירות.

<עמי ברקוביץ: המועד של הגשת המועמדים לא שקול להחלטה על ההתמודדות.

<חווה מרצקי: זה לא התאריך שקבענו.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לדעת את זה.

ניסן סלומינסקי: זה גם בפריימריז אצלנו.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לדעת מה כל אדם חושב.

ניסן סלומינסקי: הוא בליבו חושב להתמודד.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לדעת רק ברגע שהוא מודיע.

<עמי ברקוביץ: אם אתה קובע את זה לעניין הבחירות הכלליות - -

ניסן סלומינסקי: בחירות כלליות של מפלגות זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שמפלגה מתמודדת.

<דדי סוויסה: חבר'ה צעירים רוצים לקיים מפגשים, זה מה שבא להם.

<דדי סוויסה: הם לא יכולים להתכנס לבד.

<דדי סוויסה: הם הולכים לגייס תרומות מ"אופיס דיפו", תרומות מאנשי עסקים.

<עמי ברקוביץ: זה בדיוק מה שאני רוצה לדעת.

<דדי סוויסה: החבר'ה האלה עושים פעילויות לרווחת האנשים.

<דדי סוויסה: יום אחד הם מחליטים להתמודד.

<דדי סוויסה: איך אתה סופר את הכסף?

<דדי סוויסה: אתה אומר שכל אזרח שנולד בישראל יכול להתמודד.

ניסן סלומינסקי: תתייעצו.

ניסן סלומינסקי: אני סוגר את זה כרגע .

ניסן סלומינסקי: 90 יום לפני מועד הבחירות זה הגשת המתמודדים.

<חווה מרצקי: הגשה היא 60 יום לפני.

<דנה יפה: הצעת החוק הממשלתית מדברת על שנה.

<דנה יפה: אנחנו מורידים משנה ל-90 יום.

אלעזר שטרן: ההצעה שלי הייתה להרחיב את זה כדי שזה לא יהיה מלאכותי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה את ההיגיון, אני לא רוצה סתם.

ניסן סלומינסקי: אני מעמיס עליהם להיות הצדיקים הכי גדולים של כל המערכת?

ניסן סלומינסקי: יש גבול.

ניסן סלומינסקי: 90 יום לפני כן זה זמן הגשת המועמדות.

<רחלי פרץ: זה מזמן התעמולה.

<חווה מרצקי: כבוד היושב-ראש הרחיב עוד חודש אחד.

ניסן סלומינסקי: אני הרחבתי ל-90 יום.

ניסן סלומינסקי: מאותו זמן תתחיל התעמולה.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע ל-45 יום, ישנו את זה ל-90.

ניסן סלומינסקי: מאותו רגע שאדם מודיע שהוא מתמודד ליושב-ראש הלשכה, ליושב-ראש המחוז, לחבר המועצה הארצית או לחבר הוועד המחוזי, באותו רגע הוא חייב לפתוח חשבון בנק נפרד שנועד רק לצורך זה.

ניסן סלומינסקי: כל התרומות שהוא מקבל מכאן ולהבא, אלא אם כן כתבתם שזה פחות מסכום מסוים - -

<חווה מרצקי: כתוב עד 1000 שקל.

ניסן סלומינסקי: אצלנו אין מגבלה.

ניסן סלומינסקי: אם אדם מקבל 50 שקל, צריכים גם לדווח, נכון?

<רחלי פרץ: תלוי.

<רחלי פרץ: עד 100 שקלים במזומן הוא לא חייב לדווח און-ליין.

ניסן סלומינסקי: לא און-ליין, אבל דיווח אחר כך.

ניסן סלומינסקי: נכתוב שכל סכום שהוא מקבל כתרומה חייב להיכנס לחשבון הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא יצטרך לדווח עליו.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול לקבל תרומות עד 14 יום אחרי קיום הבחירות האחרונות.

<דנה יפה: זה אומר שאחרי 14 יום אסור לו לקבל תרומות?

אלעזר שטרן: או שהוא לא חייב לדווח עליהן.

ניסן סלומינסקי: תרומות שחייבות להיכנס לחשבון ולדיווח.

<דנה יפה: זה אומר שהוא יכול לקבל תרומות?

<דנה יפה: אני לא מצליחה להבין את ההיגיון.

ניסן סלומינסקי: תיכף נראה מה הוא יכול לפני ואחרי.

ניסן סלומינסקי: תוך שבועיים מתום ה-14 יום האיש חייב להגיש דוח מפורט - אני מציע שהוא ייקח רואה חשבון - שבו הוא מפרט את כל ההכנסות וההוצאות שהיו לו, כולל כסף וכולל שווה כסף.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, הוא צריך להצמיד כשהוא מדווח את כל חשבונות הבנק, את ההכנסות וההוצאות.

ניסן סלומינסקי: צריך גם לדווח על שווה כסף.

ניסן סלומינסקי: אם הוא קיבל מחבר הובלות בחינם, זה שווה כסף שהוא חייב לדווח על זה.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, אם רואה חשבון עושה את זה בהתנדבות, את זה למדתי על בשרי, אז אצל היועץ המשפטי יש הערכה כספית כמה זה צריך להיכנס כשווה כסף שהוא צריך לדווח.

ניסן סלומינסקי: תיכף אני אראה למי הוא צריך לדווח.

אוסאמה סעדי: צריך לחשוב מי יפקח על זה.

<רחלי פרץ: מה קורה לגבי תקרת ההוצאות?

ניסן סלומינסקי: כרגע אין אצלם תקרת הוצאות.

אלעזר שטרן: יש הסמכה לקבוע תקרת הוצאות.

<רחלי פרץ: יש הסמכה לשר.

אלעזר שטרן: יש הסמכה לשר המשפטים לקבוע תקרה.

ניסן סלומינסקי: אם יש הסמכה לשר, יכול להיות שאני אצטרך לדבר עם השר כדי לראות אם אנחנו רוצים לקבוע תקרת הוצאה.

ניסן סלומינסקי: תקרה זה שני דברים.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, האם מותר לו לקבל כתרומה איזה סכום שירצה, או שצריכים להגביל את זה, ובי"ת, האם יש מגבלה על גובה ההוצאה.

ניסן סלומינסקי: נניח שנותנים לי 5 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אצלנו לא יכולתי להוציא יותר מ -365 אלף.

ניסן סלומינסקי: לראש לשכה יש סכומים אחרים.

ניסן סלומינסקי: הכל פרופורציונאלי.

ניסן סלומינסקי: אצלנו זה קבוע לפי כמויות המתפקדים.

<דדי סוויסה: אדוני, יש בעיה עם תקרה במקרה הזה, כי כל שנה מצטרפים 3000 דברי דואר.

ניסן סלומינסקי: לא משנה.

ניסן סלומינסקי: ליום הקבוע, מה שנקרא.

<דדי סוויסה: עוד 3000 עורכי דין זה עוד אנשים.

ניסן סלומינסקי: גם אצלנו יש מפקד.

<דדי סוויסה: אתה מבין שב-4 שנים זה עוד 12 או 15 אלף אנשים.

ניסן סלומינסקי: כל מערכת בחירות זה משתנה.

ניסן סלומינסקי: הקפיצה אצלנו במספר המתפקדים מ-20 אלף ל- 74 אלף שינתה לגמרי את הסכומים.

ניסן סלומינסקי: פה לכולם יהיה אותו דבר חוץ, אולי, מהמחוזות.

ניסן סלומינסקי: צריכים לשבת ולעשות את החשבון.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם אנחנו שמים את המגבלה על גובה התרומה, ובי"ת, אם אנחנו קובעים לכל אחד גובה תקרה שמעבר לזה הוא לא יכול להוציא.

ניסן סלומינסקי: יש הבדל בין מי שמתמודד למועצה, לבין מי שמתמודד לראש הלשכה.

ניסן סלומינסקי: זה הבדל תהומי, אלה סכומים אחרים לגמרי.

אוסאמה סעדי: יש תקרות שונות.

אוסאמה סעדי: לראש הלשכה זה משהו אחר, לרשימת ועד מחוז זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: כמו שאצלנו.

ניסן סלומינסקי: מי שמתמודד לראש המפלגה זה סכומים אחרים ממי שמתמודד לרשימה עצמה.

אלעזר שטרן: בניסוח של סעיף קטן (ו) משתמע שמימון מערכת בחירות יכול להית לכל אחד מהגורמים שמתמודדים, שאז יכולות להיות תקרות שונות.

ניסן סלומינסקי: תיקבע נוסחה.

<רחלי פרץ: זה 4 גורמים.

ניסן סלומינסקי: זה לא 4.

ניסן סלומינסקי: יהיו 2 ו-2, כי יהיו שתי הצבעות ארציות ו-2 הצבעות מחוזיות.

ניסן סלומינסקי: ארציות זה אותו דבר לכולם, כי אלה אותם חברי לשכה.

ניסן סלומינסקי: במחוזות, שזה שתי הצבעות, כל מחוז לפי כמות האנשים שיש לו יקבע את הסכומים, אם רוצים לעשות את הנוסחה לפי כמות המתפקדים, מה שקיים אצלנו.

ניסן סלומינסקי: גמרנו את המבנה, צריכים רק לקבוע את הנוסחה, להחליט על הנוסחה.

ניסן סלומינסקי: בהתייעצות עם השרה צריך לראות אם לקבוע תקרה, ואם כן, מה היא.

<דנה יפה: השאלה היא ברמת החקיקה.

ניסן סלומינסקי: אם נרצה ללכת לפי אותה שיטה שהולכים בכנסת, כלומר, לפי כמות חברי הלשכה, אז יהיו שני סכומים.

ניסן סלומינסקי: יהיה סכום אחד על שתי הבחירות הארציות, וסכום אחד שיהיה שונה בכל מחוז ומחוז.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שתבוא השרה ותגיד: אתה יודע מה, עזוב, נקבע משהו אחד.

ניסן סלומינסקי: עכשיו צריך לראות למי מדווחים ומה העוצמה של מישהו שחרג או מישהו ששיקר.

אוסאמה סעדי: ומה הסנקציות.

ניסן סלומינסקי: הסנקציות הן ברורות.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו דיווח דיווח שקר, אז יש סנקציות כמו על כל אדם שמדווח דיווח שקר.

אוסאמה סעדי: זו עבירה פלילית?

ניסן סלומינסקי: דיווח כתוב שהוא לא נכון זה דיווח שקר, אם מתברר שהוא ביודעין עשה את זה.

אוסאמה סעדי: אצלנו, ניסן, מבקר המדינה קובע.

אוסאמה סעדי: אם זו הפרה, הוא קובע סקציות.

אוסאמה סעדי: אם יש חשד לעבירה פלילית, הוא מעביר את זה למשטרה.

ניסן סלומינסקי: אצלנו המבקר בודק.

ניסן סלומינסקי: אם הדיווח הוא דיווח שקר, זה פלילי.

ניסן סלומינסקי: אם האיש חרג מהסכומים שנקבעו, יצטרכו לקבוע קנסות.

<דנה יפה: ועדת הבחירות מפרסמת, היא לא בודקת.

ניסן סלומינסקי: נצטרך לחפש מי הגוף שיממש את זה.

<עמי ברקוביץ: אנחנו התקשינו למצוא.

ניסן סלומינסקי: או שאפשר להקים, או שאפשר להעמיס את זה על מבקר המדינה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם מבקר המדינה יסכים.

<אפי נווה: יש מבקר לשכה.

<אפי נווה: מבקר הלשכה הפך להיות מוסד.

ניסן סלומינסקי: צריך להיות גוף יותר אובייקטיבי.

<אפי נווה: את המבקר ממנה ועדת מינויים.

ניסן סלומינסקי: אפי, עוד לא הגענו לזה.

ניסן סלומינסקי: בוא נשאיר את זה כרגע ב"צריך עיון".

ניסן סלומינסקי: לא חשבתי על זה.

ניסן סלומינסקי: אין לי עוד רעיון.

ניסן סלומינסקי: לישיבה הבאה נבוא עם רעיונות.

<עמי ברקוביץ: מה אותו גוף, יהיה אשר יהיה, יעשה?

ניסן סלומינסקי: הוא מקבל ובודק את זה.

<עמי ברקוביץ: ההצעה מדברת על להגיש תצהיר.

<עמי ברקוביץ: אתה רוצה שהם יגישו קבלות.

ניסן סלומינסקי: הסעיפים האלה ישתנו בהתאם לנוהל שנקבע.

ניסן סלומינסקי: אם אותו גוף מוצא שהאיש דיווח דיווח שקר, חלים עליו אותם כללים שחלים על מי שמצהיר תצהיר שקר.

ניסן סלומינסקי: אם מתברר שהוא לא נתן תצהיר שקר אלא רק חרג מהסכומים, יהיה עליו קנס פרופורציונאלי לגובה החריגה.

<חווה מרצקי: למי ילך הקנס?

ניסן סלומינסקי: עוד אין לי את הגוף הזה.

<חווה מרצקי: יש לנו רשימה של פעולות שנעשות במסגרת כללי הבחירות שבמידה והאדם חורג מהן הדבר מהווה עבירת אתיקה.

<חווה מרצקי: כל מה שצריך לעשות זה לתקן את כללי הבחירות, לכתוב שמי שמדווח דיווח שמהווה עבירת אתיקה יעמוד בפני בית דין משמעתי.

ניסן סלומינסקי: פה צריך לקבוע כללים, זה לא שוועדת אתיקה תגיד.

ניסן סלומינסקי: מי שנתן תצהיר שקר - -

<חווה מרצקי: זו עבירה פלילית בלי קשר.

<רחלי פרץ: כאן יש בעיה, כי מבקר המדינה מעסיק רואה חשבון - -

ניסן סלומינסקי: רחלי, אמרתי שעוד אין לי את הגוף הזה.

ניסן סלומינסקי: אולי נשכנע את מבקר המדינה, אולי נקים גוף אחר.

אוסאמה סעדי: יש עוד גופים כאלה שיש בהם בחירות, כמו מועצת רואה חשבון.

ניסן סלומינסקי: זה לא סטטוטורי.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו רוצים את מבקר המדינה, אני מוכן לדבר איתו ולנסות לשכנע אותו שזה ייכנס.

ניסן סלומינסקי: אם תהינה הצעות אחרות להקים גוף שיש לו עוצמה ויודע גם להפעיל, יש לו שיניים, אז יצטרכו להעסיק רואה חשבון וכו'.

ניסן סלומינסקי: אם יהיה רעיון אחר, יכול להיות שנלך על רעיון אחר.

ניסן סלומינסקי: לישיבה הבאה ננסה להביא רעיונות.

ניסן סלומינסקי: אין לי כרגע רעיון חוץ ממקר המדינה.

ניסן סלומינסקי: ועדת האתיקה זה לא רלוונטי.

<לימור זר-גוטמן: אולי ועדת הביקורת.

<רחלי פרץ: יש משרד רואה חשבון חיצוני, הוא מתעסק עם כספים.

ניסן סלומינסקי: הכי טוב זה מבקר המדינה, אבל יכול להיות שזה כבד.

ניסן סלומינסקי: כרגע הוא לא רוצה להיכנס, יכול להיות שאפשר לשכנע.

ניסן סלומינסקי: אם תהיה הצעה אלטרנטיבית טובה – בכבוד.

<דנה יפה: תיקון סעיף 11ב בסעיף 11 ב לחוק העיקרי – בכותרת השוליים, במקום "הוועד המרכזי" יבוא "יושב ראש המועצה הארצית יזמן את ישיבות המועצה הארצית, ינהל את ישיבות המועצה הארצית ויקבע את סדר יומן"; בסעיף קטן (א), במקום "יושב ראש הוועד המרכזי" יבוא "יושב ראש המועצה הארצית" ובמקום" ישיבות הוועד המרכזי" יבוא "ישיבות המועצה הארצית"; בסעיף קטן (ב), במקום "שליש מחברי הוועד המרכזי" יבוא "שליש מחברי המועצה הארצית";

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך לתקן את השליש.

<לימור זר-גוטמן: אתה תעמוד בזה?

<לימור זר-גוטמן: שליש זה לא מעט.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים חמישית?

<חווה מרצקי: כן.

אוסאמה סעדי: אפשר לכתוב רבע.

<אפי נווה: רבע יותר סביר.

<חווה מרצקי: אנחנו פוגעים בזכות של המיעוט להעלות נושאים לסדר היום.

<חווה מרצקי: אחר כך הרוב יכול להוריד אותם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחליטים על רבע.

אלעזר שטרן: בדיון הקודם היושב-ראש הזכיר את הנושא של הקוורום.

אלעזר שטרן: היום הנושא של הקוורום מעוגן בכללים של הלשכה.

אלעזר שטרן: קבוע בו קוורום של שליש מחברי המועצה.

אלעזר שטרן: היושב-ראש הזכיר בדיון הקודם שהוא רוצה לקבוע את זה בחוק.

אלעזר שטרן: אני הוספתי פה משהו שהיה בהמלצה של ועדת פרוקצ'יה, לגבי מה קורה אם אין קוורום תוך כך וכך זמן.

אלעזר שטרן: זה הניסוח שיש פה.

אלעזר שטרן: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) המניין החוקי לפתיחת ישיבת המועצה הארצית הוא שליש מחבריה; חלפו 30 דקות מהשעה שנועדה לפתיחת הישיבה ולא נתקיימה דרישת המניין החוקי, תהא המועצה הארצית רשאית לקיים את הדיונים, להצביע ולקבל החלטות בכל מספר של חברים.

<חווה מרצקי: אין קוורום.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

<חווה מרצקי: זה קצת קיצוני.

<אפי נווה: תוריד את הקוורום לרבע, כי מגיעים מכל הארץ.

אוסאמה סעדי: אם הדיונים מתחילים אלא אחרי חצי שעה - -

<אפי נווה: אוסאמה, מי שלא רוצה לבוא, שלא יבוא.

ניסן סלומינסקי: בכנסת אין מושג של קוורום.

ניסן סלומינסקי: כשהתחלנו את הישיבה בכלל לא היה קוורום.

ניסן סלומינסקי: אותו דבר במליאה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות חבר כנסת אחד והכל כשר ובסדר.

ניסן סלומינסקי: אין קוורום.

ניסן סלומינסקי: בגופים ציבוריים מנסים לעשות קוורום כדי שזה יהיה ציבורי יותר.

ניסן סלומינסקי: זה יותר מכובד.

ניסן סלומינסקי: פתיחת ישיבה וקוורום לקבל החלטות לא חייב להיות זהה.

ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה הוא בסדר, נוסיף רק שכשמגיעים לקבל החלטות יהיה מינימום מסוים.

<אפי נווה: מינימום 10.

אוסאמה סעדי: רבע.

ניסן סלומינסקי: בסדר, רבע.

<אפי נווה: זאת אומרת, לא יתקבלו החלטות אלא אם כן יש לפחות רבע מחברי המועצה שנוכחים בהצבעה.

אוסאמה סעדי: אפשר להוריד גם את המניין לרבע במקום שליש.

<אפי נווה: שיהיה הכל רבע.

<אפי נווה: לקבל החלטות זה רק כשיש רבע מהחברים שנוכחים.

ניסן סלומינסקי: הישיבה צריכה להיפתח כשיש רבע.

ניסן סלומינסקי: אם אין רבע, מחכים 30 דקות.

ניסן סלומינסקי: עברו 30 דקות ואין רבע, יכולים לפתוח את הדיון.

ניסן סלומינסקי: כשיגיעו לשלב של ההצבעות ולא יהיה רבע, יקיימו את הדיון במועד אחר.

<דנה יפה: .

<דנה יפה: (ד) החלטות המועצה הארצית יתקבלו ברוב קולות של חברי המועצה המשתתפים בישיבה, אלא אם כן נקבע אחרת בחוק זה או לפיו; היו הקולות שקולים, תכריע עמדתו של יושב ראש המועצה, אם השתתף בישיבה.

<דנה יפה: "

אלעזר שטרן: (ה) חבר המועצה הארצית שיש לו עניין אישי בנושא המובא להחלטתה של המועצה הארצית, לא יהיה נוכח בדיון ולא ישתתף בהצבעות במועצה הארצית, אלא אם יושב ראש המועצה הארצית קבע כי הוא נדרש לשם הצגתו; לעניין זה "עניין אישי"- כפי שייקבע בכללים.

אלעזר שטרן: "

<אפי נווה: מה זה "אישי"?

<אפי נווה: אם הוא מכיר את האדם, זה נקרא אישי?

רויטל סויד: אתה מכיר את כל עורכי הדין שמגיעים.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא היה מכיר את האדם, הוא לא יכול היה להיות יושב-ראש הלשכה.

אלעזר שטרן: אל"ף, יש פה הסמכה לקביעה בכללים.

אלעזר שטרן: המועצה הארצית תצטרך להחליט מה נחשב כן, מה נחשב לא.

אלעזר שטרן: צריכים להתייחס לזה בצורה שונה מגופים ציבוריים אחרים.

אלעזר שטרן: לגבי חברי כנסת מפרשים את המונח "ניגוד אינטרסים" ואת המונח "עניין אישי" בצורה יותר מצומצמת כיוון שזה גוף נבחר.

אלעזר שטרן: האדם שנבחר רוצה לקדם אג'נדה מסוימת.

אלעזר שטרן: לא כל דבר הוא אוטומטי עניין אישי, לכן המונח "עניין אישי", כמו אצל חברי כנסת, יפורש בצורה מצומצמת יותר, לא רחבה.

אלעזר שטרן: ההסמכה לקבוע מה זה תהיה הסמכה לכללים.

אלעזר שטרן: אני אזכיר את פסק דין זכי כמאל, שבו נקבע שאדם שהיה חבר במועצה הארצית הצביע עבור הבת שלו כנציגה לאחת מוועדות המינוי.

אוסאמה סעדי: למה שאחד כזה לא יצהיר שיש לו ניגוד אינטרסים?

ניסן סלומינסקי: תלוי איזה סוג ניגוד.

ניסן סלומינסקי: אתה מבקש ממועצה לקיים דיון אמיתי, רציני.

ניסן סלומינסקי: אם יש מישהו שהוא אינטרסנט ברמה שעונה על הנושא הזה, אז הוא לא ענייני, כי הוא יתחיל לשכנע את כולם בכיוון שהוא לא הכיוון של לשכת עורכי הדין.

ניסן סלומינסקי: בארצות הברית אנשים נבחרים כנציגים.

ניסן סלומינסקי: נציג בארות הנפט אומר בגלוי: זה האינטרס שלי.

ניסן סלומינסקי: על דבר כזה אדם בארץ היה נכנס לבית סוהר.

ניסן סלומינסקי: אם למישהו בארץ היה קצת קשר לגז, הוא עשה טוב כשהוא אמר שהוא נמנע.

<אפי נווה: אנחנו מסכימים.

<חווה מרצקי: תצטרכו לשתף איתנו פעולה בעניין הגדרת עניין אישי.

אקסלרויד: יש מניעה שנתחבר לכללי ניגוד עניינים שחלים על נושאי תפקידים?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, נצטרך לראות מה זה.

ניסן סלומינסקי: אני סומך עליכם.

ניסן סלומינסקי: אם זה מתאים לפה - בכבוד.

אלעזר שטרן: זה ידרוש מכם הרבה עבודה.

אלעזר שטרן: זה לא דבר פשוט.

ניסן סלומינסקי: יש הבדל אם זה גוף נבחר, או אם זה גוף אחר.

ניסן סלומינסקי: יש הבדלים.

ניסן סלומינסקי: צריכים לראות איך תוכלו לתפקד כמו שמצפים מכם, למרות שכולם חברים וכל אחד מכיר את השני.

ניסן סלומינסקי: אסור שזה יסתור את זה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, יש את העניין האישי, שזה סיפור.

ניסן סלומינסקי: אם אני דן בוועדה אם להעלות את מס הכנסה או לא, אני יכול להגיד שזה אישי כי זה גם חל עלי, אבל לגבי זה החליטו שזה לא נקרא אישי כי זה חל על כולם.

<חווה מרצקי: ברור שלא.

<חווה מרצקי: האם כשנצטרך לדון במתמחה של משרדו של אשר, אחינו, זה יהיה אישי או לא אישי?

<חווה מרצקי: זה לא כל כך פשוט.

ניסן סלומינסקי: ודאי שאשר לא יוכל להיות.

<חווה מרצקי: אשר לא, אבל האם אני יכולה לדון בתור חברה?

ניסן סלומינסקי: למה לא?

ניסן סלומינסקי: אם אפי לא מכיר את כל חברי הלשכה, הוא לא ייבחר להיות יושב-ראש לשכה.

<דנה יפה: תיקון סעיף 12 16.

<דנה יפה: בסעיף 12 לחוק העיקרי – האמור בו יסומן "(א)" ובוא, אחרי פסקה (5) יבוא: "(6) מחוז המרכז, שתחומו אזור שיפוטו של בית המשפט המחוזי מרכז.

<דנה יפה: "; שאר הסעיפים נועדו לעשות התאמה כך שברגע שמוקם בית משפט מחוזי, יוקם גם מחוז בלשכה.

ניסן סלומינסקי: או אם יבוטל.

<דנה יפה: שתהיה הלימה בין המחוזות.

<דנה יפה: אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) הוקם בית משפט מחוזי או בוטל בית משפט מחוזי, תכונן המועצה הארצית מחוז חדש של לשכת עורכי הדין שתחומו אזור שיפוטו של בית המשפט המחוזי שהום או תבל את המחוז של לשכת עורכי הדין שתחומו כאזור שיפוטו של בית המשפט המחוזי שבוטל, לפי העניין; ואולם רשאית המועצה הארצית, באישור שר המשפטים, שלא לכונן מחוז חדש או שלא לבטל מחוז קיים, כאמור, אם מתקיימים טעמים מיוחדים המצדיקים זאת.

<דנה יפה: (ג) החלטת המועצה הארצית על כינון מחוז חדש של לשכת עורכי הדין או על ביטול מחוז קיים לפי סעיף קטן (ב) והשינוי בתחום המחוזות הקיימים בעקבות החלטה כאמור, יפורסמו ברשומות.

<דנה יפה: (ד) החליטה המועצה הארצית על כינון מחוז חדש של לשכת עורכי הדין או על ביטול מחוז קיים לפי סעיף קטן (ב), ייקבעו בכללים הוראות המתחייבות מכינון המחוז החדש או מביטול המחוז הקיים, לפני העניין; לגבי כינון מחוז חדש, ייקבעו בכללים כאמור, בין השאר, הוראות בדבר תחילת פעילותו של המחוז החדש וכן בדבר מינוי בית דין משמעתי במחוז כאמור בסעיף 15, מינוי ועדת אתיקה מחוזית כאמור בסעיף 18ב(ב) ומינוי פרקליט כאמור בסעיף 18ג, באותו מחוז.

<דנה יפה: "

ניסן סלומינסקי: הבחירות יהיו בעוד 3 וחצי שנים.

ניסן סלומינסקי: נניח והחוק הזה יאושר בעוד 3 שבועות.

ניסן סלומינסקי: ממתי יהיה מחוז מרכז?

ניסן סלומינסקי: האם התחולה תהיה מהבחירות הבאות, או מרגע שהחוק הזה חל יהיו צריכים לעשות את הכל כדי להקים את המחוז?

אלעזר שטרן: הסעיפים בסוף הם סעיפי הוראות מעבר.

אלעזר שטרן: שם יש התייחסות.

<דנה יפה: מוצע לבטל בהצעת החוק הממשלתית את הוועדים המחוזיים.

ניסן סלומינסקי: בסעיף קטן (ז) של סעיף 13 ההגדרה היא טובה, היא רק לא מספיקה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שצריכים להגדיר את הסמכויות, לא רק את השלילה, כי זה פתח שבו, איך אומרים, יכולים להיווצר המון חילוקי דעות ומריבות, ויותר מזה, איפה שנכוונו ברותחין אנחנו צריכים להיזהר בצוננין.

ניסן סלומינסקי: בחלק גדול מהכאוס שהיה בתקופה הקודמת, מה שנקרא, שהיו המלחמות בין המרכזי למחוזי, היה חוסר בהירות מה כן ומה לא.

ניסן סלומינסקי: כמו שהגדרנו את הנושא של המועצה הארצית, בואו נגדיר גם את הנושא של המחוזות, ואז אנחנו מכסים 99% מהיכולות להגיע למצב של ריב וסכסוך.

ניסן סלומינסקי: אני מציע כך: הוועד המחוזי יהיה כפוף למועצה הארצית ולא יפעל בסתירה להחלטותיה, וסמכויותיו יהיו כדלהלן: (1) ועד המחוז יגיש הצעת תקציב שנתית עבור פעולותיו בהתאם לסכום הכולל שאושר לו על ידי המועצה הארצית; תקציב זה יבוא לאישורה של המועצה הארצית.

ניסן סלומינסקי: (2) רשאי להקים ועדות מקצועיות מחוזיות.

<חווה מרצקי: בתוך ועד מחוז חיפה יש ועדת פשיטת רגל.

<חווה מרצקי: היא נפגשת רק עם הגורמים הרלוונטיים במחוז חיפה, היא פותרת בעיות ספציפיות.

רויטל סויד: הוועדה עושה פעילויות באותו מחוז בנושא המסוים הזה.

רויטל סויד: היא מתכנסת לעיתים יותר תדירות, היא מביאה אנשים שמעניין לשמוע.

רויטל סויד: היא עושה את זה במחוז.

<עמי ברקוביץ: כדאי להכפיף את זה לסמכויות האחרות של הוועד, שלא יצא שיש לה יותר סמכויות מאשר לוועד.

רויטל סויד: אין לה יותר סמכויות מאשר לוועד.

ניסן סלומינסקי: (3) רשאי לקיים ימי עיון חד-יומיים.

ניסן סלומינסקי: אם רוצים יותר, זה רק המועצה הארצית.

ניסן סלומינסקי: שלא יהיה מצב שאני נוסע לאילת פעמיים – שבוע אחד בגלל המועצה הארצית, שבוע שני בגלל המחוז.

<קריאה: זה לא קרה אף פעם.

אקסלרויד: כשאתה אומר חד-יומיים אתה לא מתכוון למנוע השתלמות רבת מפגשים.

<עמי ברקוביץ: ברור שכן.

רויטל סויד: ממש לא.

רויטל סויד: אתה עושה סדנה.

<עמי ברקוביץ: אני עושה קורס שכולל מפגשים .

רויטל סויד: אם יש לך סדנה מסוימת של 4 מפגשים בתחום המקרקעין, הם חד יומיים במובן הזה - -

<חווה מרצקי: כשאני רוצה לעשות השתלמות נזיקין במחוז חיפה, להזמין את המרצים החיפאים, את השופטים החיפאים עבור הצרכים הספציפיים של המחוז הספציפי, כשהצרכים של מחוז חיפה שונים מהצרכים של מחוז ירושלים, אז את ההשתלמויות החד יומיות של המחוז שלי אני מארגנת.

<עמי ברקוביץ: מה חד יומי פה?

ניסן סלומינסקי: הכוונה בחד יומי זה שאם רוצים לעשות השתלמות של 3 ימים - -

<עמי ברקוביץ: האם קורס של 40 שעות שבועיות נכנס או לא נכנס?

רויטל סויד: מאיפה נולד כל הצורך לחדד את ההבדל בין הסמכות של הארצי לסמכות של הוועדים?

רויטל סויד: הכל התחיל מסופי השבוע, כי מה שקרה זה שהיה כנס סוף שבוע פלילי של המחוז, כנס סוף שבוע פלילי של הארצי.

רויטל סויד: הם היו מתנגשים.

רויטל סויד: פה התחיל כל הקושי והצורך להגדיר מי עושה את ההשתלמויות הארציות, מי לא עושה את ההשתלמויות הארציות.

רויטל סויד: ההשתלמויות האחרות בתוך המחוז לא מעניינות את הארצי.

ניסן סלומינסקי: אני מקבל את התוספת שאלעזר אמר לגבי חברי המחוז.

<עמי ברקוביץ: אסור לי לבוא להשתלמות שמעניינת אותי?

ניסן סלומינסקי: המחוז עושה את זה רק לאנשי המחוז, הוא לא מפרסם את זה בכל הארץ.

רויטל סויד: אתה לא יכול להגביל.

<עמי ברקוביץ: אני רוצה להבין את היחס.

<עמי ברקוביץ: אם הכוונה היא שגם המחוזות יעברו השתלמות בנזיקין, אז זה ארצי.

ניסן סלומינסקי: ההבדל הוא בשני דברים.

ניסן סלומינסקי: ההבדל הוא במשך הזמן ולמי זה מופנה.

ניסן סלומינסקי: אם עושים ברצף של יותר מיום זה רק הארצי.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, השתלמות שמיועדת לחברי המחוז.

ניסן סלומינסקי: אם אתה תרצה לבוא מירושלים, אף אחד לא יזרוק אותך, אבל זה מיועד רק להם, לבעיות שלהם, לנושאים הספציפיים שלהם.

ניסן סלומינסקי: אם זה מעניין אותך - בכבוד.

ניסן סלומינסקי: הפרסום הוא רק שם.

ניסן סלומינסקי: זה לא פרסום ארצי שעושים.

ניסן סלומינסקי: זה תוחם מאוד את הנושא.

<עמי ברקוביץ: האם קורס שכולל 40 שעות לגמול השתלמות הוא חד- יומי או לא חד-יומי?

<קריאה: חד-יומי.

<עמי ברקוביץ: זאת אומרת, כל המערכת של הכפילות שדיברתם איתנו עליה נשארת.

<עמי ברקוביץ: יש השתלמות בנזיקין שעושה המכון להשתלמות והיא מתקיימת בתל-אביב, ויש השתלמות בנזיקין שעושה מחוז תל-אביב.

<עמי ברקוביץ: מה ההבדל?

<חווה מרצקי: בחיפה.

<חווה מרצקי: תזכור שאתה מדבר גם על הפריפריה.

<חווה מרצקי: אני רוצה שתינתן לאנשים במחוז שלי השתלמות שאליה הם יוכלו להגיע אחרי העבודה.

<חווה מרצקי: אני רוצה שהמרצים יהיו מרצים מקומיים, הרופאים יהיו רופאים מקומיים, שוועד המחוז ישלוט על תוכן ההרצאות בהתאם לצרכים של החברים באותו מחוז.

<חווה מרצקי: ההשתלמות שמעבירים אצל אשר לאנשי הפרקליטות שונה מסוג ההשתלמות שצריך לנהל בחיפה לעורכי דין פרטיים.

<חווה מרצקי: ועד מחוז חיפה יודע לקרוא יותר נכון מהמועצה הארצית את הצרכים של החברים במחוז.

<חנוך פת: אסור ללכת למקומות האלה של תל-אביב, כי זה יותר קל.

<חנוך פת: בואו נחשוב על נצרת, איפה שהיינו אתמול בערב.

<חנוך פת: יש שם ציבור גדול של עורכי דין.

<עמי ברקוביץ: המכון המרכזי צריך לדאוג גם להם.

אקסלרויד: זה לא עובד ככה.

אקסלרויד: המכון המרכזי לא יכול לדאוג לי בירושלים, הוא לא מכיר.

ניסן סלומינסקי: לנושא הזה יש גם את ועדות האתיקה.

ניסן סלומינסקי: יש ועדות אתיקה מחוזיות.

ניסן סלומינסקי: הן ייכנסו בסעיף אחר.

<עמי ברקוביץ: זה מוסדר בהסדרה אחרת.

ניסן סלומינסקי: זה נכלל בסעיפים אחרים.

ניסן סלומינסקי: ישנם דברים, כמו האתיקה, שמופיעים בסעיפים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אם יש לכם דבר שאתם חושבים שזה בסמכות המחוז, תגידו עכשיו.

<חווה מרצקי: קשר עם הרשויות וגורמי השלטון באותו מחוז.

<דדי סוויסה: הם עושים את זה ביום יום.

<חווה מרצקי: הייתה לנו בעיה שלא נתנו לעורכי דין להיכנס למשרדי ביטוח לאומי באמצעות הצגת תעודת עורך דין, אלא דרשו חיפוש מסודר.

ניסן סלומינסקי: זה לא סותר את קשרי הממשל, שזה רק בסמכות - -

<אפי נווה: צריך להדגיש שקשרי הממשלה, דוברות אלה דברים שהם רק בסמכות מועצה.

ניסן סלומינסקי: כתבנו את זה.

אלעזר שטרן: זה כתוב בסעיף 3.

אלעזר שטרן: דיברנו על זה בדיון הקודם.

<אפי נווה: לשכה זה גם מחוזות.

אלעזר שטרן: זה לא המחוזות, כי יש את הסעיף השיעורי שנותן את הסמכות למועצה הארצית בסעיף 9א(3).

ניסן סלומינסקי: אנחנו נוסיף שהוועד המחוזי יוכל לטפל בכל מה שקשור לקשרים עם גופי השלטון במחוז.

<אפי נווה: בענייני המחוז.

אקסלרויד: גורמי שלטון זה גם גורמי משפט.

אלעזר שטרן: יש דבר שחשוב להוסיף לנושא של הוועדים המחוזיים.

אלעזר שטרן: בנוסף על העניין הזה שהוועד המחוזי כפוף למועצה הארצית, חשוב להדגיש שהוא יהיה כפוף לשאר בעלי התפקידים הכלליים בלשכה, זאת אומרת, המנכ"ל, רואה חשבון מבקר.

ניסן סלומינסקי: זה מופיע אחר כך.

ניסן סלומינסקי: באיזה שהוא מקום אני זוכר שכתבתי את זה.

אלעזר שטרן: זה לא מופיע בנוסח.

אלעזר שטרן: אנחנו צריכים להוסיף את זה לנוסח.

ניסן סלומינסקי: ה מופיע.

<חווה מרצקי: יש לכל מחוז את המנכ"ל שלו.

<דדי סוויסה: ליועץ המשפטי ולמבקר, לא למנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: המחוזות כפופים למבקר הפנימי.

<דדי סוויסה: לא יכול להיות שתפקיד נבחר יהיה כפוף למנכ"ל.

אלעזר שטרן: מי שמנהל את כלל הלשכה הוא המנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: בנושא של המנכ"ל אנחנו נעצור.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולם.