ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 81, 2015-11-03 10:13

אלי אלאלוף: היום ה-3 בנובמבר 2015, כ"א בחשוון התשע"ו והשעה 10:13.

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: יש לנו יום ארוך ואנחנו נהיה ביחד עד שעה 4:00 אחר הצהרים עם כמה הפסקות באמצע.

אלי אלאלוף: לאחר מכן נחזור לדיונים, באישור יושב ראש הכנסת, בשעה 6:00 בערב.

אלי אלאלוף: מחר אנחנו מתחילים בשעה 9:00 בבוקר והדיון יתקיים עד שעה 11:00, הפסקה וחוזרים לדיון משעה 3:00 אחר הצהרים.

אלי אלאלוף: ביום חמישי מתחילים בשעה 9:00 בבוקר וסוף הדיון תלוי בכם.

אלי אלאלוף: אני מודה על הנכונות שלכם לעבוד בקצב המטורף אבל תעזרו לנו להתקדם ואם ההערות שלכם יהיו קצרות וקולעות, נוכל לדון לעניין בכל הנושאים שעלו.

<נעה בן שבת: אדוני, אולי נתחיל מהתוספת החמישית בה עצרנו אתמול.

<נעה בן שבת: קראנו אותה אבל לא קיבלנו הסברים לגבי התקנות.

<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 219 ו-220.

<נעה בן שבת: יש כאן את רשימת התקנות, שני חלקים על פיהם אפשר להפליל להוראת סעיף 28.

<נעה בן שבת: הוסבר לנו אתמול שיש כבר הוראות פליליות בחוק בתקנות אחרות ואלה התקנות שעומדות בפני עצמן וההוראה בהן חלה ולכן צריך להפליל אותן בהוראה נפרדת שזו ההוראה מכוחה אנחנו מקריאים, 283(א) ו-283(ב) וגם לגבי העיצומים הכספיים, 287 ו-288.

<אביגיל סון פלדמן: משרד המשפטים.

<אביגיל סון פלדמן: תקנות בשר מעובד, ההצעה היא למחוק כי זה כבר מופיע.

<אביגיל סון פלדמן: התקנה קובעת שחייבים לשווק בשר מעובד באריזה לפני המכירה הקמעונאית.

<אביגיל סון פלדמן: ספציפית לתקנה הזאת הסכמנו לבקשת משרד הבריאות להעביר את זה לחלק ב'.

<נעה בן שבת: אם כן, השורה הזאת תעבור לחלק ב'.

<אביגיל סון פלדמן: כן.

<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לדגים טחונים.

<אביגיל סון פלדמן: תקנה 14 קובעת את הגודל של חבילות מוצר דג טחון.

<אביגיל סון פלדמן: הוא חייב להימכר בחבילות של 250, 500 או קילו.

אלי אלאלוף: הוא לא יכול להיות בתפזורת במקרר?

אלי אלאלוף: הוא חייב להיות ארוז?

<אביגיל סון פלדמן: כן.

<אביגיל סון פלדמן: הוא ייארז בחבילות.

אלי אלאלוף: חנות לדגים לא יכולה למכור דג טחון בתפזורת?

<אלי גורדון: אכן חנות יכולה למכור את הדג הטחון.

<אלי גורדון: דג טחון, כמו שאמרנו, זאת פעילות יצרנית וכדי לשמור על אותה זהות של הדג, אנחנו רוצים שהפעילות הזאת תיעשה לאחר אריזה וסימון של הדג.

<רוני סורקיס: כאשר כתוב דגים טחונים ומוצריהם, זאת אומרת זה מוצריהם מדגים טחונים או מוצריהם מדגים?

<אלי גורדון: לא הבנתי את השאלה.

<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו דנים עכשיו בתקנות.

<אביגיל סון פלדמן: התקנות קיימות כיום.

<אביגיל סון פלדמן: לא ניסחנו היום את התקנות.

<נעה בן שבת: תקנות שיווק ביצים למאכל.

<אביגיל סון פלדמן: תקנות שיווק ביצי מאכל.

<אביגיל סון פלדמן: אני אעיר הערה טכנית.

<אביגיל סון פלדמן: זה שלפעמים כתוב תקנה 2 לעניין ולפעמים לא, זה פשוט כי יש תקנות שמנוסחות כך שתקנה 2 קובעת את החובה ואחרי כן שאר התקנות מנוסחות בצורה אחרת.

<אביגיל סון פלדמן: תקנות שיווק ביצי מאכל.

<אביגיל סון פלדמן: תקנה 4, בדומה למה שאמרנו על בשר מעובד, מחייבת שהשיווק לצרכן יהיה באריזה קמעונאית ושזה יהיה באריזות שמיועדות לשיווק ליצרן.

<אביגיל סון פלדמן: זה חייב להיות ארוז לפני המכירה ויש שני סוגי אריזות.

<אביגיל סון פלדמן: בדיקת דגים.

<אביגיל סון פלדמן: תקנה 2א לבדיקת דגים מחייבת שהמשקל הנקי של דג קפוא יהיה שמונים אחוזים לפחות מהמשקל הכולל.

<אביגיל סון פלדמן: התקנות של סימון אזהרת חנק, שמנו כאן.

<אביגיל סון פלדמן: רוב ההוראות נמצאות במדרג הנמוך וכאן שמנו את ההוראה שמחייבת גם אזהרה בפרסומת.

<נעה בן שבת: את אומרת שזה נמצא במדרג הנמוך בהוראות הפליליות המפורטות.

<אביגיל סון פלדמן: לא.

<אביגיל סון פלדמן: אני אומרת שבאותו סט של תקנות יש הוראות לעניין החובה לקבוע אזהרה על הסימון ויש תקנה 5 שקובעת שחייבים לקבוע אזהרה בפרסומת למוצר.

<אביגיל סון פלדמן: עשינו הבחנה.

<אביגיל סון פלדמן: זה מדרג נמוך והסימון, השלט שהוא ממש בעת קניית המוצר, הוא במדרג החמור.

<נעה בן שבת: זה לא מופיע בטבלה שלפנינו.

<נעה בן שבת: צריך להוסיף את זה.

<נעה בן שבת: אזהרה מפני סכנת חנק.

<אביגיל סון פלדמן: זה לא מופיע כי זה במסגרת תקנות סימון.

<אביגיל סון פלדמן: יש תקנה שמפלילה את כל התקנות לעניין סימון כך שלא היה צריך לכתוב את זה כאן.

<אביגיל סון פלדמן: כאן זאת פרסומת.

<אביגיל סון פלדמן: זה לא מכוסה בשום מקום אחר.

<אביגיל סון פלדמן: פרסומת היא לא סימון.

<נעה בן שבת: אלא אם כן באמת נבהיר את הדבר הזה בנוסח.

<זמר בלונדהיים: הוספנו הסמכה לעניין פרסום.

<אביגיל סון פלדמן: הסמכה, כן, אבל הגדרה של סימון לא כוללת גם פרסומת.

<רוני סורקיס: החובה לעשות בדיקת משנה בדגים, מקורה בתקנות בריאות הציבור (בדיקת דגים).

<רוני סורקיס: בעצם זה שאתם מכניסים את זה לכאן, האם אתם לא גורמים לאיזושהי בעיה?

<אביגיל סון פלדמן: בעיקרון, הנושאים שהם קשורים לפרק של הפיקוח הווטרינרי, כרגע לא הכנסנו לטבלאות.

<אביגיל סון פלדמן: זה במסגרת הנושאים שאני רוצה ששי סומך יבדוק את הרלוונטיות שלהם ואת היחס שלהם לבין ההוראות.

<אביגיל סון פלדמן: כרגע התקנות הספציפיות האלה לא כאן ושי סומך צריך לבדוק.

<רוני סורקיס: בכל מקרה, תדעו שהחובה לעשות בדיקות משנה בדגים, מקורה רק כאן.

<אביגיל סון פלדמן: כן, אבל זאת לא תקנה שמופיעה כאן.

<אביגיל סון פלדמן: זאת תקנה שלא מופיעה כאן.

<אלי גורדון: רוני, אנחנו מכירים בעובדה שצריך לעשות קואורלציה.

<אלי גורדון: ברגע שיהיה הסדר שיינתן, בהתאם לכך יתוקנו הסעיפים.

<אלי גורדון: התקנות האלה לא מדברות רק על בדיקות.

<אלי גורדון: קודם כל, הן לא מזכירות בדיקות משנה.

<אביגיל סון פלדמן: אני עוברת למדרג החמור יותר, חלק ב'.

<אביגיל סון פלדמן: תקנות בדיקת דגים, 2, 2ב, 3 ו-3א.

<אביגיל סון פלדמן: זאת בעצם הסדרה.

<אביגיל סון פלדמן: אלה תקנות שמסדירות איך מאחסנים ומוכרים דגים קפואים.

<אביגיל סון פלדמן: אלה הוראות שאין להן מקבילה אחרת בחוק.

<אביגיל סון פלדמן: זה אומר הסדרה ספציפית של הנושא הזה.

<אביגיל סון פלדמן: יש כאן חובה לגבי הטמפרטורה בהחסנה, בהובלה, לגבי סוג המים שמשמשים כדי לזגג אותם, איך הם צריכים להיות מאוחסנים וכולי.

<אביגיל סון פלדמן: אלה הוראות מקצועיות.

<אביגיל סון פלדמן: בן אדם לא ימכור מצוננים ומלוחים שהטמפרטורה שלהם היא מעל 5 מעלות, החובה לערוך בדיקות לפני שמייבאים אותם, כל מיני בדיקות מסוימות עם תחולת חנקן.

<אביגיל סון פלדמן: אני לא נכנסת לכל הפרטים, אבל זה בגדול.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים לבדוק את הנושא הזה של הטמפרטורה, אם זה לא עומד בחובה להחזיק בטמפרטורה מבוקרת.

<אביגיל סון פלדמן: לא, כי ההוראות בחוק אומרות שאם אתה מחזיק משהו שנקבעה לגביו הטמפרטורה, אתה צריך רישיון.

<אביגיל סון פלדמן: אני לא מצאתי סעיף שמפליל את עצם הקיום של הוראות התקנות לעניין הטמפרטורה.

<אביגיל סון פלדמן: בגדול, אלה התקנות לגבי בדיקת דגים.

<אביגיל סון פלדמן: גירום בשר.

<אביגיל סון פלדמן: זה מאוד דומה.

<אביגיל סון פלדמן: יש הוראות מפורטות איך עושים את הפעולות האלה.

<נעה בן שבת: אלה פעולות משרד החקלאות עכשיו יהיה אחראי לביצוע שלהן.

<נעה בן שבת: מבחינת חלוקת הסמכויות בין משרד החקלאות למשרד הבריאות, התקנות האלה של גירום בשר, המעמד שלהן משתנה?

<אלי גורדון: נכון לרגע זה, התקנות האלה תישארנה תקנות של בריאות הציבור.

<אלי גורדון: ברור שבמידה ונציגי משרד החקלאות יקבלו הסמכה לפקח מתוקף חקיקה זאת.

<אלי גורדון: במידה ומשרד החקלאות ירצה להתקין תקנות או לעדכנן מתוקף חקיקה ראשית משלו, ההסדר שמופיע בחוק הוא כזה שמאפשר התקנת תקנות בהתייעצות עם משרד הבריאות.

<אביגיל סון פלדמן: כל התקנות שמנויות כאן לעניין גירום בשר, עוסקות בעיקר בהנחיות איך עושים את זה, המאפיינים של המכונה, היכן היא, איזה ציוד, איזו טמפרטורה צריכה להיות, באיזה מכלים אפשר להחזיק את זה, כמה זמן זה יכול לקחת, באיזו טמפרטורה לאחסן, באיזו טמפרטורה לעשות את פעולת הגירום.

<רוית ארבל: הערה כללית לתוספת החמישית.

<רוית ארבל: התוספת החמישית מוזכרת בארבעה סעיפים כאשר האחד הוא המדרג הנמוך של עבירות העונשין והמדרג הגבוה, והמדרג הנמוך של העיצומים הכספיים והמדרג הגבוה.

<רוית ארבל: אני מבינה שאין חלוקה של עבירות.

<רוית ארבל: זאת אומרת, כל עבירה שמנויה כאן, לצורך העניין בחלק א', היא גם עבירה פלילית ובדיוק אותה עבירה היא גם עיצום כספי.

<רוית ארבל: זאת אומרת, לצורך העניין, הסעיף שאנחנו דנים בו עכשיו, איך מאחסנים בדיוק דג, לא בהכרח אולי צריכה להיות כאן עבירה פלילית אלא יכול להיות שמספיק עיצום כספי.

<רוית ארבל: זאת אומרת, קבעו את אותה טבלה לשני הקטיגוריות השונות והשאלה אם זה צריך להיות כך.

<רוית ארבל: אנחנו חושבים שצריכה להיות הבחנה בין מה מתאים לעיצום כספי ומה מתאים לעבירה פלילית.

<אביגיל סון פלדמן: בגדול, רוב העבירות בחוק הזה הן גם עבירה פלילית וגם עיצום כספי וההבחנה מתי הולכים לזה ומתי הולכים לזה, נעשית בהתאם לנוהל של המשרד האוכף שיש לו כל מיני קריטריונים.

<אביגיל סון פלדמן: זה נוהל שמנחה הרבה משרדים במצבים דומים ויש כל מיני נסיבות שמסתכלים עליהן, אם זה מספיק חמור כדי ללכת על אכיפה פלילית או שמספיקה אכיפה מינהלית.

<אביגיל סון פלדמן: אין משהו מיוחד בהקשר הזה בתוספת החמישית.

<אביגיל סון פלדמן: כל התקנות לעניין סימון נכללות מכוח סעיף 40.

<אביגיל סון פלדמן: יש הרבה מאוד תקנות כמו תקנות שעוסקות בסימון, התקנות שעוסקות באריזה, כל התקנות שעוסקות בתוספי מזון ותוספי תזונה.

<רוית ארבל: לאור תשובתך אני שואלת את השאלה הנוספת.

<רוית ארבל: האם התקנות שהן באמת הסדרה ספציפית של איך מאחסנים דגים או איך מוכרים דגים טחונים, אם זה מתאים לעבירות עונשין - אולי נייחד את זה רק לעיצומים הכספיים, מדרג נמוך ומדרג גבוה.

<אלי גורדון: רוית, אני חולק עליך.

אלי אלאלוף: אני חושב שהלכנו כאן לנישה של ענישה של ענישה.

אלי אלאלוף: תשאירו את הדברים האלה להבהרות ביניכם בעבודה היום יומית.

<רוית ארבל: אין הבהרות.

<רוית ארבל: אם זאת עבירה פלילית, זאת עבירה פלילית.

<אביגיל סון פלדמן: אני אעיר משהו כללי לגבי הדבר הזה.

<אביגיל סון פלדמן: באופן כללי בטח היום חקיקת המזון היא במידה רבה נעשית באמצעות תקנות.

<אביגיל סון פלדמן: בסוף, כדי להגן על הציבור, צריך לעשות כל מיני פעולות טכניות.

<אביגיל סון פלדמן: אלה דברים קריטיים.

אלי אלאלוף: זה יהיה בתקנות.

<אלי גורדון: אני חולק על התפיסה שניתן לעשות עבירה שתהיה רק עיצום.

<אלי גורדון: מבחינתנו עד היום כל העבירות היו עבירות שהן פליליות והמבנה של עונשין בנוי בצורה כזו שמשאיר קודם כל שיקול דעת למפקח מתי להפעיל את הסנקציה כעבירה פלילית ומתי כעיצום.

<רוית ארבל: שיקול הדעת הוא בהתאם לנוהל.

<רוית ארבל: הוא לא בהתאם לשיקול דעת המפקח.

<רוית ארבל: נחכה לנוהל.

אלי אלאלוף: עד עכשיו לא הצלחתי להבין על מה הוויכוח.

אלי אלאלוף: נמשיך.

<נעה בן שבת: התשובה נסגרה.

<נעה בן שבת: הבחירה בין עונשין לעיצום כספי נקבעת בנוהל הפיקוח וכפי שהסבירה אביגיל, בעצם יש את כל הפירוט.

<נעה בן שבת: התקנות באופן מהותי כאן כי כל הפירוט של הפעולות האסורות נעשית בתקנות.

אלי אלאלוף: תקנות יותר קל לתקן.

אלי אלאלוף: לא?

<נעה בן שבת: יותר קל לתקן.

<אביגיל סון פלדמן: התקנות הבאות הן תקנות דגים טחונים.

<אביגיל סון פלדמן: הזכרנו אותם למעלה במדרג הנמוך, שם שמנו את גודל האריזות.

<אביגיל סון פלדמן: במדרג החמור יש את ההוראות היותר מהותיות לגבי הייצור של דגים טחונים, איזה דגים, באיזה מצב הם צריכים להיות, כל מיני הוראות סניטריות והוראות לגבי ספירת חיידקים ועוד.

<אביגיל סון פלדמן: אם אתם רוצים שאני אפרט יותר, אין בעיה.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: זה בסדר.

<אביגיל סון פלדמן: כמו גירום בשר, איך עושים את הטחינה ומה הטמפרטורה, התנאים וכולי.

<אביגיל סון פלדמן: התקנות של ביצי מאכל במדרג החמור מדברות על מה צריכים להיות המאפיינים של הביצה, באיזו טמפרטורה צריך להחזיק אותה, איך מאחסנים אותה וכולי.

<נעה בן שבת: שימור מצרכי מזון על ידי קרינה.

אלי אלאלוף: מה זה קרינה כאן?

אלי אלאלוף: מה הפרשנות לקרינה?

<שרון גוטמן: לגבי הקרינה.

<שרון גוטמן: מעבירים את המוצר איזשהו תהליך, זה כמו מיקרוגל.

<שרון גוטמן: יש כאן בטח אנשים שיותר בקיאים ממני.

אלי אלאלוף: זאב, מה זה קרינה כאן?

אלי אלאלוף: אתה המומחה.

<זאב פיקובסקי: יש אפשרות בחקיקה הישראלית לשמר מזון באמצעות קרינה.

<זאב פיקובסקי: הקרנה, להקרין, קרינה.

<זאב פיקובסקי: קרינת גמא.

<זאב פיקובסקי: לא בקרינת מיקרוגל.

<זאב פיקובסקי: מיקרוגל זה בסדר, זה חימום, אבל יש קרינה שמאפשרת לשמר מזון כמו חלקי עופות, צמחים מסוימים וכולי שהמחוקק נתן את האפשרות לכך.

אלי אלאלוף: קרינה על ידי מה?

אלי אלאלוף: איזה מכשיר?

<זאב פיקובסקי: מיינן.

<זאב פיקובסקי: מכשיר שיוצר קרינה מייננת.

<אביגיל סון פלדמן: סעיף קטן (2)(א) בתקנות האלה קובע איך מותר להקרין כל סוג מזון.

אלי אלאלוף: סיימנו.

אלי אלאלוף: אפשר לעבור למשהו אחר?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: רצינו ללכת לפי הסדר, אבל בכל זאת נחזור לסעיפי העונשין.

אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה להיות במצב שמ-1 עד איקס גמרנו.

<נעה בן שבת: בסדר.

<נעה בן שבת: אפשר לעשות זאת.

<נעה בן שבת: נחזור לחורים ובדרך נעבור בסעיפים שנפתחו אתמול ברביזיה.

<נעה בן שבת: סעיף המטרה.

<נעה בן שבת: שינוי נוסחי.

<נעה בן שבת: בכל זאת אנחנו רוצים להקריא אותו כדי שאפשר יהיה לשמור, לקרוא ואפשר יהיה לראות שאכן אנחנו לא פספסנו.

<נעה בן שבת: 25.

<נעה בן שבת: מטרה פרק זה נועד להסדיר פיקוח על ייצור מזון, ייבואו ושיווקו כמפורט להלן והכול במגמה לאפשר היצע של מזון בעלויות סבירות לכלל הציבור, תוך שמירה על בריאותו.

<נעה בן שבת: להסדיר את אחריותם של יצרן מזון ויבואן מזון, את הפיקוח על ייצור מזון ועל ייבואו, והכול כדי להבטיח כי המזון מסופק ברמת איכות, תקינות ובטיחות נאותים לציבור ובכלל זה בתנאי ייצור נאותים, המתאימים לאמות המידה שנקבעו בחקיקת המזון.

<נעה בן שבת: להסדיר את אחריותו של משווק מזון וחובותיו בכל שלב משלבי העברת המזון מעת ייצורו, דרך ייבואו ועד מקום המכירה ישירות לצרכן, לפקח על קיומן והכול כדי להבטיח כי המזון הנמכר יוצר בידי גורם המורשה לכך, ואם יובא, שהיבואן בעל תעודת יבואן רשום, וכן כדי להבטיח כי המזון משווק ברמת איכות, תקינות ובטיחות נאותים המתאימים לאמות המידה שנקבעו בחקיקת המזון.

<נעה בן שבת: לקבוע אמות מידה לבטיחות, תקינות ואיכות המזון בישראל, בהתאם למקובל באסדרה במדינות המפותחות, לרבות בתקנים בין-לאומיים מובילים ולפיקוח המבוסס על ניהול סיכונים מקובל בתחום המזון במדינות מפותחות ליישום עקרונות הסדרים כפי שנקבעו בפרק זה.

<נעה בן שבת: הסיפא הזאת היא תוספת חדשה ולא רק שינוי נוסחי.

אלי אלאלוף: לא אמרנו שהמושג הזה של ניהול סיכונים הוא מושג שלא מספיק מבוס?

אלי אלאלוף: מה זה ניהול סיכונים?

אלי אלאלוף: לפי שיטה א', ב', ג'?

אלי אלאלוף: אתמול אפילו מחקנו את זה.

<זמר בלונדהיים: מחקנו את זה בהסדר שם זה לא היה נדרש.

<זמר בלונדהיים: דווקא המונח ניהול סיכונים הוגדר והיו דיונים מהותיים.

אלי אלאלוף: יש הגדרה?

<נעה בן שבת: כן, יש הגדרה.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: נמשיך.

אלי אלאלוף: איך התנגדות.

אלי אלאלוף: עמוד 1, עברנו.

<נעה בן שבת: ""אריזה" – עטיפה או מכל שהמזון נארז בו כולו או חלקו שנותנים לתוכו מזון".

<נעה בן שבת: לגבי טמפרטורה מבוקרת, טמפרטורה מוגדרת – הבהרנו בדיון קודם מה החלוקה שנעשית בין שני הדברים.

<נעה בן שבת: טמפרטורה מבוקרת, מה שנקבע מכוח חקיקת המזון, וטמפרטורה מוגדרת – כל טמפרטורה שנקבעת הוראה לגבי חובה לשמור בטמפרטורה נפרדת.

<נעה בן שבת: בהגדרה ייצור, זה יותר שינוי נוסחי אבל אני רוצה להציג אותו.

<נעה בן שבת: להגדרה ייצור יש לה שני חלקים.

<נעה בן שבת: חלק של הפעולות שנכללות בהגדרה כייצור וחלק של הפעולות שמוחרגות.

<נעה בן שבת: למרות שהן אמורות להיות שם, חלק מהפעולות בחלק הראשון, הן לא נמצאות בחלק השני ומוצע לומר: "פעולה מסוגי הפעולות המפורטות בפסקאות 1 עד 6 והכול בין אם נעשית למטרות מכירה ובין אם לאו ולמעט פעילות חקלאית" וכאן יש לנו את רשימת הפעולות בהן אנחנו עוסקים.

<נעה בן שבת: לעומת זאת, לומר "לעניין הגדרה זאת פעילות חקלאית תהיה כל הפעולות שפורטו כאן לרבות פעולת טיפול בבשר גולמי המתבצעת במפעל לבשר גולמי כהגדרתו בסעיף 204" שזה נושא שהוספנו בדיון האחרון שנגע לנושא הפיקוח הווטרינרי.

<נעה בן שבת: להגדרת מזון ייחודי בעמוד 9.

<נעה בן שבת: ההגדרה מזון ייחודי הועברה לכאן והוספנו גם את ההגדרה: ""מחולל מחלה" – חיידק, נגיף, פטרייה, פריון (PRION), ורעלן או רכיב שלהם, העלול לגרום לליקוי בריאותי בבי אדם".

<רוית ארבל: בסעיף 33 כבר מוגדר מוצר בשר מעובד ויש שם כפילות בין סעיף 33 להגדרות שהוספתם כאן לעניין בשר מעובד.

<רוית ארבל: בסעיף 33, סעיף הבשר, יש כבר הגדרה של מוצר בשר מעובד ולדעתי גם כאן הוספתם.

<נעה בן שבת: הוספנו בשר גולמי.

<נעה בן שבת: קראנו לה פעולת טיפול בבשר גולמי וזאת הגדרה.

<נעה בן שבת: היא באמת מתכתבת עם סעיף 33.

<רוברט סגל: לגבי מחולל מחלה, אני חושב שנכון יותר מקצועית לכתוב חיידק, נגיף, פטרייה, פריון ורעלן או תוצר שלהם ולא רכיב שלהם.

<נעה בן שבת: האמת היא שהעתקנו מחוק הפיקוח על בעלי חיים.

<נעה בן שבת: כיוון שזה משהו יותר מקצועי, אנחנו נברר את זה אחר כך ולא נחזור עם זה לוועדה.

אלי אלאלוף: ברור.

אלי אלאלוף: לבדיקה.

<נעה בן שבת: לגבי הגדרת מכירה, קראנו את הסעיפים השונים.

<נעה בן שבת: ההגדרה ייצוא יצאה מגדר מכירה כי יש הוראות מיוחדות וספציפיות לגבי ייצוא.

<נעה בן שבת: הנושא של מעבדה מוכרת, זה רק עניין ניסוחי.

<נעה בן שבת: אנחנו בסימון מזון.

<נעה בן שבת: הוספנו את המלים "מידע על מזון".

<נעה בן שבת: ההגדרה תהיה כך: ""סימון מזון" – מידע על מזון לרבות ציונו, כינויו, התווייתו או תיאורו בדרך אחרת, ובכלל זה אזהרות, וכן כל דבר מודפס, מצויר או תואר בדרך אחרת והכול בין כשהוא מופיע על מזון, ובין כשהוא צמוד אליו, קשור אליו, ארוז עמו, מופיע על כלי קיבול של המזון או חלק בלתי נפרד מאריזתו".

<נעה בן שבת: זה כדי להדגיש מהו הסימון.

<נעה בן שבת: זה הרי יכול להיות בדרכים שונות, זה יכול להיות בתווית, ויכול להיות בדרך סימון אחרת.

<נעה בן שבת: להגדרת עקיבות.

<נעה בן שבת: אני אחזור עליה כדי שנהיה בטוחים שעברנו עליה.

<נעה בן שבת: ""עקיבות" – היכולת לאתר ולעקוב אחר מזון וחומרי גלם ששימשו לייצורו או חומר אחר המיועד או הצפוי להיות משולב במזון, והכול בכל אחד מהשלבים של הייצור, היבוא או המכירה,, ולרבות היכולת לעקוב אחר בדיקות, מפרטים ואישורים, מגורמים בישראל ומחוץ לישראל ומגורמים אשר החזיקו, אחסנו או הובילו או עיבדו בכל דרך שהיא את חומרי הגלם או המזון".

הוספנו הגדרה: ""פעולות טיפול בבשר גולמי" – מיון, פירוק, פריסה, פילוט, הכשרה, גירום, טחינה ללא תוספת חומרים, שטיפה, חיטוי, צינון והקפאה הנעשות בבשר כהגדרתו בסעיף 33 לאחר המתת בעל החיים, וכן אריזה או סימון הנלווים לפעולות אלה".

הוספנו הגדרה: כאן יש התכתבות עם סעיף 33.

<רוית ארבל: יש הגדרה של עיבוד.

<רוית ארבל: סעיף 33 אומר למעט ניקור, הכשרה, פירוק וכולי.

<רוית ארבל: זה תואם אחד לאחד?

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים באמת לתקן שם, בסעיף 33, את ההגדרה.

<נעה בן שבת: נצטרך לעניין הזה לבקש רביזיה.

<נעה בן שבת: ""קביעת הוראות היצרן" – התנאים שסומנו על גבי המזון או אריזתו על ידי בעל הרישיון או בעל תעודת היבואן הרשום לפי העניין לרבות לעניין אחסון, הובלה וטמפרטורה מוגדרת".

הגדרה חדשה: ""תבלין" – צמח או חלקי צמחים המוספים למזון לשיפור טעמו או ריחו בלבד בין שעברו תהליך של עיבוד פיזיקלי כגון ייבוש ובין שלא עברו ובלבד שלא עברו תהליך של פירוק כימי".

<זאב שמואל פרידמן: לא צריך להוסיף גם מינרלים?

<נעה בן שבת: מינרלים הם לא תבלין.

<נעה בן שבת: הם בתוסף תזונה.

<רוברט סגל: ההגדרה הזאת מתיישבת עם התקן הרלוונטי לתבלינים?

<רוברט סגל: לא היה לנו זמן לבדוק.

<זמר בלונדהיים: נחזור לזה עוד מעט.

<זאב פיקובסקי: אני מתנצל על השאלה אבל זאת שאלה למשרד הבריאות.

<זאב פיקובסקי: היכן יושבים כאן אוריזינים?

<זאב פיקובסקי: הם לא חלקי צמח אבל זה חלק שמופק מצמח והם נחשבים היום כתבלינים.

אלי אלאלוף: נחכה לנציג משרד הבריאות ונחזור לזה.

<נעה בן שבת: אורזינים הם לא תוסף?

<רוברט סגל: הם לא תוסף תזונה.

<רוברט סגל: אלה שמנים שמופקים מצמחים ומשמשים כתבלין.

<נעה בן שבת: למה הם לא תמצית של צמח?

<נעה בן שבת: לא תוצר פירוק של צמח או מיצוי?

<זאב פיקובסקי: פירוק זה משהו אחד וזה משהו אחר.

<זאב פיקובסקי: זה לא קשור בתוספי תזונה.

<זאב פיקובסקי: לחלוטין לא.

<זאב פיקובסקי: זה משמש כתבלין.

אלי אלאלוף: נמצא כאן נציג משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: תחזור על השאלה בבקשה.

<אלי גורדון: אני מתנצל על כך שנעדרתי לכמה דקות.

<זאב פיקובסקי: סליחה על השאלה הישירה.

<זאב פיקובסקי: בתבלין, אורזינים היום נכללים וכאן הם לא נכללים.

<נעה בן שבת: אנחנו חושבים שאולי זה בתוסף תזונה.

<זאב פיקובסקי: לא.

<זאב פיקובסקי: זה לא תוסף תזונה.

<נעה בן שבת: תוסף תזונה כולל גם מיצוי של צמחים.

אלי אלאלוף: אני מציע שתשאירו את זה להתייעצות ביניכם ונשלב את זה בהמשך.

אלי אלאלוף: לא נחזור לטקסט.

<נעה בן שבת: ""תוסף תזונה" – ויטמין, מינרל, חומצת אמינו, צמח או מזון אחר, ולרבות תמצית, מיצוי, רכיב, תוצר פירוק, נגזרת או תערובת של כל אחד מאלה, ואשר דרך צריכתם המקובלת וייעודם הם להשלמת תזונה באמצעות מקור מרוכז שלל רכיבים תזונתיים, למעט אם הוא – תכשיר רשום כפי שנרשם בפנקס התכשירים המתנהל לפי סעיף 47א לפקודת הרוקחים.

<נעה בן שבת: צמח מרפא לפי פקודת הרוקחים, ובלבד שאינו נצרך כמזון שגרתי".

<רז הילמן: ההגדרה של תוספי תזונה, בעצם תיקנו אותה כאן ושינו את המינוח – תכשיר רשום כפי שנרשם.

<רז הילמן: בדיון הקודם זמר לא היה בטוח אם זה באמת אומר חד משמעית שזה כך ואני מבקש שהוא יאמר לפרוטוקול שעכשיו ברור שחד משמעית הכוונה היא שזה אותו מוצר שנרשם כתכשיר, שאותו מוצר עצמו לא יכול להירשם כמוצר תזונה.

<זמר בלונדהיים: באופן נדיר, מאשר את דבריו של רז.

<זמר בלונדהיים: לאחר בירור הנושא, אכן זאת תהיה המשמעות המשפטית להבנתנו.

<נעה בן שבת: ""תנאי ייצור נאותים" – תנאי בקרה, לרבות בקרת איכות ובטיחות, לפי תקנים בין-לאומיים מקובלים שנועדו להבטיח את התקיימותם של התנאים, התקנים או ההוראות המהותיים החלים על ייצור ושיווק המזון, לרבות לפי הוראות ותנאים שהורה היצרן בעניינים אלה".

<רוית ארבל: לא כל כך מבינים את הסיפא שנוספה.

<נעה בן שבת: היה לרבות הוראות היצרן.

<נעה בן שבת: אז הבהרנו שאלה הוראות או תנאים שהורה היצרן בעניינים האלה של בקרה ובקרת איכות.

<נעה בן שבת: זה נוסף כדי לדבר נכון עם ההוראות שנוגעות להבטחת תנאי ייצור נאותים.

<רוית ארבל: זה בסדר.

<רוית ארבל: תודה.

<נעה בן שבת: אדוני, יש עוד הגדרה שעברתי עליה ורציתי שוב לקרוא אותה.

<נעה בן שבת: ""ניהול סיכונים" – ניהול סיכונים מקובל בתחום בטיחות המזון במדינות מפותחות המתייחס לסיכון הנשקף מהמזון".

<נעה בן שבת: חזרנו להגדרה הראשונית שהייתה בלי שינוי.

<נעה בן שבת: אתמול דיברנו על התיקונים שנדרשים בסעיף 27 ויש רביזיה על הסעיף הזה ועכשיו הוא פתוח לדיון.

אלי אלאלוף: יכול להיות בהסכמה מלאה ללא דיון.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: דיברנו על הנושא של אריזת מוצרים, דיברנו על הנושא של פסקת ההתגברות הזאת, יש סימון מזון בנושאים מסוימים וגם מזון ייחודי, גם התקנות הנוספות שהוספו במסגרת הפיקוח הווטרינרי.

<זאב פיקובסקי: אני חושב שתחת ניהול הסיכונים, הכוונה הייתה לניתוח סיכונים אבל כתוב כאן ניהול סיכונים.

<זאב פיקובסקי: בניהול סיכונים יש לנו ריסק מנג'מנט ויש גם ריסק קומיוניקיישן.

<זאב פיקובסקי: זאת לא הייתה הכוונה כאן.

<זאב פיקובסקי: התורה של ניהול סיכונים היא הרבה יותר רחבה.

<נעה בן שבת: אתה מדבר על ההגדרה של ניהול סיכונים?

<זאב פיקובסקי: נכון.

<זאב פיקובסקי: לדעתי כתוב כאן ניתוח סיכונים.

<זאב פיקובסקי: מה שלדעתי כתוב כאן זה ריסק אססמנט ולא ריסק מנג'מנט.

<זאב פיקובסקי: התחום של ניהול סיכונים הוא תחום רחב וזה לא מה שכתוב כאן.

<אלי גורדון: כאן הכוונה אל ל-אססמנט וגם ל-מנג'מנט.

<זאב פיקובסקי: אסממנט נכנס בתוך ה-מנג'מנט.

<אלי גורדון: זה מה שאני אומר.

<אלי גורדון: גם אססמנט וגם מנג'מנט.

אלי אלאלוף: מנג'מנט כולל אססמנט?

<אלי גורדון: כן.

אלי אלאלוף: אם כן, בואו נכתוב מנג'מנט.

<נעה בן שבת: זה ניהול סיכונים, כולל את הניתוח, את ההערכה.

<אלי גורדון: כן.

<זאב פיקובסקי: גם התקשורת.

<זאב פיקובסקי: גם תקשורת נחשבת ניהול סיכונים.

אלי אלאלוף: פעולה שכוללת פעולות שונות.

<נעה בן שבת: בסדר.

<נעה בן שבת: אנחנו נשארים במונח הזה.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, הכותרת של הסעיף כוללת לשם הבטחת תקינות המזון ואיכותו, אבל זה לא בא לידי ביטוי בסעיף עצמו.

<רוית ארבל: סעיף 27.

<זאב שמואל פרידמן: סעיף 27 מדבר רק על המצבים של סכנה לבריאות הציבור או למניעת סכנה לבריאות הציבור.

<זאב שמואל פרידמן: הכותרת של הסעיף כוללת גם הבטחת תקינות המזון ואיכותו.

<זאב שמואל פרידמן: הסיפא של הכותרת לא בסעיף עצמו ואני חושב שהיה ראוי שזה כן יימצא שם .

<זאב שמואל פרידמן: זה לא רק לשמירת הבטיחות אלא גם לאיכות ותקינות של המזון.

<נעה בן שבת: תראה שסעיף קטן (א) עוסק במניעת סכנה לבריאות הציבור וסעיף קטן (ב) אומר הבטחת ובטיחות המזון, איכותו ותקינותו.

<נעה בן שבת: אני חושבת שכותרת השוליים כן עונה.

<רוית ארבל: סעיף (א) מתייחס רק לבריאות וסעיף (ב) מדבר על הבטחה.

<נעה בן שבת: סעיף 33.

<נעה בן שבת: יש רביזיה של חברת הכנסת מיכאלי לגבי סעיף קטן (ד)(1) ואני מציעה שנקיים דיון מחדש על הסעיף הזה.

<נעה בן שבת: צריך יהיה להצביע עליו מחדש.

אלי אלאלוף: אחר כך נצביע, אבל בואו נדון בו.

<נעה בן שבת: אולי נשמע גם מה היו תוצאות הפגישה שלכם.

אלי אלאלוף: ברוך הבא, חבר הכנסת איציק שמולי.

איציק שמולי: מצטער על האיחור.

<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, לבקשתך והנחייתך נפגשנו אתמול עם נציגי התעשייה שהגיעו לכאן.

<אלי גורדון: ישבנו עם הנציגים שביקשו לדון מחדש והצביעו על השלכות הגדרה מסוג זה.

<אלי גורדון: הבנו מהם שלמעשה המטרה של הסעיף כמו שהוא מוגדר באה לתת מענה לכל הצדדים, גם לטענות שנטענו כאן בדיון בתחום של הטעיית הציבור וכולי.

<אלי גורדון: לכן אנחנו מבקשים להשאיר את הסעיף ללא שינוי.

<נעה בן שבת: אדוני, בכל מקרה אנחנו נצטרך לקבוע מועד לדיון ברביזיה של חברת הכנסת מיכאלי ואנחנו גם נבקש לתקן את ההגדרה.

אלי אלאלוף: הרביזיה חייבת להיות בנוכחותה?

<נעה בן שבת: לפחות חייבים להודיע לה עליה חצי שעה מראש.

<נעה בן שבת: אם אדוני יסכים גם לבקש רביזיה לגבי הנושא של העיבוד.

אלי אלאלוף: אני מסכים לכל הרביזיות.

אלי אלאלוף: אפילו לא צריך להצביע.

אלי אלאלוף: אני בעד לעשות רביזיה.

אלי אלאלוף: אם חבר כנסת מתעניין, בואו נעשה דיון על הרביזיה.

אלי אלאלוף: הצבעה היא משהו אחר.

<נעה בן שבת: יש עוד עניין של סעיף (ה)(2).

<נעה בן שבת: פתרנו כאן איזשהו חשש שהיה למר אהוד פלג לגבי הנושא של האם המים ייחשבו חומר או לא ייחשבו חומר.

<נעה בן שבת: התייעצנו שוב עם הממונה על הנוסח אצלנו וגם עמדתה הייתה שאנחנו לא יכולים לכתוב דבר כזה, חומר שהוא מים שזה הפתרון שהצענו.

אלי אלאלוף: היא נתנה נוסח?

<נעה בן שבת: היא הציעה לחזור לנוסח.

<נעה בן שבת: היא אומרת שאין ספק שמים הם חומר ולכן ההבהרה הזאת מיותרת.

<נעה בן שבת: לכן גם בסעיף הזה אנחנו רוצים לבקש שיתקיים דיון מחדש.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מיכל בירן.

אלי אלאלוף: אתם מסכימים שנאשר את הרביזיה של חברת הכנסת מרב מיכאלי?

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים קודם כל לקבוע לדיון.

<נעה בן שבת: נבקש ממנהלת הוועדה.

אלי אלאלוף: תודיעו שיהיה דיון בכל הרביזיות.

<נעה בן שבת: גם ברביזיה לגבי סעיף קטן (ד)(1), גם בהגדרה עיבוד שבסעיף קטן (א) וגם בסעיף (ה)(2).

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אנחנו נודיע שנדון ברביזיות ואחרי ההודעה נדון בכל הרביזיות.

אלי אלאלוף: אני בטוח שתסכימו ולא תהיה התנגדות לדון ברביזיות של החברים שלכם ובמקרה כאן הם גם חברים שלי.

אלי אלאלוף: תודיעו ואז נוכל לדון כדי להמשיך הלאה.

מיכל בירן: על מה התבקשה רביזיה?

<נעה בן שבת: אני לא יודעת.

<נעה בן שבת: על סעיף (ד)(1) שקובע שבשר מופשר צריך לארוז באריזה ארוזה מראש עם סימון שזה בשר מופשר.

אלי אלאלוף: גם דיון קצר הוא דיון.

<נעה בן שבת: סעיף 36 קבע שמשווק יחזיק מזון בהתאם להוראות יצרן המזון.

<נעה בן שבת: אנחנו מציעים לקבוע הוראה כללית שנוגעת לכל העוסקים במזון שהם צריכים לפעול, להחזיק את המזון בהתאם להוראות יצרן על מזון בסעיף 183 ולכן גם הסעיף הזה טעון תיקון והוא בין הסעיפים שתהיה עליהם רביזיה.

<רז הילמן: אתם רוצים שנדבר עכשיו על הנושא של הבשר הקפוא?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף עצמו.

<נעה בן שבת: אנחנו מחכים לרביזיה.

אלי אלאלוף: אני חוזר על הרעיון שהוא לנסות לרוץ בלי להשאיר חור כלשהו.

<נעה בן שבת: יפתחו את זה לדיון מחדש ואז נדון בזה.

<נעה בן שבת: אדוני, בקשה שלך לדון מחדש בסעיפים האלה עליהם דיברנו עכשיו.

<נעה בן שבת: סעיף 37 נפתח לדיון מחדש והתחלנו לדון בו אתמול.

<נעה בן שבת: שמענו את הטענה של היצרנים שהם חושבים שעכשיו דווקא מחמירים אתם בגלל שקודם הייתה אפשרות לתת היתר ספציפי של מנהל שירות המזון לעשות שימוש במזון מסוים ולייעוד שקבע.

<רוברט סגל: כאשר מדובר ספציפית דווקא על יצרנים קטנים.

<רוברט סגל: צריך להדגיש את זה כי לגדולים יש את המערכות.

<אלי גורדון: אני אחזור על הטענה שהייתה.

<אלי גורדון: למעשה עצם המחיקה של סעיף (ב) - - -

<נעה בן שבת: אתם רוצים שנקריא קודם את ההצעה המתוקנת של הסעיף?

אלי אלאלוף: כן.

<נעה בן שבת: 37.

<נעה בן שבת: תאריך אחרון לשימוש או המומלץ לשימוש לא ימכור משווק ולא ייבא יבואן מזון שהתאריך האחרון לשימוש בו או שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו, כפי שקבע יצרן המזון חלף.

<נעה בן שבת: לא יעשה יצרן שימוש במזון שהתאריך האחרון לשימוש בו, כפי שקבע יצרן המזון האמור, חלף.

<נעה בן שבת: בעל רישיון יצרן רשאי לעשות שימוש בתהליך ייצור בחומר גלם שאינו מזון רגיש ואינו מזון ייעודי ושהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו עבר, אם התקיימו ביצרן כל אלה: בידיו אישור מגוף המנוי בסעיף 68(1) או (2) המעיד כי ייצור המזון במפעל שלו נעשה בהתאם לתקנים בין-לאומיים מקובלים שפרסם מנהל שירות המזון כאמור באותו סעיף.

<נעה בן שבת: קיבל את אישורו בכתב של יצרן חומר הגלם להארכת התאריך האחרון המומלץ לשימוש, ובלבד שהאישור ניתן לפני אותו תאריך.

<נעה בן שבת: יש לו נוהל להארכת חיי מדף, להנחת דעתו מנהל שירות המזון, ככל שאין נוהל כאמור במסגרת מערכת כאמור בפסקה (1).

<נעה בן שבת: כאן קיבלנו הערה מהמחלקה הפלילית, אבל אני אמשיך לקרוא ואחר כך נחזור לזה.

<נעה בן שבת: הוא שומר אתה אישורים הנדרשים לפי סעיף קטן (א) כל עוד המזון המיוצר לא הועבר לאחר.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), לא יראו באחסנה או בהובלה של מזון שהתאריך האחרון לשימוש בו או שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו, עבר, הפרה של הוראות סעיף זה, אם המזון כאמור מאוחסן במחסן או באמצעי ההובלה, בנפרד מיתר המזון, ומסומן באופן ברור ובולט כי אינו מיועד למכירה אלא להשמדה או להחזרה ליצרן או ליבואן, לפי העניין.

<נעה בן שבת: השר רשאי, באיור הוועדה, לקבוע תנאים לעניין שימוש במזון שחלף התאריך האחרון המומלץ לשימוש בו, או מכירתו, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות לגבי סוגי מזון שונים ולגבי עוסקים שונים במזון.

אלי אלאלוף: יש לכם אפשרות להתייחס לכל סעיף 37 מ-(א) עד (ה).

<רוית ארבל: דנו רבות בסעיף הזה וכפי שביקשנו, נערכו בו שינויים.

<רוית ארבל: לבקשתנו הוסף סעיף קטן (ג).

<רוית ארבל: אבל אחרי שסוכם כל המנגנון, נמחקה הסיפא של סעיף קטן (ב) שאמרה שבכל מקרה יש אפשרות לפנות למנהל שירות המזון ולבקש אישור.

<רוית ארבל: במקום זה, החליפו את זה באיזשהו מנגנון של קביעת הנחיות או תקנות.

<אלי גורדון: אני רוצה להבהיר נקודה אחת.

<אלי גורדון: סעיף (ב) דיבר על כל סוגי מזונות לרבות מזון רגיש לקלקול מיקרוביאלי ולא עשה הפרדה.

<אלי גורדון: אנחנו לא רוצים להשאיר את הסעיף כפי שהוא.

<רוית ארבל: אולי אפשר להוסיף ב-(ג).

<אלי גורדון: אפשר.

<אלי גורדון: מבחינתי אין התנגדות שנוסיף ב-(ג) ונאמר שבמקרה של היעדר מערכות כאלה, רק לאחר אישור המנהל הוא יוכל.

<אלי גורדון: הטענה של התעשייה היא שחומר גלם, למעשה אפשרנו לתעשייה גדולה שיש לה מערכות לעבוד ברמה של פרה-רולינג עצמי.

<אלי גורדון: לעומת זאת, הטענה שלהם היא שיש תעשייה שאין לה מערכות הבטחת איכות וכולי.

<אלי גורדון: מכיוון ש-(ב) אפשר בצורה של מנגנון בכל זאת לעשות יישור לחומרי גלם לתעשייה שאין ברשותה מערכות הבטחת איכות, הם מבקשים לשמר את אותו המנגנון של חומר גלם שמומלץ לשימוש בלבד.

<רוית ארבל: גם אם הוא לא רגיש.

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: רק לא רגיש.

<רוית ארבל: מה שהוא מבקש ברמת הניסוח, אני אפשט את זה, שבסוף סעיף (ג) יהיה כתוב אם התקיימו אחד מאלה במקום כל אלה ואז (1) יהיה כל אחד עד ארבע, והשני יהיה שקיבל אישור ממנהל שירות המזון.

<זמר בלונדהיים: בדיוק.

<זמר בלונדהיים: ב-(ג) יש שתי אפשרויות.

איציק שמולי: מה עם מזון ייעודי?

<רוית ארבל: מזון ייעודי לא כלול.

<רוית ארבל: אפילו אי אפשר לקבל אישור.

איציק שמולי: כלומר, רגיש וייעודי זה מחוץ לעניין.

<אלי גורדון: מחוץ למשחק.

אלי אלאלוף: התיקון מקובל?

<רוית ארבל: אם התקיימו ביצרן כל אלה יהיה כתוב אם התקיימו ביצרן אחד מאלה.

אלי אלאלוף: נאשר את התיקון.

<רוית ארבל: אז יהיה סעיף (1), (2), (3), (4).

<נעה בן שבת: זאת אומרת, או שבידיו אישור או שהוא קיבל אישור בכתב של יצרן המזון.

אלי אלאלוף: למרות שדיברתם ביניכם, מאשרים את התיקון המומלץ?

<אלי גורדון: קודם כל, אנחנו מתנצלים אבל מכיוון שהקשבנו לעצמנו בעיקר, לא הצלחנו לשמוע את ההצעה.

<אלי גורדון: מה ההצעה?

<רוית ארבל: אני רק עזרתי לה לנסח.

אלי אלאלוף: תחזרי על ההצעה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הרישא.

<נעה בן שבת: מזון שהוא לא רגיש, לא מזון ייעודי.

<רוית ארבל: כרגע כתוב אם התקיימו כל אלה ויש רשימה של (1) עד (4).

אלי אלאלוף: אני מבקש, תתייחסו להערה.

אלי אלאלוף: אחר כך אני אתן לכם זמן להתייעצות.

<נעה בן שבת: לא יכול להיות שזה רק שומר את האישורים למשל.

<רוית ארבל: לא.

<רוית ארבל: תהיי אתי רגע.

<רוית ארבל: כרגע הדרישה היא שיתקיים (1) עד (4) כולל.

<רוית ארבל: זה יישאר.

<רוית ארבל: זאת אופציה אחת.

<רוית ארבל: האופציה השנייה, בלוק אחר, שזה קיבל אישור.

<רוית ארבל: או שהתקיימו כל אלה (1) עד (4), או שקיבל אישור.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים ומשרד הבריאות, מקובל?

<אלי גורדון: ברשותכם, מכיוון שיש לנו יום לימודים ארוך כהגדרתך אדוני היושב ראש, באופן עקרוני זה מקובל אבל אנחנו צריכים לבדוק איך זה משתלב.

אלי אלאלוף: תרשמו שנחזור לזה.

<אלי גורדון: בשעות הקרובות ניתן תשובה.

<נעה בן שבת: אני חייבת להגיד לחברי הכנסת שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש כאן והשימוש של היצרן, הספקה הזאת הוסרה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, כן יש כאן הקלה בנוסח שבפנינו.

<רוית ארבל: כבר אין איסור.

<נעה בן שבת: אין איסור.

<נעה בן שבת: בשימוש במזון אין את האיסור לגבי המזון שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו עבר.

<נעה בן שבת: יש רק לגבי התאריך האחרון לשימוש של היצרן.

איציק שמולי: לא הבנתי.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (א) אומר שאסור למשווק לשווק וליבואן לייבא מזון שהתאריך המומלץ לשימוש בו עבר או שגם התאריך פג תוקף.

<נעה בן שבת: זה אסור.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא לא יהיה על המדפים.

<נעה בן שבת: השאלה מה עושים עם היצרן.

<נעה בן שבת: ליצרן נשאר איזשהו מזון שאם הוא פג תוקף, אי אפשר לעשות בו שימוש.

<נעה בן שבת: אם רק חלף התאריך המומלץ לשימוש בו, לכאורה יש לנו כאן איזושהי הקלה.

<נעה בן שבת: אפשר יהיה לעשות שימוש בו אבל בתנאים כלשהם.

<שרון גוטמן: ליצרן או לבעל הרישיון?

<אלי גורדון: ליצרן.

<רוית ארבל: נמחקו המלים האלה.

<רוית ארבל: לא משום מה.

<נעה בן שבת: אתם רוצים בכל זאת שזה יהיה באישורכם.

<נעה בן שבת: אלי, אני מבינה שאתם רוצים שזה יהיה באישורכם, שלא כל יצרן יוכל לעשות בזה שימוש.

<אלי גורדון: כן.

<נעה בן שבת: באישור המנהל.

<נעה בן שבת: אנחנו נעשה את התוספת.

אלי אלאלוף: אם יש הערה בעקבות מה שתוקן, נדון במהלך היום.

אלי אלאלוף: תסכמו ביניכם.

<נעה בן שבת: אני חושבת שכבר סיכמנו.

<נעה בן שבת: אני חושבת שעכשיו הדברים מסודרים.

<נעה בן שבת: אנחנו נגיד: (ב) לא יעשה יצרן שימוש במזון שהתאריך האחרון לשימוש בו כפי שקבע יצרן המזון האמור, חלף.

<נעה בן שבת: (ג) בעל רישיון יצרן רשאי לעשות שימוש בתהליך ייצור בחומר גלם שאינו מזון רגיש ואינו מזון ייעודי ושהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו, אם הוא קיבל אישור ממנהל שירות המזון או אם התקיימו ביצרן כל אלה.

<נעה בן שבת: כאן יבואו פסקאות (1) עד (4).

אלי אלאלוף: עכשיו זה באמת יותר ברור.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול דווקא את משרד הבריאות, ברשותך.

<זאב שמואל פרידמן: נוצר כאן מצב שבו יש לנו נורמה שאוסרת על שימוש בחומר גלם שהתאריך האחרון לשימוש בו חלף ומצד שני יש מנגנון שבאופן עצמי בית העסק יכול לפנות ליצרן ואם יש לו את ה-GMP ואת כל התנאים, הוא יכול להשתמש בחומרים פגי תוקף.

אלי אלאלוף: באישור.

<זאב שמואל פרידמן: הוא לא צריך אישור.

<זאב שמואל פרידמן: אם יש לו את כל התנאים מ-(1) עד (4), הוא לא זקוק לאישור.

<זאב שמואל פרידמן: למעשה נוצר מצב שבאופן עקבי ושיטתי יכול עסק קבוע, באופן קבוע, להזמין חומרים שהתאריך האחרון שלהם פג, אם היצרן נותן את האישור לכך והוא מקיים את הדרישות הללו.

<זאב שמואל פרידמן: האם לזאת הייתה הכוונה או לא? אין כאן הגבלה של כמות.

<זאב שמואל פרידמן: זאת אומרת, יש איסור ויש היתר שהוא לא מוגבל בכלום.

<זמר בלונדהיים: לא, זה לא נכון.

<זמר בלונדהיים: כתוב שהוא צריך לקבל את אישור היצרן לפני שהתאריך עבר.

<זאב שמואל פרידמן: זה בסדר.

<זאב שמואל פרידמן: זה נכון.

<זאב שמואל פרידמן: אני מתכוון שעל בסיס קבוע ושיטתי אני יכול לפנות לספק שלי ולומר לו שימכור לי במחיר יותר זול את כל החומרים שבאופן קבוע מגיעים לקצה גבול, אם הוא מוכן להאריך אותם, ואז אני תמיד משתמש, באופן קבוע ושיטתי, באיזה מין רף של מוצרים.

<זמר בלונדהיים: אבל אין כאן בעיה.

<זמר בלונדהיים: הרי כל הבעיה היא שהתאריך - - -

<זאב שמואל פרידמן: לכן שאלתי את משרד הבריאות ולא את משרד המשפטים כי מבחינת משרד המשפטים, אני מבין.

<זאב שמואל פרידמן: תאמין לי שהבנתי.

<זאב שמואל פרידמן: אני רק חושב שנדמה לי שלקבוע משהוא שהוא באופן גורף, עלול להפוך אותנו למקום שבו זאת פרצה.

<זאב שמואל פרידמן: אם אלי חי עם זה בשלום וחושב שהחומרים הם תקינים וזה בסדר גמור שבאופן שיטתי זה יהיה, ניחא.

<זאב שמואל פרידמן: אבל אם לא, אני חושב שצריך לתת את הדעת על כך.

<אלי גורדון: אני חושב שכל החברים היו שותפים לדיונים האלה, גם אתמול וגם במהלך השבועות האחרונים.

<אלי גורדון: אין כוונה שמישהו יעשה את זה.

<אלי גורדון: הכוונה היא לא כזאת.

<אלי גורדון: מבחינתנו לא זה מה שאנחנו רוצים, שיצרן יתחיל להזמין לא פגי תוקף כפי שהגדרת אלא מוצרים שהתאריך המומלץ לשימוש שלהם חלף.

<זאב שמואל פרידמן: אבל זה לא סגור בסעיף.

<אלי גורדון: כל המנגנון בנוי בצורה כזאת שלייצר אסור.

<אלי גורדון: נאמר כאן יותר מפעם אחת שיש נישה או פינה ועל אף שזאת פינה, בכל זאת נתנו לזה הסבר כדי שלא ליצור חוסר לגיטימיות ברמה של חומרי גלם שחבל מצד אחד לא להשתמש בהם ומצד שני יש אילוץ לוגיסטי כזה או אחר.

אלי אלאלוף: תרשה לי, היות ובמקרה אני חושב שהבנתי.

אלי אלאלוף: כאן אנחנו כאילו מזמינים שיטה חדשה של הזמנת מוצרים שתקופת השימוש בהם כמעט בסוף.

אלי אלאלוף: אני ממליץ שאישור חריג כזה, תיתן רשות המזון ולא יינתן לאותו מפעל יותר מפעמיים בשנה למשל.

אלי אלאלוף: אז יצטרך המפעל לחשוב אם כדאי לו לייבא דבר שהוא פג תוקף.

<אלי גורדון: לא זאת הכוונה.

<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אין בעיה ואפשר בהחלט לעשות הסדר מסוג זה אבל לא זאת הכוונה, שהוא ייבא.

<אלי גורדון: כל הסוגיה היא שסחורה נמצאת אצלו.

אלי אלאלוף: גם אם זה נמצא, רשות המזון יכולה לתת לא אישור חריג כזה יותר מפעמיים בשנה כי זה אישור חריג.

אלי אלאלוף: לא לתת את זה פתוח לכל השנה, כי זה הופך לשיטה ואני מסכים עם החברים.

<רוית ארבל: אפשר לכתוב מנימוקים מיוחדים.

<רוית ארבל: אני לא חושבת שיש בעיה.

<נעה בן שבת: מה מנימוקים מיוחדים, הגבלה של פעמיים בשנה?

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: בנימוקים מיוחדים, זאת אומרת שלא יהפוך להיות שיטה.

<נעה בן שבת: זה האישור שלך, אבל אם יש לו מערכת בקרת איכות?

אלי אלאלוף: הוא ייתן לך נימוקים מיוחדים בכל קבלת סחורה.

אלי אלאלוף: לשם מה?

אלי אלאלוף: אני הייתי ממליץ לא יותר מפעמיים בשנה יקבל אישור לדבר כזה.

<זמר בלונדהיים: אני לא בטוח שאני מבין את הכוונה.

<זמר בלונדהיים: תאריך המזון המומלץ לשימוש, בכל העולם יש ביקורת על השימוש בו.

<זמר בלונדהיים: הרי היינו יכולים להיות בעולם שהוא לא קיים.

<זמר בלונדהיים: היצרן הרי קובע את התאריך התפוגה, כך שהוא היה יכול מראש לקבוע שמותר בעוד חודשיים ואז לא הייתה לנו בעיה בעולם הזה.

<זמר בלונדהיים: למה בגלל שיש את ההטעיה של תאריך מומלץ לשימוש כאשר בכל העולם יש ספרות על זה שהוא יוצר הטעיה מובנית, אין, זה לא קשור לבטיחות.

<זמר בלונדהיים: אותו יצרן שאנחנו סומכים עליו לקבוע את תאריך התפוגה מראש, הוא אומר שאין בעיה, אפשר להשתמש בדבר הזה עוד חודש.

<זמר בלונדהיים: אם לא היה את העולם המומלץ לשימוש, לא הייתה לנו בעיה.

אלי אלאלוף: יש בעיה לקבוע את השיטתיות בעסק.

<זמר בלונדהיים: בשיטתיות הזאת אין בעיה.

<נעה בן שבת: אנחנו אולי צריכים להחזיר את האיסור.

<זמר בלונדהיים: אני לא בטוח שאנחנו יכולים.

<זמר בלונדהיים: שוב, כל פלאפל וכל מסעדה קטנה קונה שמן ומשתמשת בו שבוע-שבועיים אחרי השימוש כמו שכל אחד מאתנו עושה בבית.

<זמר בלונדהיים: אנחנו הופכים את זה לאיסור פלילי.

איציק שמולי: אני בעוונותיי מכור לחטיפי אנרגיה.

איציק שמולי: אתה יודע מה זה לאכול חטיף אנרגיה שעוד שבועיים פג התוקף?

איציק שמולי: אני הייתי באיזו רשת ליד הבית וחשבתי שאולי התבלבלו, מכרו קופסה שעולה 17 שקלים בשישה שקלים.

איציק שמולי: הגעתי לקופה כאילו השתגעתי, פתחתי את החבילה הראשונה ואני אומר לך שקניתי חתול בשק.

אלי אלאלוף: תיזהר לא לדבר היום על החתולים.

איציק שמולי: אמנם אין כאן עניין של בטיחות אבל מי שנתן פעם ביס בחטיף אנרגיה שעוד שבוע פג תוקפו, אני אומר לך שזה כמו עוגת ארבע, אתה אוכל וארבע דופקים לך על הגב כדי שלא תיחנק.

<זמר בלונדהיים: אני לחלוטין מקבל את זה, אבל אין לנו איסור למכור משהו באיכות לא גבוהה, אלא אנחנו סומכים על השוק שיעשה את שלו.

<זמר בלונדהיים: אם המוצרים שלך לא יהיו באיכות טובה, אני יותר לא אקנה אותם.

אלי אלאלוף: מי שקונה, אלה תמיד החלשים.

<זמר בלונדהיים: אין לי בעיה להגביל את זה.

<זאב פיקובסקי: אני רוצה להסביר וגם למחות על הגישה מול התעשייה כאילו האנשים בה רמאים, שקרנים ונקודת המוצא כלפיה שהיא עבריינית וצריך לתפוס אותה.

<זאב פיקובסקי: חבל.

<זאב פיקובסקי: אם קצת הגזמתי, אני חוזר בי בחלק מהדברים.

אלי אלאלוף: לא התכוונו לכך.

<זאב פיקובסקי: אני אומר לכם איך הדברים נעשים בתעשייה המסודרת.

<זאב פיקובסקי: מזמינים חומר גלם שנכנס למחסן והוא נכנס מיד לרישום עם תאריך אחרון לשימוש ועם כל מה שצריך.

<זאב פיקובסקי: אף אחד לא מזמין מלאים כי מלאי עולה כסף.

<זאב פיקובסקי: אם נשארים תקועים עם אחוז, שניים, שלושה אחוזים, זה באמת ספורדי ולא כשיטה, יהיה אפשר להאריך את חיי המדף של אותו חומר לא רגיש, חומר גלם לא רגיש, לעוד זמן נוסף.

<זאב פיקובסקי: אני באמת מזמין את זאב שיבוא פעם ויראה איך הדברים נעשים ואז רמת החשדות קצת תקטן.

<זאב פיקובסקי: קצת אמון גם בנו.

איציק שמולי: אתם תהיו מוכנים שבתמורה לעניין הזה כן יהיה פרסום באתר של רשות המזון לגבי הזיהוי של החברות?

<זאב פיקובסקי: לגבי מה?

<זאב פיקובסקי: זה לא פג תוקף.

<זאב פיקובסקי: לא מדובר על פג תוקף אלא הוא יכול להשתמש גם אחרי.

<נעה בן שבת: אני רוצה להציע שאנחנו כן נקבע כאן בתחילת סעיף קטן (ג) שיצרן לא יעשה שימוש במזון שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו, וההוראה הזאת לא תהיה פלילית כדי לתת משמעות אחר כך להמשך בו אנחנו אומרים שאולם הוא רשאי אם הוא קיבל את אישור מנהל שירות המזון או שהוא עומד בתנאים של מערכת בקרת איכות.

אלי אלאלוף: מה אומר משרד המשפטים.

<אביגיל סון פלדמן: חיכיתי שתחליטו מה יהיה כתוב בסעיף כדי להבין מה המשמעויות הפליליות.

<אביגיל סון פלדמן: בעצם, אם אני מבינה נכון, זה גם ישליך על ניסוח של עונשין.

<אביגיל סון פלדמן: ייבוא ושיווק אסורים גם לגבי התאריך האחרון המומלץ אבל ייצור אסור פלילית רק לגבי תאריך אחרון.

<נעה בן שבת: נכון.

<קריאה: פג תוקף.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: פג תוקף.

<אלי גורדון: לשימוש עד.

<אביגיל סון פלדמן: לא יהיה לינקג' בין (ג) ל-(ב).

<נעה בן שבת: נכון.

<רוברט סגל: רציתי להבין מה קורה בסוף.

<נעה בן שבת: מוצע לומר בלי "על אף".

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב) כרגע אין איסור כי הורדנו את המלים "או שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו עבר".

<נעה בן שבת: לכאורה לכן אין גם איסור.

<נעה בן שבת: זה אפילו לא ברמת נורמה, לא קבוע, ואז גם לא ברור למה אומר סעיף (ג) שאנחנו יכולים להרשות את זה בתנאים המסוימים האלה.

<נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים ש"יצרן לא יעשה שימוש במזון שהתאריך האחרון המומלץ לשימוש בו חלף אלא אם כן זה חומר גלם שהוא לא מזון רגיש ולא מזון ייעודי ושהתאריך האחרון כך ושהתקיימו זה וזה".

<קריאה: ואז (ג) הוא לא פלילי.

<זמר בלונדהיים: זה לא העניין של פלילי.

<זמר בלונדהיים: אנחנו כל הזמן מדברים על העסקים הקטנים.

<זמר בלונדהיים: גם בלי הפללה.

<זמר בלונדהיים: מה שאנחנו קובעים עכשיו, זה אומר שכל מסעדה קטנה עוברת על ההוראות של החוק הזה והיא חשופה לתביעות.

<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שאנחנו יכולים לעשות את זה.

<נעה בן שבת: המסעדה הקטנה לא תהיה חשופה לתביעה ייצוגית.

<זמר בלונדהיים: לא אמרתי ייצוגית.

<זמר בלונדהיים: בכוונה לא השתמשתי במילה ייצוגית.

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים לזכור שיש אפשרות שהשר באישור הוועדה יקבע תנאים לעניין שימוש במזון.

<זמר בלונדהיים: אין בעיה, אבל עד אז - אנחנו הרי יודעים שאלה לא יהיו התקנות הראשונות שייקבעו כי יש הרבה תקנות שנדרשות לכניסת הרפורמה לתוקף – הם עושים דברים שכולנו עושים בבית שהם בסדר ואין שום הסבר רציונאלי למה זה אסור מבחינת בטיחות מזון.

<נעה בן שבת: כי הם מתפרנסים מזה.

<נעה בן שבת: זה מזון שמגיע להרבה גורמים.

<זמר בלונדהיים: אני רק אחדד את הכוונה.

<זמר בלונדהיים: שימוש במזון מומלץ לאחר השימוש, זה לא אומר שמותר להשתמש בו בכל שלב ושזה יהיה סביר ושאין הסדרה בעניין הזה.

<זמר בלונדהיים: יש את הדין הכללי ויש את פקודת הנזיקין ורשלנות, ומי שהתרשל כי בשמן כבר צפים דברים והוא שם אותו בפלאפל, הוא לא מוגן.

<נעה בן שבת: הוא לא יודע מה הסטנדרט הסביר.

<נעה בן שבת: הוא לא יודע מה הסטנדרט כי הורדת את הסטנדרט.

<זמר בלונדהיים: אין בעיה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו קובעים את זה באופן גורף לכיוון השני.

<נופר טל: אני חושבת שהרציונל הלך לאיבוד.

<נופר טל: בסופו של דבר דיברנו גם על העניין של סימון תאריך פג תוקף על מוצר או מומלץ, דיברנו על זה שבארצות הברית למשל אין בכלל סימון כזה.

<נופר טל: אלי אמר – וזה עושה שכל – שצריך לסמן על מוצרים את התאריך המומלץ האחרון לשיווק או לשימוש בגלל שזאת בעצם תעודת הביטוח של אותו יצרן או יבואן כלפי הצרכן.

<אלי גורדון: לא השתמשתי במונח של תעודת ביטוח, אבל בסדר.

<נופר טל: בסדר, לא תעודת ביטוח, אבל זאת בעצם האחריות של היצרן והיבואן ואחרי התאריך הזה היצרן והיבואן אינם אחראים יותר כלפי הלקוח הסופי.

<נופר טל: כאן היצרן או הספק בעצם נותנים אחריות ללקוח הסופי, אחריות משלהם.

<נופר טל: זאת אומרת, הלקוח הסופי לעולם לא נשאר חשוף.

<נופר טל: אני מדברת על תהליכי ייצור.

<נופר טל: אני חושבת שאין טעם לשנות את מה שהסכמנו עליו עוד קודם כי למעשה יש לך את הביטוח.

<רוית ארבל: זמר רוצה לתת יותר.

<נופר טל: הוא רוצה לשנות.

<נופר טל: נכון.

<רוית ארבל: הוא רוצה לתת יותר מזה ויכול להיות שזה עדיף.

<נופר טל: אני חושבת שהאיסור הזה הוא לא נכון, שוב, כי אותו יצרן או יבואן ממילא נותנים את האחריות לצרכן הסופי.

<נופר טל: מה זה משנה באיזה חומר הוא משתמש?

<נופר טל: אני אתכם.

<רוית ארבל: אומר זמר שאי אפשר לאסור.

<נופר טל: אני מסכימה עם זמר.

<רוית ארבל: זה לא שאסור להשתמש במומלץ ליצרן כחומר גלם.

<רוית ארבל: כל סעיף (ג) צריך להתבטל כי הן צודקות בכך שזה לא יכול לדור בכפיפה אחת, הנוסח קיים.

<רוית ארבל: אנחנו בעד שכל סעיף (ג) יימחק ואנחנו נחליט מתי אנחנו משתמשים במומלץ ומתי לא.

<נופר טל: בתשובה לחבר הכנסת שמולי לעניין תאריך פג תוקף.

<נופר טל: אין כאן את העניין של הלקוח הסופי.

<נופר טל: אנחנו לא יוצרים משהו שהוא בעל מהות כלפי הצרכן הסופי.

אלי אלאלוף: אני רוצה לשמוע בפעם האחרונה את משרד המשפטים.

<זמר בלונדהיים: אני חושב שאולי כדאי לשים את זה בצד ולתת לנו בהפסקת צהרים לעשות כאן שיח.

<זמר בלונדהיים: אני חושב שפרק ב' שאוסר השימוש במזון מקולקל וכל מיני דברים מהותיים לגבי המזון, נותן לנו כיסוי לדבר הזה.

<זמר בלונדהיים: צריך להבין שהמצב היום בדין הקיים הוא שאין איסור.

<זמר בלונדהיים: לכן זה שינוי של מצב קיים.

<זמר בלונדהיים: כאשר משנים מצב קיים, צריך לוודא שהשוק ערוך לשינוי וצריך לעשות את זה בעדינות.

<זמר בלונדהיים: אני מציע שתתנו לנו לעשות עוד סשן פנימי ואחרי ארוחת הצהרים – אחרי שכולנו נאכל מזון שהוא לפני המומלץ לשימוש – נחזור לזה.

אלי אלאלוף: ההצעה מתקבלת.

<נעה בן שבת: אתמול אושר דיון מחדש בסעיף 38.

<נעה בן שבת: לסעיף 38 היו הערות גם לנוסח שלו וגם להוראה כפי שמצאה את ביטויה בסעיף העונשין.

<נעה בן שבת: אביגיל, אם תוכלי להתייחס לבעיה שעלתה.

<אביגיל סון פלדמן: כן.

<אביגיל סון פלדמן: ההערה שלי הייתה שמאחר והוספה התנהגות אסורה של מסירת מידע לסעיף הזה, הוא לא יכול לחול על כל אדם אלא הוא צריך לחול רק על עוסק במזון.

<נעה בן שבת: או שנוריד את המילים "מסירת מידע".

<אביגיל סון פלדמן: הרעיון הוא שכאשר זה היה רק סימון הפרסום, ממילא זה היה תחום לפרסונות הרלוונטיות שעוסקות בסימון ובפרסום.

<נעה בן שבת: אנחנו מציעים להוריד את המילים "מסירת מידע".

אלי אלאלוף: בסדר.

<נעה בן שבת: בהתאם לכך אנחנו צריכים לעשות תיקון בעמוד 140 לגבי נושא הפלילי.

<נעה בן שבת: גם בסעיף 37, מה שיוכרע כאן בנוסח, אנחנו נתקן בהתאם.

<קריאה: מה ההחלטה לגבי סעיף 38?

<נעה בן שבת: להוריד את המילים "מסירת מידע" ולהשאיר את זה על אדם.

<נעה בן שבת: מצד שני, עלתה הערה לגבי הנוסח עת קראנו את הסעיף הפלילי.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, סעיף 38 אכן מכסה חלק קטן מבין התופעות של ייחוס סגולות ריפוי כאשר בחלק הגדול של ייחוס סגולות הריפוי מתייחסים דווקא לשיפור תסמינים או שיפור תופעות לוואי או שיפור – אני אפילו לא יודע להגדיר אותן במובן הנכון - - -

אלי אלאלוף: מה ההצעה שלך?

<זאב שמואל פרידמן: ההצעה היא להוסיף שיפור בתסמינים של מחלות או שיפורים בדרכי התמודדות עם מחלות.

<זאב שמואל פרידמן: אני מתכוון לצורך הדוגמה לאותן פרסומות או רוב הפרסומות שבתחום הזה אומרות שזה מחזק את היכולת הקוגניטיבית של הילד.

<זאב שמואל פרידמן: זה לא ריפוי וזאת לא מניעה אבל זה עדיין אסור.

<זאב שמואל פרידמן: גם את זה הייתה הכוונה לאסור.

אלי אלאלוף: מה אתם אמרים?

אלי אלאלוף: אפשר להתייחס להערתו של מר פרידמן?

<נעה בן שבת: אתה רוצה אולי שיגידו פעילותו?

<נעה בן שבת: לדבר על חיזוק הגוף, ריפוי של הגוף או אחד מאיבריו או מערכותיו או פעילותו?

<נעה בן שבת: אתה מדבר על פעילות.

<נעה בן שבת: שיפור פעילות של הגוף.

<זאב שמואל פרידמן: או שיפור יכולת התמודדות עם מחלות או תופעות.

<זאב שמואל פרידמן: תכף ננסח את זה אבל הכוונה היא שבאים ואומרים לבן אדם, תשמע, המוצר הזה משפר את היכולת של הבן שלך לקשב וריכוז או משפר את המצב.

<זאב שמואל פרידמן: הוא מדבר על התסמינים, על התוצאות.

<זאב שמואל פרידמן: זה סוג ייחוס סגולות הריפוי.

<זאב שמואל פרידמן: הוא עוזר לחולה סרטן להתמודד עם תופעות הלוואי.

<זאב שמואל פרידמן: אלה רוב הפרסומים.

אלי אלאלוף: אלי, אתה יכול לענות לזה?

<אלי גורדון: אני כן רוצה להתייחס לזה וברשותך יותר ממשפט וחצי.

<אלי גורדון: זאב, אתה צריך להבין שאנחנו כרגע בשלב של עדכון תקנות שבסופו של דבר חלק ממסרים יהפכו להיות מסרים תפקודיים כנהוג בעולם כאשר חלק מהמסר התפקודי זה אותו המבוקש אותו אתה רוצה לתקן כאן.

<אלי גורדון: אני חושש שבסופו של דבר אנחנו עלולים ליצור סתירה כך שההגדרה כאן לא תתאים למה שנרצה לאפשר ברמה של התקנות.

<אלי גורדון: הייתי מציע כרגע להסתפק בנוסח הזה מכיוון שחיזוק באופן עקיף כן נותן לך מענה.

<זאב שמואל פרידמן: לא דיברתי על חיזוק.

<זאב שמואל פרידמן: דיברתי על התמודדות עם תסמינים של מחלות.

<זאב שמואל פרידמן: זאת 99 אחוזים מעבודתה של הוועדה שעובדת במשרד הבריאות.

<זאב שמואל פרידמן: אם אתה רוצה לקבל את הנוסח הנוכחי, אפשר לסגור את הוועדה כי חבל על זמן החברים בה.

<אלי גורדון: ומה נעשה עם מסר תפקודי מחר בבוקר?

<זאב שמואל פרידמן: תכתוב למעט מה שהתיר השר.

<זאב שמואל פרידמן: התיר המנהל או מי שהוא מינה לכך ואז תמנה את דוקטור טל לביא שייתן אישור למסרים שמוצאים חן בעיניו או שהוא חושב שהם כן אמיתיים והוא מצא שהם נכונים ולא מטעים.

<זאב שמואל פרידמן: אנחנו עושים את הפרה-רולינג הזה כל ישיבה וישיבה.

<אלי גורדון: אני יודע.

<רז הילמן: אני חושב שההגדרה של זאב כמו שהוא אמר שהוא קצת מתקשה להגדיר את זה, באמת זה ייצור איזושהי הגדרה מאוד מאוד רחבה.

<רז הילמן: כל הרעיון בתקנות הוא לתת את הוודאות ולכן התקנות מאוד מאוד חשובות.

<רז הילמן: בתקנות יגדירו אם מותר או אסור, יגדירו התייחסות לסימפטומים וכולי.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: במסגרת ההפסקה שתהיה עוד שתי דקות, תנסה לחזור עם נוסח, נקרא אותו ונראה אם הוא עובר.

אלי אלאלוף: אם לא יעבור, נחיה עם מה שיש.

<זאב פיקובסקי: זה נושא סופר מקצועי שמשיק בין בריאות לבין מזון ויש לזה כללים ברורים באירופה.

<זאב פיקובסקי: לא צריך לחסום הכול.

<זאב פיקובסקי: הדברים האלה קיימים, הם נכונים והם מאומתים על ידי הרשות לבטיחות המזון.

אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נתקדם.

אלי אלאלוף: זאב, אם אתה רוצה, תחזור עם נוסח ונבדוק אותו.

<נעה בן שבת: בסעיף 39 אנחנו מציעים לקיים עליו רביזיה במסגרת הדיון שייקבע.

<נעה בן שבת: יש כאן שני תיקונים.

<נעה בן שבת: הראשון, הנושא של הסימון.

אלי אלאלוף: יהיה דיון ברביזיה או נשים את זה ברביזיה?

<נעה בן שבת: נעלה את זה לרביזיה.

<נעה בן שבת: זה עדיין לא נפתח לרביזיה.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: נשאיר את זה לרביזיה.

<רוברט סגל: אפשר רק להבין את המשמעות?

אלי אלאלוף: מאחר וברביזיה תהיה נוכחות של חברי כנסת, אני מעדיף שנשאיר את זה לדיון יותר מאוחר.

<נעה בן שבת: ההצעה בסעיף 39, אני אגיד באופן כללי.

<נעה בן שבת: מוצע בסעיף 39 להוריד מכאן – בגלל ההערה שנוגעת לנושא הפלילי – את הנושא הזה שהוא לא ידע או לא היה עליו לדעת שלא תואם את תכונות המזון ולהעביר את כל הנושא הזה לאותו סעיף שיצר חזקה לגבי המשווק, זה הרי סעיף שנוגע למשווק, ולהוסיף אותו לרשימת הסעיפים שנקבעו בחזקה שחלה על המשווק שהוא לא ידע ולא היה עליו לדעת שלא תואם את תכונות המזון.

<אביגיל סון פלדמן: אפשר לשאול שאלה לגבי סעיף 39?

<אביגיל סון פלדמן: האיסור לפרסם, זה הוסף במהלך הדיונים ואני אומרת את זה כי במקור עת דיברנו על מזון שהוא ארוז מראש ואמרנו מתי משווק בעצם צריך להיות אחראי למידע לא נכון שהוא מסר לגבי מזון ארוז מראש שהוא לא ארז אותו ובעיקרון לא אמור לדעת מה יש בו, דובר על מצב שבו ניגש אליך קונה ואומר לך שהוא חולה צליאק ו שואל האם יש בדבר הזה גלוטן.

<אביגיל סון פלדמן: אז אומרים שבמצבים האלה הוא צריך ממש ממש להיזהר ולא להגיד לו משהו.

<אביגיל סון פלדמן: ברגע שמרחיבים את זה לפרסום, אני לא כל כך מבינה איך משווק יכול לדעת איזה מידע עשוי לסכן את בריאות הצרכן.

<אביגיל סון פלדמן: הרי לפרסום אין צרכן ספציפי אלא הפרסום הוא לכלל הציבור ו כל מידע רלוונטי לבריאות של כל הציבור.

<נעה בן שבת: צירפנו את מסירת המידע לפרסום בסעיף 38 וגם כאן אמרנו שנרחיב במסירת מידע וזה גם פרסום.

<נעה בן שבת: אם אני עושה פרסום ואומרת שברשת שלי אתה יכול לקנות את המוצר הזה והזה שיש לו תכונות כאלה וכאלה, זה סוג של פרסום.

<נעה בן שבת: זה סוג של מסירת מידע אבל בדרך של פרסום.

<אביגיל סון פלדמן: נכון.

<אביגיל סון פלדמן: העניין של פרסום הוא שאין לו נמען ספציפי.

<אביגיל סון פלדמן: כאשר ניסחנו את הסעיף הזה, הרציונל היה שכן מדובר בצרכן ספציפי, בבריאות של צרכן ספציפי, כי אחרת כל מידע רלוונטי לבריאות של כל אדם בצורה שונה.

<נעה בן שבת: מבחינתי אפשר להוריד את זה.

<זמר בלונדהיים: זה לא היה רק למקרה ספציפי.

<זמר בלונדהיים: המקרה הפרדיגמטי אולי הספציפי אבל גם באופן כללי.

<אביגיל סון פלדמן: איך אתה יכול לדעת שהמידע שאתה מפרסם מסכן?

<זמר בלונדהיים: אני לא ולכן שמנו לו הגנה שאם הוא מפרסם משהו שהיה מסומן לגבי המוצר כלא מכיל גלוטן והוא מפרסם שזה לא מכיל גלוטן, בסדר, כי זה היה כתוב ומי שאחראי לזה, זה מי שכתב את זה.

<זמר בלונדהיים: הוא יכו לפרסם מידע.

אלי אלאלוף: דיברנו על זה אתמול והתווסף הנושא של אזהרה בפרסום.

אלי אלאלוף: אני לא חושב שזה רע.

אלי אלאלוף: במה זה רע?

אלי אלאלוף: אתה קונה דבר ואתה יודע שיש לו אזהרה מיוחדת.

אלי אלאלוף: אתמול היה דיון על הנושא.

אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נתקדם.

אלי אלאלוף: אתמול אמרנו שנכלול גם בפרסום.

אלי אלאלוף: לא כדאי לחזור לדיון כזה.

<נופר טל: רשום כאן כל פעם שיש בידי היצרן ואני מבקשת להכניס גם את בידי היבואן מאחר ויש מוצרים שהם ארוזים מראש.

<אביגיל סון פלדמן: ברגע שאתה אורז, אתה יצרן.

<נופר טל: המוצר הזה מיובא כך כפי שהוא.

<נופר טל: אז היבואן אחראי עליו.

<נופר טל: גם מבחינת תכלית החוק - - -

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: היא מסבירה שמי שארז את מה שאת הרמת עכשיו, זה לא היבואן אלא מי שארז את זה, זה היצרן בחוץ לארץ.

<זמר בלונדהיים: לא אמרנו היצרן בישראל.

<נופר טל: נניח שעכשיו אני הלקוח ואני צריכה לתבוע את אותו יצרן בסין.

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: את לא צריכה.

<אביגיל סון פלדמן: לא.

<אביגיל סון פלדמן: אנחנו לא אומרים את מי צריך לתבוע.

<אביגיל סון פלדמן: אנחנו אומרים על ידי מי הוא נארז.

<אביגיל סון פלדמן: זה כמו שתגידי ארוז מראש.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שיהיה ברור על ידי מי הוא נארז.

<נעה בן שבת: אדוני, נציע את הרביזיה לגבי הסעיף הזה כדי להכניס אותו לחזקה שחלה על המשווק במקום להשאיר את ההוראה כאן שהיא מסרבלת מבחינת ההוראה הפלילית.

<נעה בן שבת: סעיף 40 נוגע לסימון מזון.

<נעה בן שבת: אנחנו מביאים כאן רק תיקון נוסח בסעיף (א): "יצרן או יבואן יסמן את המזון או את אריזתו, לפי העניין, בהתאם לחיקוקים אלה".

<נעה בן שבת: מה שמפורט כאן אלה לא סימונים אלא חיקוקים.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (1), אנחנו אומרים "הוראות לעניין סימון שנקבעו בתקנות לפי פרק זה".

<נעה בן שבת: זה עניין ניסוחי.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) – הוצבע כרביזיה – "משווק יסמן את המזון או את אריזתו בהתאם להוראות כאמור בסעיף קטן (א) החלות על פעולתו כמשווק או ביחס למקום ממכר המזון".

<נעה בן שבת: לסעיף 45.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים להקריא את הנוסח הסופי שלו לאחר שהיו כמה סיבובים.

<נעה בן שבת: 45.

<נעה בן שבת: חובות יצרן לא ייצר אדם מזון אלא אם כן מתקיימות דרישות לפי חקיקת המזון ומתקיימות הוראות פרק זה.

<נעה בן שבת: לסעיף 47 סעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: גם כאן הייתה רביזיה.

<קריאה: זה רק ניסוח.

<נעה בן שבת: בעקבות הערת משרד המשפטים.

<נעה בן שבת: "חלה על אדם חובה לקבל אישור כאמור בסעיף 67(ב) או שהוא קיבל היתר סימון תנאי יצור נאותים לפי סעיף 72, לא ייצר מזון אלא בהתאם לתנאים של אישור ייצור נאות".

<נעה בן שבת: התנאים של אישור ייצור נאות, יש כמה דברים שאנחנו רוצים להבהיר.

<נעה בן שבת: האחד, האדם הזה צריך לעבור את כל המסלול כדי לקבל את היתר סימון ייצור נאות.

<נעה בן שבת: הוא בעצם צריך להגיש בקשה כמו בקשה לקבל אישור ייצור נאות ולעמוד באותם תנאים.

<נעה בן שבת: אני מבינה שההבהרה הזאת התבקשה גם לגבי סעיף העונשין.

<נעה בן שבת: אני מדברת על סעיף 47(ב).

<אלי גורדון: אני מבקש לשאול שאלה.

<אלי גורדון: נעה, אני חוזר לסעיף 45.

<אלי גורדון: אמרנו "בפרק זה".

<אלי גורדון: הכוונה לכל החוק.

<נעה בן שבת: כן.

<אלי גורדון: אתמול נמסר שזה כבר לא יהיה פרק אלא חוק.

<אלי גורדון: כל השינויים האלה ייעשו אחר כך.

<אלי גורדון: נכון?

<אלי גורדון: הכוונה כאן היא לחוק כולו, לפחות הכוונה שלנו עת דיברנו על הפרק.

<אלי גורדון: אתמול נאמר שהפרק הופך להיות חוק.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: אנחנו נשנה.

<נעה בן שבת: זה אחד מהדברים שמסרבל מאוד את ההכנה של החוק להנחה אבל זאת לא דאגה שלכם.

<נעה בן שבת: זה דבר שמחייב אותנו לזמן.

<אלי גורדון: התיקון הוא לפי החוק.

<זמר בלונדהיים: כן.

<אביגיל סון פלדמן: ההערה שלי היא לגבי הניסוח של העבירה היא ניסוחית לגמרי.

<אביגיל סון פלדמן: הרישא שם מיותרת.

<אביגיל סון פלדמן: על מי זה חל, זה כבר בהתאם להוראות.

<אביגיל סון פלדמן: זה משהו לגמרי ניסוחי.

<נעה בן שבת: בסעיף הפלילי שאנחנו מדברים עליו בעמוד 143, פסקה (16) זה לא מי שחלה עליו חובה לקבל אלא מי שקיבל אישור ייצור נאות.

<אביגיל סון פלדמן: לא צריך את כל מי שקיבל.

<אביגיל סון פלדמן: מספיק לכתוב מייצר מזון שלא בהתאם.

<אביגיל סון פלדמן: כשאומרים בניגוד להוראות, זה כבר מחיל את ההוראות.

<אביגיל סון פלדמן: ממילא זה חל רק על מי שהסעיף חל עליו.

<אביגיל סון פלדמן: לא נכנסים לפירוט של על מי זה חל.

<רוית ארבל: ב-143(16)?

<ענת מימון: זה יהיה "מייצר מזון שלא בהתאם לתנאים של אישור ייצור נאות בניגוד להוראות סעיף 47".

<ענת מימון: בלי הרישא.

<נעה בן שבת: סעיף 48.

<נעה בן שבת: גם כאן יש תיקון שבא בעקבות הסעיף העונשי.

<ענת מימון: בסעיף 48(א) לא נעשה שינוי.

<ענת מימון: זאת חובת סימון מזון.

<ענת מימון: לגבי סעיף קטן (ב), שינינו את הנוסח בעקבות הוראת העונשין ואני מקריאה את הנוסח החדש: "נקבעה בחקיקת המזון הוראה לגבי אורך חיי מדף, יסמן יצרן מזון את המזון שאותו ייצר בהתאם להוראה זו.

<ענת מימון: לא נקבעה בחקיקת המזון הוראה כאמור – יקבע יצרן המזון את אורך חיי המדף של המזון שאותו יצר ויסמן אותו" - כאן יש שאלה אליכם, אלי, אם צריך להגיד: "אלא אם כן חקיקת המזון פוטרת אותו" – "לעניין זה, "אורך חיי מדף" – תקופה שלגביה ניתן להניח, לפי בדיקות מקובלות, כי תכונות המזון יישמרו".

<נעה בן שבת: יש לנו את סעיף קטן (ג) שגם הוא חדש: "יצרן מזון יגדיר ויסמן את הטמפרטורה המוגדרת הנדרשת לשמירה על בטיחות המזון שאותו ייצר בכפוף להוראות בעניין טמפרטורה מבוקרת לפי חקיקת המזון".

<אביגיל סון פלדמן: אני אסביר את הניסוח החדש של סעיף קטן (ב).

<אביגיל סון פלדמן: הוא נועד לקבוע גם את החובה או את האיסור הפלילי לגבי תקנות לעניין אורך חיי מדף.

<אביגיל סון פלדמן: קודם הייתה רק החובה לקבוע ולסמן ובעצם יש כל מיני תקנות שקובעות כל מיני הוראות לגבי אורך מדף, מה התקופה שצריכה להיות וכולי.

<אביגיל סון פלדמן: אמרנו שהוראה פלילית כאן תהיה באותו סעיף.

<ענת מימון: מה לגבי "אלא אם החקיקה פוטרת אותו"?

<ענת מימון: זה רלוונטי?

<אביגיל סון פלדמן: הבנתי שיש מוצרים כאלה.

<אלי גורדון: יש מוצרים כאלה שהם ברמה של חקיקת מזון כללית, לצורך הדוגמה 1145.

<ענת מימון: אז להשאיר את זה.

<אלי גורדון: כן.

<אביגיל סון פלדמן: יש מקומות שאין חובה.

<אלי גורדון: אין חובה.

<אביגיל סון פלדמן: לגבי סעיף קטן (ג), מה שהערתי בזמנו.

<אביגיל סון פלדמן: לא ברור מה זה אומר בכפוף להוראות.

<אביגיל סון פלדמן: צריך להיות ברור מתי צריך לסמן ולהגדיר ומה היחס בין זה לבין חקיקת המזון, גם לא הבנתי אם החובה חלה תמיד אלא אם כן נקבע במפורש פטור.

<רוית ארבל: גם אנחנו לא מביניים.

<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו יכולים להגיד שהחובה לסמן היא רק כשיש הוראות בחקיקת המזון.

<רוית ארבל: כי כרגע גם נקבעה עבירה פלילית ואם לא סימנו, אנחנו בעבירה פלילית.

<אלי גורדון: אני אומר מה הייתה הכוונה שלנו.

<אלי גורדון: קודם כל, יצרן קובע.

<אלי גורדון: ברור שיצרן צריך להכיר את דרישות החקיקה ודרישות מינימום של החקיקה.

<אלי גורדון: לכן אנחנו ממליצים שזה יהיה כתוב בצורה כזאת.

<נעה בן שבת: מבחינתך אפשר להשאיר את זה כך, בכפוף להוראות חקיקת המזון?

<אביגיל סון פלדמן: לא כעבירה פלילית.

<אביגיל סון פלדמן: שוב, אני לא מבינה מתי הוא צריך להגדיר.

<אביגיל סון פלדמן: אם החובה היא לקיים את חקיקת המזון, אין כאן צורך בעבירה פלילית.

<אביגיל סון פלדמן: חקיקת המזון כבר מופללת, אם זה בתקנות כאן ואם זה בחוקים אחרים.

<אביגיל סון פלדמן: אם הכוונה היא כמו באורך חיי מדף שזאת חובה עצמאית, שהוא חייב אקטיבית לסמן בין אם חקיקת המזון אומרת משהו ובין אם לאו, זה משהו אחר.

אלי אלאלוף: בואו נאמץ את ההמלצה של משרד המשפטים.

<רוית ארבל: ההמלצה של משרד המשפטים מתייחסת רק לעבירה הפלילית ואת זה אנחנו מקבלים, אבל מעבר לזה יש את האיסור שאנחנו לא כל כך מבינים אותו הנורמה שנקבעה בחוק, גם אם היא לא מהווה עבירה פלילית, אנחנו לא מבינים מה נדרש מיצרנים.

<רוית ארבל: לסמן על כל מזון גם אם לא נדרש בחקיקת המזון?

<רוית ארבל: הוא רשאי לסמן ומן הסתם לסמן, אבל למה לקבוע את זה?

<נעה בן שבת: הם חייבים לסמן את האריזה.

אלי אלאלוף: בהפסקה תבדקו את ההערה הזאת ותתקנו בהתאם למה שתסכמו ביניכם.

אלי אלאלוף: אנחנו יורדים לפרטי פרטים שלוקחים יותר מדי זמן.

<רוית ארבל: זה סעיף חדש.

<רוית ארבל: זה גם ממש מהותי.

אלי אלאלוף: נמשיך.

<נעה בן שבת: הסעיף הבא שאנחנו מדברים עליו זה סעיף 52, הסעיף של הפטור להכנת מזון במטבח מוסדי.

<נעה בן שבת: דובר על כך שמטבח מוסדי, התנאים בהם הוא יהיה פטור מרישיון יצרן למעט מטבח מוסדי ששלושים אחוזים בממוצע שבועי מהמזון נועד להספקה לגופים אחרים שהם לא צרכני הקצה או שמספק לגופים אחרים אלף ארוחות לחות בממוצע ביום עבודה.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (א1) בו נאמר שהשר יכול לקבוע שבכל זאת מטבח מוסדי יהיה טעון רישיון מטבח מוסדי, הוא יכול לקבוע את זה לגבי הוראות מסוימות, אבל לא קבענו שהוא גם יכול לקבוע מה הן ההוראות שיחולו לעניין קבלת הרישיון הזה.

<נעה בן שבת: לכן אנחנו רוצים להגיד ש"רשאי הוא לקבוע כאמור הוראות לעניין בקשה לקבלת רישיון או חידושו, לרבות דרך הגשת בקשה כאמור, המסמכים שיש לצרף לה, אופן הטיפול בה, תוקף הרישיון והנסיבות והדרך לביטול רישיון כאמור, התלייתו או הגבלתו".

<נעה בן שבת: את כל זה אפשר לקבוע בתקנות אם ייקבע שבאמת צריך רישיון למטבח מוסדי מסוג כזה או אחר.

<נעה בן שבת: פסקה (א2) קובעת ש"תקנות לפי סעיף קטן (א1) ייקבעו לעניין מטבח מוסדי במלון בהתייעצות עם שר התיירות, ולעניין מוסד חינוך או מעון יום – בהתייעצות עם שר החינוך או שר הכלכלה, לפי העניין".

ממש איסור: כבר קראנו את ההוראות הפליליות שאמורות להיות נסמכות לתיקון כזה, אם הוועדה תאשר אותו.

<מירה סלומון: בהתייחס לסעיף קטן (א2).

<מירה סלומון: מעונות היום שמפוקחים על ידי משרד הכלכלה לא מוגדרים כמוסד חינוך אלא הם מוגדרים כמעונות יום לגילאי לידה עד שלוש.

<נעה בן שבת: השאלה אם חשוב לך שתהיה דווקא התייעצות עם מוסד חינוך.

<נעה בן שבת: אנחנו לא אומרים שרק מוסד חינוך.

<נעה בן שבת: אלה רק דוגמאות.

<נעה בן שבת: מטבח מוסדי הוא מטבח כמו שהיה בהגדרה, שהוא מקום במוסד או בעסק.

אלי אלאלוף: גם מכללות טכנולוגיות אינן מוסד חינוכי.

<מירה סלומון: נכון.

<מירה סלומון: אני מזכירה שבזמנו הועלתה הערה שמתייחסת לבדיקת שהרופאים הווטרינרים הרשותיים עושים במזון שמגיע בסופו של דבר לתלמידים.

<מירה סלומון: לכן אני אומרת שמוסד חינוך לא מכסה את מעונות היום.

<נעה בן שבת: ככל שהמטבח של מעונות היום הוא לילדי מעון היום והאוכל מבושל שם, זה מטבח מוסדי.

<נעה בן שבת: מטבח הוא מטבח של גן אירועים אולם אירועים וכולי.

<נעה בן שבת: אלה דוגמאות של אפשרויות אבל זאת לא רשימה סגורה.

<מירה סלומון: זה נכון.

<מירה סלומון: אני רק מדברת על תקנות בהתייעצות.

<מירה סלומון: דיברנו על כך שיש התייעצות עם שר הכלכלה, אז מעונות היום שהם באמת בפיקוח של שר הכלכלה, האם התקנות צריכות גם הן להיקבע בהתייעצות אתו?

<נעה בן שבת: כתוב שמוסד חינוך, בהתייעצות עם שר הכלכלה.

<נעה בן שבת: זאת הייתה הבקשה של משרד הכלכלה לעניין מוסדות החינוך.

<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם התכוונו דווקא למעונות יום או לבתי הספר המקצועיים.

אלי אלאלוף: לכל המוסדות שיש למשרד הכלכלה.

מאיר כהן: אבל זה לא ברור, כי עכשיו יש ויכוח, היכן זה יהיה, בכלכלה או בחינוך.

<זמר בלונדהיים: כתבנו לפי העניין.

<זמר בלונדהיים: כלומר, מה שיהיה.

<זמר בלונדהיים: מתייעצים עם השר הממונה.

<נעה בן שבת: יש עוד דברים ששר הכלכלה מפקח עליהם, שהם לא מוסד חינוך, ולכן שואלים למה שר הכלכלה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזאת בקשה שצריכה לבוא ממשרד הכלכלה, אם משרד הכלכלה רוצה שיתייעצו אתו גם בתקנות אחרות.

<זמר בלונדהיים: אני חושב שזאת הייתה הקבלה למוסדות חינוך ספציפית.

<זמר בלונדהיים: מאחר שנקבעה התייעצות עם משרד החינוך, אז הצד השני של זה, זה משרד הכלכלה.

<זמר בלונדהיים: לא הייתה התייעצות לגבי כל הסוגים.

<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, כל התקנות, ללא תלות גם אם יהיה כתוב כאן וגם אם לא יהיה כתוב כאן, בסופו של דבר לא מועברות לאישור ועדה כל עוד אין הסכמה של כל המשרדים הרלוונטיים.

אלי אלאלוף: כאן זאת טרמינולוגיה מאוד פשוטה.

אלי אלאלוף: הכוונה היא לכל מוסד חינוכי לפי הגדרת המשרד שלו.

אלי אלאלוף: אין כאן דיון מהותי.

אלי אלאלוף: זאת טעות לקרוא שכל המוסדות האלה, זה טעות שמתמשכת וכך התפעול בילדים.

אלי אלאלוף: זה לא מוסד חינוכי.

אלי אלאלוף: זה אבסורד.

אלי אלאלוף: הכוונות כאן ברורות.

אלי אלאלוף: אני מציע שייאמר כל מוסד שמשרת ילדים.

<אלי גורדון: אני לא בטוח שיש שם מטבח מוסדי, אבל בסדר.

אלי אלאלוף: יש מטבח.

אלי אלאלוף: ועוד איך יש.

אלי אלאלוף: בקטן ועל תינוקות.

<נעה בן שבת: אני מבינה שנציגת משרד הכלכלה לא מתנגדת לתוספת הזאת של ההתייעצות.

אלי אלאלוף: יש את זה בכל מעון יום של ארבע כיתות.

אלי אלאלוף: אני עוד זוכר כמה מעונות יום שהקמנו אותם.

<נעה בן שבת: סעיף 53.

<נעה בן שבת: הדיון נפתח מחדש לגבי סעיף 53(3) שאומר: "פטור מחובות לפי סימן זה" – אלה דברים שהשר רשאי לקבוע והוא מדבר על פטור למטרת ייצוא אבל כיוון שהעברנו את הייצוא להוראות נפרדות, אנחנו מבקשים למחוק את פסקה (3) מסעיף 53.

אלי אלאלוף: אמרנו שכל המחיקות יבואו יחד.

<נעה בן שבת: סעיף 54 פתוח לדיון מחדש.

<נעה בן שבת: דנו בו אתמול בעקבות בקשתה של חברת הכנסת גרמן.

<נעה בן שבת: יש גם את סעיף 56 ואני מציעה שההכרעות יהיו במועד ההצבעות.

<נעה בן שבת: בסעיף 55 יש לנו פרסום של רשימת בעלי רישיון ייצור תקף.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה דבר שהיה מענה לבקשת הוועדה.

<נעה בן שבת: הסעיף הבא שיש בו תיקון הוא סעיף 60 פסקה (א).

<קריאה: היה תיקון בסעיף 58.

<נעה בן שבת: ראינו את זה יותר כהערה ניסוחית.

<נעה בן שבת: לסעיף 60 יש לנו הערה שאני חושבת שהיא יותר הערת נוסח.

<נעה בן שבת: אמרנו ש"נותן הרישיון רשאי להגביל רישיון ייצור, להתלותו, לבטלו, לסרב לחדשו או לצמצם את הפעילות המותרת על פיו, להגבילה או להתנותה בתנאים, אם מצה כי התקיים אחד מאלה".

<נעה בן שבת: בסופו של דבר הגבלת רישיון ייצור משמעה צמצום של הפעילות, הגבלתה או התנייתה בתנאים ולכן זה מיותר לחזור על זה פעמיים, פעם לגבי הפעילות ופעם לגבי הגבלת הרישיון.

<נעה בן שבת: לכן מוצע להוריד את זה.

<נעה בן שבת: זה נושא של תיקון נוסח כי יש כאן כפילות בנוסח.

<נעה בן שבת: לסעיף 62.

<נעה בן שבת: "חשד נותן הרישיון כי המזון שלגביו ניתן רישיון הייצור אינו עומד בדרישות חקיקת המזון – אנחנו מורידים את המלים "או בהוראות שנקבעו לפי פרק זה"), רשאי להתלות או להגביל את הרישיון עד לבירור החשד האמור אם הדבר דרוש עקב חשש לפגיעה בבריאות הציבור או בבטיחות המזון".

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב) יש הבהרה שההתליה נעשית על ידי נותן הרישיון ולא על ידי מנהל שירות המזון.

<נעה בן שבת: סעיף 65.

<נעה בן שבת: אני מזכירה שבסעיף 65(ב) יש החלטות על ביטול רישיון ייצור וגם הן מפורסמות באתר האינטרנט.

<נעה בן שבת: בסעיף 70 תיקנו דברים בהמשך לדברים שנאמרו בוועדה.

<נעה בן שבת: בסעיף קט ן (ב), נותן רישיון רשאי להתנות את החלטתו בתיקון ההפרה, הערה שנאמרה בדיון.

<רוית ארבל: לסעיף 62(ב), הנושא של התליה או הגבלת רישיון.

<נעה בן שבת: קראנו את הסעיפים האלה.

<נעה בן שבת: זה לא סעיף חדש.

<נעה בן שבת: הסעיף עצמו הוא לא סעיף חדש.

<נעה בן שבת: (היו"ר מאיר כהן)

<רוית ארבל: לא, הסעיף לא חדש.

<רוית ארבל: רק השינוי חדש.

<רוית ארבל: הייתה שם סמכות להגביל שנותן הרישיון מתלה את הרישיון בלי לשמוע טענות, אבל הייתה סמכות חריגה שבחריגה שהגבילו אותה רק למנהל שירות המזון להאריך בעוד שלושים ימים.

<רוית ארבל: כאן בקריאה מהירה, הסמכות החריגה שבחריגה הזאת ניתנה לכל נותן רישיון.

<נעה בן שבת: אני לא רואה מדוע יש אפשרות את ההתליה הראשונה לתת לנותן הרישיון ואת ההארכה שלה צריך לעשות מישהו אחר.

<נעה בן שבת: אם יש נסיבות שמצדיקות את אותם תנאים בנסיבות מיוחדות, - - -

<רוברט סגל: הפגיעה הראשונית היא משמעותית.

<רוית ארבל: אם מפעל סגור חודש, כמעט בטוח שהוא גמר את חייו אבל נצליח עוד להציל אותו.

<נעה בן שבת: אם כן, נחזיר את זה לנוסח המקורי.

<רוית ארבל: אנחנו צריכים להיות מאוד ערניים לכך.

מאיר כהן: את עושה את זה בהצלחה גדולה.

<נעה בן שבת: אני כבר אומר שזה משנה הוראה אחרת בה גם עשינו תיקון דומה.

<נעה בן שבת: אנחנו נגיע אליה בהמשך.

<נעה בן שבת: סעיף 75.

<נעה בן שבת: פסקה (5) בסעיף 75.

<נעה בן שבת: ניסינו להעביר אותה לנושא של היצרן כי כאן הייתה קצת חריגה והייתה פחות מתאימה.

<נעה בן שבת: זאת הוראה שמאפשרת "תנאים לעניין צירוף יחד בעטיפה או בדרך אחרת של מספר מוצרי מזון מסומנים וארוזים מראש על ידי יצרן, אשר אינם דורשים אחזקה בטמפרטורה מבוקרת".

<נעה בן שבת: כזכור, אם אלה כן מוצרים, אריזה של מוצרים כאלה שכן דורשים טמפרטורה מיוחדת, נחשבת פעולת ייצור וכאן רוצים לאפשר להסמיך את השרים לקבוע תנאים לפעולה כזאת גם אם היא לא נעשית בטמפרטורה מבוקרת.

<נעה בן שבת: לכן אנחנו מציעים להחזיר את זה לכאן, לסעיף 75.

<נעה בן שבת: פסקה (7) מבוטלת כי הנושא הועבר לנושא הייצוא.

<נעה בן שבת: אנחנו עוברים עכשיו לסימנים עליהם עוד לא הצביעו.

<נעה בן שבת: סעיף 80, סעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על יבוא של מזון רגיש ובסיפא יש תוספת.

<נעה בן שבת: "השר רשאי לקבוע, בהתייעצות עם שר הכלכלה, חובות, הקלות, הגבלות ותנאים נוספים שיחולו על יבואני מזון רגיש, והכול בשים לב לצורך בהבטחת בטיחות, תקינות ואיכות המזון ובשמירה על בריאות הציבור.

<נעה בן שבת: תקנות לעניין סעיף קטן זה יכול שיהיו ביחס למזון רגיש מסוים, או סוגי מזונות רגישים, והכול על בסיס ניהול סיכונים לגבי המזון האמור".

<נעה בן שבת: זאת תוספת שנוספה לפי בקשת איגוד לשכות המסחר.

<רז הילמן: אני רוצה לבקש.

<רז הילמן: הסעיף הזה מתייחס למזון רגיש ונכון להיום המזון שמוגדר בחוק הזה כמזון ייחודי הוא מזון רגיש, אבל למקרה שבעתיד זה ישתנה וזה יוגדר כאיזושהי קטגוריה אחרת או מה שלא יהיה, הייתי מבקש שיהיה סעיף מקביל שמתייחס למזון ייחודי או שיגדירו שהסעיף הזה מתייחס גם למזון ייחודי.

<רז הילמן: צריך לראות איך נכון יותר לעשות מבחינה משפטית.

<רז הילמן: מבחינת המהות זה לא משנה אבל יהיה ברור שאפשר לעשות את אותן תקנות גם בהקשר של מזון ייחודי.

<נעה בן שבת: למה אתה רוצה תקנות שיחולו על מזון ייחודי אם הוא לא יהיה מזון רגיש?

<נעה בן שבת: אז לא תהיה מחויב בכל המחויבות.

<רז הילמן: הוא אף פעם לא יהיה מזון רגיל.

<רז הילמן: מזון ייחודי תמיד יהיה משהו שמצריך משהו שונה.

<נעה בן שבת: אני לא מבינה את הטענה.

<נעה בן שבת: התוספת הזאת נוספה לפי בקשת

<נעה בן שבת: כם ואני לא מבינה על מה עושים כאן עוד סיבוב.

<נעה בן שבת: סליחה שאני אומרת את זה.

<זמר בלונדהיים: אני אשמח להתייחס לזה.

<זמר בלונדהיים: הטענה של רז היא שמזון ייחודי מהווה קטגוריה מיוחדת ולכן הוא גם מוגדר בנפרד.

<זמר בלונדהיים: יש את המזון הרגיל, יש את המזון הרגיש ויש אץ המזון הייחודי.

<זמר בלונדהיים: הוא רוצה לוודא שאפשר יהיה לקבוע גם איזה שהן הקלות בעניין מזון ייחודי.

<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שזה נדרש כי סעיף 43 שמסדיר את המזון הייחודי בעצם אומר לא ייצר, לא ייבא, לא ימכור מזון ייחודי אלא אם כן הותר הדבר וכפי שהותר.

<זמר בלונדהיים: כלומר, זה יוסדר בתקנות.

<זמר בלונדהיים: באותן תקנות מראש מן הסתם ישלבו את ההקלות כי בעצם יקבעו את ההסדרה.

<זמר בלונדהיים: לכן זה באופן אינהרנטי מובנה.

<זמר בלונדהיים: זה לא כמו כאן שיש הסדרה ואז יקבעו הקלות ממנה.

<זמר בלונדהיים: לכן בעיני אין בזה צורך.

<זמר בלונדהיים: (היו"ר אלי אלאלוף)

<רוני סורקיס: נעה, הייתה חובת שמירת מסמכים והצגת מסמכים שדובר עליה במזון רגיש, שיש צורך להגיש קשר אל היצרן.

<רוני סורקיס: אנחנו אמרנו שיש צורך להסיר את זה כדי שנוכל לאפשר את זה.

<רוני סורקיס: האם זה הוסר?

<נעה בן שבת: לא, זה לא הוסר והוסבר מדוע זה לא הוסר.

<נעה בן שבת: אני אזכיר.

<נעה בן שבת: הגיע לכאן מנכ"ל ויקטורי והוא הציג את הבקשה הזאת.

<נעה בן שבת: אני חושבת שבדיון שלאחר מכן הובהר שמזון רגיש בכל זאת לא נעשו בו הקלות שנעשו לגבי מזון רגיל ובמכוון לא נעשו, בגלל הרגישות של אותו מזון, ולכן עדיין נדרש בו להוכיח קשר עם היצרן.

<נעה בן שבת: בכל מקרה נדרשת גם בדיקה של המזון הזה.

<רוני סורקיס: בדיקה, זה בסדר.

<נעה בן שבת: עושים לו בדיקת קשר עם היצרן.

<רוני סורקיס: אבל צריך להבין שיש יצרנים שקשורים בחוזים משפטיים עם גופים כאלה ואחרים שלא מאפשרים להם לומר שהם בקשר עם משווק עקיף או משווק חדש כפי שקראנו לו.

<רוני סורקיס: ברגע שהוא מחויב להציג מכתב כזה, אנחנו מבטלים את האפשרות לייבוא מקביל.

אלי אלאלוף: במזון הרגיש.

<רוני סורקיס: במזון הרגיש.

<אמיר רשף: אני מציע שאלי יתייחס כי זה כן נועד לתת מענה לסוגיה.

<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר שזה הסעיף שלמעשה נוצר כדי לתת מענה למקרים.

<אלי גורדון: נכון, לא מהרגע הראשון.

<אלי גורדון: נכון, ברמת התקנות אבל ברמת התקנות השר רשאי להתקין את התנאים בהם גם אם לא מתקיים תנאי מן התנאים ואחד התנאים הוא קשר בין יצרן ויבואן בצורה כזו או אחרת.

<אלי גורדון: לקבוע תנאים לגמישות הנדרשת כדי שגם ביבוא מזון רגיש בעתיד, לכשנגיע לשלב, תהיה אפשרות ליצור הקלות ליבוא מוצרים מסוג זה.

<אלי גורדון: אנחנו מודעים לכל המגבלות של יבוא מקביל ואני מציע שנשכח את המונח הזה כי התנתקנו מהסוגיה הזו, עד עכשיו לפחות.

<אלי גורדון: החוק לא מתייחס ליבוא מקביל אבל בכל זאת צריך להתקין בעתיד תנאים להתקשרות מסוג זה.

אלי אלאלוף: למה זה כל כך מסובך אם זה יכול להיות פשוט?

<אלי גורדון: זה פשוט ביותר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין אם מה שהבנתי זה נכון.

אלי אלאלוף: אנחנו אמרנו שיבוא של מוצרים רגישים, אם אין אפשרות לקשר עם היצרן, גם ספק המשנה יכול לתת העתק מהמסמכים שיש לו מהיצרן הראשי.

<אלי גורדון: ברמת התקנות.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: זה יהיה בתקנות.

אלי אלאלוף: אז מה רע בזה?

<רוני סורקיס: לא רע.

<רוני סורקיס: אם זה יהיה, זה לא רע.

אלי אלאלוף: אם כן, הבנו נכון.

<נעה בן שבת: לסעיף 93.

<נעה בן שבת: בסעיף 93 יש לנו חובת דיווח על שינוי במסמכים.

<נעה בן שבת: "חל שינוי בפרט מן המסמכים או הפרטים שמסר היבואן", ואז יש לנו את חובת הדיווח.

<נעה בן שבת: ננסה לעשות האחדה של הנוסחים כך שאלה יהיו מסמכים או פרטים כדי שתהיה לנו אחידות.

אלי אלאלוף: אני רק מזכיר את הבקשה של המכס, שחלק מהמסמכים יישמרו לשבע שנים.

<זמר בלונדהיים: הוספנו בשמירת הדינים.

<נעה בן שבת: אנחנו לא גורעים מהוראות שקיימות בחוק אחר.

<נעה בן שבת: סעיף 94.

<נעה בן שבת: הבדיקה האורגנולפטית, אנחנו מדברים על בדיקה של ריח, מראה, ואנחנו רוצים להוסיף גם המרקם החיצוני והטעם.

<נעה בן שבת: מה שאפשר לראות ולחוש.

<רוברט סגל: לסעיף 94, בקשה או שאלה לשירות המזון.

<רוברט סגל: נותן האישור שמתבסס על בדיקה אורגנולפטית בין היתר, האם הוא עובר הכשרה לנושא הזה?

<אלי גורדון: ראשית, כן.

<אלי גורדון: שנית, לא נותנים אישור אלא נותנים אישור שחרור.

<אלי גורדון: מדובר בבדיקות דגים בהן בהחלט נדרשת מיומנות.

<זאב פיקובסקי: לשם מה המילה חיצוניים?

<זאב פיקובסקי: היא מיותרת כאן.

<זאב פיקובסקי: היא גם לא נכונה.

<זאב פיקובסקי: אין דבר כזה מרקם חיצוני.

<זאב פיקובסקי: מרקם הוא מרקם, מראה הוא מראה, ולמה חיצוני?

<זאב פיקובסקי: " זאת טעות.

<אלי גורדון: לא הבנתי.

<זאב פיקובסקי: בסעיף 94, בשורה האחרונה, כתוב אורגנולפטית, בדיקה, ריח, מראה, מרקם חיצוניים.

<זאב פיקובסקי: המילה חיצוניים היא מיותרת לחלוטין.

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: אני לא מסכים אתך.

<אלי גורדון: לא כל מוצר הוא מוצר אחיד, במיוחד כאשר אנחנו מדברים על אורגנולפטיקה של דגים, המראה במרקם חיצוני אינו תואם את המראה במרקם פנימי.

<זאב פיקובסקי: חיצוני, זה כאילו דבר לא הגיוני.

<זאב פיקובסקי: אני בעד דיוק.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: נוריד את ה"חיצוני".

<אלי גורדון: אנחנו נבדוק את זה ומקסימום נעדכן.

<אלי גורדון: בסדר.

<אלי גורדון: אין בעיה.

<אלי גורדון: מקובל.

<נעה בן שבת: סעיף 105(4).

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על ספק ומוסיפים את המלים "מי שאינו היצרן".

אלי אלאלוף: את קוראת את הסעיף?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: קראנו אותו.

<נעה בן שבת: בסיפא של פסקה (4) אנחנו אומרים: "לעניין סימן זה, "ספק" – מי שאינו היצרן, ויבואן מתקשר עמו להספקת מזון למטרת ייבוא".

<נעה בן שבת: זה נועד להבטיח שאנחנו לא מכניסים גם את היצרן להגדרת ספק.

<נעה בן שבת: בסעיף 123, יש רק תיקוני ניסוח.

<נעה בן שבת: סעיף 128.

<נעה בן שבת: בסעיף 128(ג) נאמר ש"נקבעה חובה לפי פרק זה לסמן את אריזת המזון בקוד, ישמור היבואן גם מסמך המפרט את פענוח הקוד".

<נעה בן שבת: בהתחלה אמרנו שנקבעה חובה לפי פרק זה סעיף 27 אבל אנחנו רוצים שזאת תהיה חובה לפי פרק זה.

<נעה בן שבת: בכל תקנה בפרק זה נקבעה חובה כזאת וצריך יהיה לשמור את אותו מסמך שמפענח את הקוד.

<נעה בן שבת: סעיף 130.

<ענת מימון: הסעיף עסק בעבר רק בשמירת התוצאות של בדיקות המעבדה ובעקבות הסעיפים של העיצומים הגענו למסקנה שלמעשה חסרה הוראה לגבי ביצוע הבדיקות ולוודא שיש את הבדיקות האלה לפני שצריך לשמור אותן.

<ענת מימון: לכן הסעיף שונה כך שנוסף סעיף קטן (א) שקובע חובה על היבואן לבדוק שלגבי כל אחת מהאצוות יש בדיקה שבוצעה והיא יכולה להתבצע בין על ידו ובין על-ידי יצרן מזון או מעבדה.

<ענת מימון: סעיף קטן (ב) בנוסח המקורי שלו קבע את החובה היחידה שהייתה, הוא בעצם יהפוך להיות הסעיף שיקבע את החובה לשמור את התוצאות האלה.

<ענת מימון: סעיף קטן (ב) הופך להיות (ג) והוא למעשה אומר שאם יש קשר ישיר עם יצרן המזון ניתן יהיה להסתפק במסמכים שמפורטים באותו סעיף קטן במקום בדיקות שיש חובה לשמור ולהחזיק.

<ענת מימון: הקראנו אתמול את הסעיף.

<רוברט סגל: במקורו בסעיף היה איזשהו איזון בין העובדה שיבואן נדרש לבדיקות מעבדה וכל הסעיף הזה נועד להקל על תהליך הייבוא וזה בסדר.

<רוברט סגל: אני חושב שהאיזון הזה הופר כי מה שכתוב בסעיף (ב) זה שעל אף האמור ב-(א), אם יש לו קשר עם יצרן המזון באופן ישיר או עקיף דרך הספק, מספיק איזשהו מסמך ואפילו לא מפרט.

<רוברט סגל: יש הבדל מהותי בין (ב1), מסמך חתום על ידי יצרן המעיד על הרכב המזון, לבין מפרט.

<רוברט סגל: מפרט זה משהו שלא מכיל רק את הרכב המזון אלא יש לו דרישות מיקרוביולוגיות, הוא מכיל רשימת אלרגנים, הוא מכיל גבולות למזהמים ודברים מהסוג הזה.

<רוברט סגל: אני ממש לא מבין למה נעשתה ההקלה הזאת כאן.

<ענת מימון: לא נעשה שינוי לגבי המסמכים שניתן להביא במצב שיש קשר ישיר עם היצרן.

<ענת מימון: פשוט שינינו את המבנה של הסעיף לגבי החובה לשמור.

<ענת מימון: המסמכים האלה, זה היה גם בנוסח הקודם.

<רוברט סגל: שזה מחליף בדיקות.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: זה היה גם בנוסח הקודם.

<ענת מימון: זה בדיוק העניין של קשר ישיר עם יצרן מחליף בדיקות באמצעות מסמכים מהיצרן.

אלי אלאלוף: זאת דווקא הקלה.

<רוברט סגל: כן.

<רוברט סגל: השאלה למי.

<ענת מימון: עוד שינוי שאני מבקשת להסב את תשומת לבכם אליו.

<ענת מימון: בסעיף 130(א), הוראות שנתן מנהל שירות המזון, זה לפי סימן זה ולא לפי דין, כפי שהיה בנוסח הקודם.

<אלי גורדון: למה לפי סימן זה.

<ענת מימון: כי ההוראות הן לפי הסימן ולא לפי כל דין.

<אלי גורדון: אולי לפי פרק זה?

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: פרק זה.

<ענת מימון: שינינו.

<נעה בן שבת: אני עדיין לא מבינה.

<נעה בן שבת: אם זאת חקיקת המזון, זה כולל את ארבע ההוראות בהן יש חקיקת המזון, ואם לא, לאיזה הוראות הכוונה?

<נעה בן שבת: שוב אנחנו חוזרים לשאלה הזאת.

<נעה בן שבת: באיזה הוראות מדובר?

<נעה בן שבת: אולי צריך להגיד דרישות החלות עליו לפי חקיקת המזון.

<נעה בן שבת: אם אלה הוראות ספציפיות שנגיד נתת הוראה ספציפית לפי סעיף 190 או 119, הייתה לך סיבה לחשוש שיש בעיה עם המזון ואז נתת הוראות, אז זה לפי הסימן הזה.

<נעה בן שבת: אם זה כל הפרק, אנחנו כבר לא יודעים על מה מדובר.

<אלי גורדון: אני מנסה לחשוב על דוגמה שמצדיקה את הבקשה שלי להפוך את זה לפרק אבל אין לי כרגע דוגמה.

<אלי גורדון: אפשר להתקדם ואחר כך נחזור לזה ואני אביא דוגמה.

<ענת מימון: בינתיים הסכמנו.

אלי אלאלוף: כל החוק הזה הוא לפי סימנים.

אלי אלאלוף: אז בואו נשאיר את המושג סימן ולא פרק.

<רוית ארבל: למה בסעיף קטן (ג) בסעיף 130 מחקתם את המילה חומרי גלם?

<רוברט סגל: זה גם הפך רלוונטי רק לתוצרת חקלאית טרייה או ארבעה סוגים אחרים שמפורטים בתוספת כמו פולי סויה, פולי קפה וכולי.

<רוברט סגל: למה לא לחומרי גלם בכלל?

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מזון רגיל, או שהוא צריך להיות מזון רגיל או שהוא תוצרת חקלאית טרייה או שהיא אחד מהמוצרים בתוספת שמשווקים בתפזורת.

<רוברט סגל: בדיוק ארבעה.

<רוברט סגל: למה לא כלל חומרי הגלם?

<נעה בן שבת: כי אפשר לקבוע בתוספת ה-11 ולהוסיף בה דברים.

<רוברט סגל: אבל כרגע היא סגורה.

<נעה בן שבת: כרגע היא רשימה אבל היא לא רשימה סגורה.

<נעה בן שבת: כל המשמעות של קביעה בתוספת זה שיחסית בהליך קל, יותר קל מתיקון חקיקה, אפשר לשנות אותה ואפשר להוסיף עליה.

<רוברט סגל: כן, אבל נעשה כאן שינוי לרעה.

<רוברט סגל: קודם היה לרבות חומרי גלם, בכלל חומרי גלם, ועכשיו יש ארבעה.

<רוברט סגל: אנחנו מבקשים להחזיר את המלים "ובכלל חומרי גלם".

אלי אלאלוף: אלי, אתה הגבלת את זה?

<ענת מימון: מוצרים בתפזורת עליהם דיברנו.

<אלי גורדון: רוברט, תקרא בבקשה טוב.

<אלי גורדון: עוד 10-15 דקות יש לנו הפסקה ובמידה ומשהו לא ברור, אנחנו נסביר לכם למה הכוונה כאן.

<רוברט סגל: ניסינו לקרוא טוב, אבל לא הצלחנו.

אלי אלאלוף: זה פשוט.

<רוית ארבל: למי ממוען הסעיף הזה?

<רוית ארבל: גם אני לא מצליחה להבין.

<רוית ארבל: מה ההבדל בין (ב) ל-(ג)?

<רוית ארבל: קודם היה מאוד ברור ש-(ב) זה מי שמייבא מוצרים מוגמרים ו-(ג) זה מי שמייבא חומרי גלם.

<רוית ארבל: אז היו איזונים אחרים.

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: כאן (א) ו-(ב) מדברים על שני מקרים שיודעים לתת מענה לקשר עם היצרן או אין קשר עם היצרן.

<רוית ארבל: זה ברור.

<אלי גורדון: המטרה שלהם לדון בשמירת מסמכים ותוצאות בדיקה לגבי מקרים בהם מתקיים הקשר עם היצרן או לא, ללא תלות אם זה חומר גלם או אם זה מוצר מוגמר.

<רוית ארבל: ב-(ב).

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: אני לא מסתכל רק על (ב).

<אלי גורדון: אני מדבר על הסעיף כולו.

אלי אלאלוף: מה קורה ב-(ג) ו-(ד)?

<רוית ארבל: ב-(ב) יש דרישה מחמירה יותר שהיא לא הייתה ב-(ג).

<רוית ארבל: ב-(ב) יש דרישה לאישור יצרן.

<אלי גורדון: בהפסקה, אדוני.

<אלי גורדון: לגבי 130, ניתן דיווח לאחר ההפסקה.

<אביגיל סון פלדמן: להעיר לגבי 130?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אמרתם שתקיימו דיון.

אלי אלאלוף: תעשו דיון פנימי ותחזרו עם הדברים.

<נעה בן שבת: סעיף 136א בעמוד 67.

<נעה בן שבת: 136א.

<נעה בן שבת: סייג לרישום יבואן הרשם לא ירשום במרשם היבואנים מבקש שהוא או, אם הוא תאגיד – נושא משרה בתאגיד, הורשע בעבירה או הוגש נגדו כתב אישום בעבירה, שלדעת הרשם, מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי להירשם במרשם מטעמים של שמירה על בריאות הציבור.

<נעה בן שבת: נוסח דומה לזה היה בנושא של ביטול רישום אבל כמובן זה גם צריך להיבחן בנושא הרישום.

<אביגיל סון פלדמן: לסעיף 131, רציתי להבין את ההוראה.

<אביגיל סון פלדמן: זאת הוראה פלילית?

<אביגיל סון פלדמן: רק אם הוא מסר בהצהרה שיש בידו את המסמכים, הוא צריך לשמור אותם?

<אביגיל סון פלדמן: לא בכל מקרה הוא צריך לשמור את המסמכים?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: הוא יכול לבחור.

<נעה בן שבת: אם הוא לא שומר אף אחד מהמסמכים, הוא ייבדק.

<נעה בן שבת: יש סמכות לבדוק אותו בתחנת ההסגר.

<נעה בן שבת: לכן יש לו שתי אפשרויות.

<נעה בן שבת: בעמוד 71, סעיף 147.

<שרון גוטמן: בקשה קטנה.

<שרון גוטמן: בסעיף 137(א), המבקש להירשם או לחדש את הרישום שלו.

<נעה בן שבת: בסעיף 147א יש תוספת של הסדר חדש שנקרא אישור יבוא נאות.

<נעה בן שבת: אני רוצה לבקש שמשרד המשפטים יבהיר את התיקון שמתבקש.

<נעה בן שבת: הנושא של עמיל מכס יורד מכאן.

<אלי גורדון: אני אסביר.

<אלי גורדון: במסגרת הדיונים לעניין היבוא והסדרי ייבוא הועלתה בקשה מנציגי היבואנים והתעשייה לתת הסדר גם למישהו שהוא מיישם איזושהי מערכת הבטחת איכות במסגרת ייבוא.

<אלי גורדון: לאור כך נתנו לשר סמכות להתקין תקנות שיקבעו תנאים לאלה שהם יבואנים אשר מיישמים מערכות הבטחת איכות ובטיחות בעתיד, לא כרגע.

<אלי גורדון: פשוט לתת לשר סמכות לתת הקלות בהתאם לכך שיבואן כזה או אחר יש לו מערכות הבטחת איכות ובטיחות פנימיות והוא בודק את עצמו וכך הלאה וכך הלאה.

אלי אלאלוף: למה זה אמור להגיע עד לשר?

<אלי גורדון: אלה תקנות בדיוק כמו תקנות תנאי ייצור נאותים שקיימות כרגע.

<אלי גורדון: אנחנו נרחיב גם לכל הנושא של ייבוא מזון.

<רוית ארבל: מה זה התנאים שנקבעו ב-148(11)(א)?

<רוברט סגל: אני חושב שההפניה לא נכונה.

<רוברט סגל: צריך להיות (13).

<רוית ארבל: נכון.

<ענת מימון: נקריא את הסעיפים החדשים.

תת-סימן ז'1: 147א אישור יבוא נאות מנהל שירות המזון, או מי שהסמיכו לכך, ייתן אישור ייבוא נאות לייבוא מזון מסוים למי שמתקיימים בו התנאים שנקבעו לפי סעיף 148(13).

<זמר בלונדהיים: המלים "לייבוא מזון מסוים" לא אמורות להופיע כאן.

<נעה בן שבת: למה לא.

<זמר בלונדהיים: כי זה אישור כללי.

<נעה בן שבת: אישור ייצור נאות, גם הוא אישור כללי אבל הוא עיסוק מזון.

<זמר בלונדהיים: זה נכון, אבל אני חושב שכאן זה שונה קצת כי הכוונה היא שיש לו מערכת בקרת איכות מסוימת או שהוא נגיד מייבא עשרים שנים ואין לו בעיה, ואז אני בעצם אומר אתה יבואן בסטנדרט גבוה.

<אלי גורדון: גם אישור ייצור נאות, האישורים האלה מעידים על יישום מערכת הבטחת איכות ובטיחות ברמה של העסק.

<אלי גורדון: לכן זאת מערכת שבוחנת קודם כל התנהלות של החברה.

<אלי גורדון: לכן לדבר על מוצר פרטני, זה לא נכון כי אף אחד לא נותן אישור על מוצר.

<אלי גורדון: במקרה כזה נבדקת כל המערכת, יישום של מערכות בקרת איכות ברמת העסק.

<נעה בן שבת: בסדר.

<נעה בן שבת: נוריד את המלים האלה.

<רוברט סגל: זה לא מדויק כי יכול להיות יצרן שיש לו כמה אתרי ייצור כאשר במחלקה מסוימת יצרן מייצר מוצרים שדורשים ורק לאותם מוצרים יש לו.

<אלי גורדון: מה שאתה אומר זה מדויק אבל יחד עם זאת זה לא מדויק מה שאני רוצה להגיע אליו.

<אלי גורדון: אני לא רוצה שבמחלקה אחת יהיה ניהול מערכת הבטחת איכות ובמחלקה אחרת לא יהיה כי אז כל המערכת שמיושמת ברמה של המחלקה שווה את המחלקה בלבד ולא יותר מזה.

<ענת מימון: השאלה אם אפשר לכתוב שיהיה כללי או סוג מזון מסוים.

<זמר בלונדהיים: אני הייתי משאיר את זה להסדרה.

<זמר בלונדהיים: עוד לא קבענו למה יינתן האישור, איך הוא יינתן, ובעיני הדיון הזה יכול להיות בהסדרה.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: אנחנו מורידים את המלים "לייבוא סוג מזון מסוים".

<ענת מימון: רשימת בעלי אישור ייבוא נאות לפי סעיף זה תפורסם באתר האינטרנט.

<נעה בן שבת: כאן יש לנו שאלה.

<נעה בן שבת: למה אין פרסום כזה גם לגבי אישור ייצור נאות?

<אלי גורדון: עובדתית יש פרסום.

<אלי גורדון: כל בעלי היתר GMP מפורסמים גם היום באתר האינטרנט של שירות המזון.

<נעה בן שבת: אולי נכתוב את זה.

<אלי גורדון: אפשר.

<אלי גורדון: אין לנו בעיה.

<ענת מימון: אנחנו מוסיפים גם חובת פרסום כזאת לגבי אישור ייצור נאות.

<ענת מימון: סעיפים 69 ו-70 יחולו לעניין אישור יבוא נאות, בשינויים המחויבים.

<נעה בן שבת: זה התוקף שלו ואפשרות ביטול וההתניה.

<זמר בלונדהיים: צריך גם את סעיף 71 שזה דיווח למנהל על השינויים בפרטים שבבקשה.

<זמר בלונדהיים: אם הוא הפעיל מערכת בקרת איכות ופתאום הוא לא מפעיל, מן הסתם הוא צריך לעדכן.

<נעה בן שבת: בסדר, סעיפים 69, 70 ו-71.

<רוברט סגל: שאלת הבהרה לגבי אותו סעיף.

<רוברט סגל: מי שמייבא לצורך העניין קורנפלקס ומחר רוצה לייבא מזון ייעודי, GMP רלוונטי לו גם אם בעברו הוא ייבא קורנפלקס?

<אלי גורדון: אתה שם לב שאתה כבר דן בתקנות שאמורות להתעדכן אחרי שהחוק עובר?

<רוברט סגל: שאלת תם.

<אלי גורדון: את שאלות התם בוא נשאל בזמן התקנת התקנות ולא כרגע כי אנחנו כרגע דנים בשאלת תם אם החוק עובר או לא ואם יש לנו מספיק זמן.

<אמיר רשף: או בוא נשאל, רוברט, ממה אתה חושש.

<רוברט סגל: במזון רגיש הסיכונים לבריאות הציבור הרבה יותר רחבים והמשמעויות לגביו הרבה יותר משמעותיות.

<אמיר רשף: אני חושב שבמסגרת התקנות, שירות המזון ייתן את הדעת.

<רוית ארבל: לאור זה שכל הנושא הזה הוסף לתקנות, זה נושא מאוד חשוב וחדש, אולי פשוט להוסיף שהתקנות יהיו באישור הוועדה כי כרגע הן לא באישור הוועדה.

אלי אלאלוף: את התקנות שלנו קבענו.

<נעה בן שבת: לא קבענו תמיד.

<זמר בלונדהיים: אם היינו קובעים תמיד, הוועדה הייתה עושה רק אישורי תקנות.

<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, בנימה אופטימית.

<אלי גורדון: אני מבטיח שבמהלך השנה הקרובה אנחנו ניפגש כאן עם תקנות יותר מפעם אחת.

אלי אלאלוף: אני בעד לדון בנושאים עקרוניים.

<זאב פיקובסקי: בסעיף ההגדרות, אין אישור ייבוא נאות.

<זאב פיקובסקי: אין הגדרה לזה.

<נעה בן שבת: כל ההוראות שנוגעות לאישור ייקבעו בתקנות.

<זמר בלונדהיים: עשינו אישור ייצור נאות.

<זמר בלונדהיים: אישור ייבוא נאות, אישור לפי סעיף 147א.

<נעה בן שבת: אני מבקשת להשאיר את זה לנסחית.

<נעה בן שבת: אנחנו לא רוצים להעמיס הגדרות.

<זמר בלונדהיים: אין בעיה.

<רוית ארבל: סעיף 148 יהיה באישור הוועדה?

<נעה בן שבת: בסעיף 148 פסקה (5), הנושא של שינוי התוספת השנייה, השלישית והרביעית.

<נעה בן שבת: כיוון שהנוסחים של ההצעות וההתחייבויות כתובים בתוספות האלה, קבענו כאן הוראה מיוחדת שאפשר לשנות את התוספות במסגרת זו שהשר בהתייעצות עם שר הכלכלה רשאי לקבוע את הנוסח ולכן גם מיעטנו את זה מהסעיף שמופיע בהמשך בו כתובה הוראה כללית על שינוי התוספות.

אנחנו אומרים: "באישור הועדה – תנאים למתן אישור ייבוא נאות, והוראות לעניין הגשת בקשה לאישור ייבוא נאות, מסמכים שיש לצרף לבקשה ודרך הטיפול בה וכן הוראות לעניין אופן הפיקוח והבדיקה של יבואן בעל אישור כאמור, והכול בהתאם לנדרש לצורך הבטחת בריאות ובטיחות הציבור ותקינות המזון".

<רוית ארבל: פסקה (13) היא באישור הוועדה?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: באישור הוועדה.

איציק שמולי: כל הסעיפים הקטנים באישור הוועדה?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: רק מעטים מהם.

<נעה בן שבת: פסקה (7) היא באישור הוועדה ופסקה (12).

<נעה בן שבת: כל השאר ללא אישור הוועדה אלא רק בהתייעצות עם שר הכלכלה.

<קריאה: למה דווקא (13) באישור הוועדה?

<נעה בן שבת: אנחנו קובעים את ההוראות, מי מקבל אישור ייבוא נאות.

<נעה בן שבת: כמו שאמרנו אנחנו לא יודעים מה אומר הייבוא הזה ומה המשמעות שלו.

<נעה בן שבת: זאת מעין כותרת למשהו שהוא לא ברור ולכן אני חושבת שלפחות צריך לקיים את הדיון הציבורי בעניין הזה.

<נעה בן שבת: זה לא עניין מקצועי מאוד מאוד פרטני כמו דרכי בדיקת מזון שאולי היא משהו מאוד מאוד פרטני.

<זמר בלונדהיים: בסדר.

<זמר בלונדהיים: אין התנגדות.

<בועז סיטי: יש לנו הערה לגבי סעיף 148(א).

<בועז סיטי: בדיונים הקודמים ביקשנו מערכת בקרת איכות.

<בועז סיטי: מה שקורה בסעיף 148(א) זה שיצואנים מסוימים שמפעילים מערכת בקרת איכות מקבלים הקלות לעומת יצואנים שלא מפעילים מערכת בקרת איכות.

<בועז סיטי: עלתה השאלה מהי מערכת בקרת איכות.

<בועז סיטי: אנחנו הצענו לצוות ולמשרד הבריאות שתי מערכות, האחת היא איזו 22,000 או לחילופין, איזו 9,000 בצירוף עם HASSAP.

<בועז סיטי: להבנתנו משרד הבריאות מקבל את המערכות האלה ואין מחלוקת עליהן.

<נעה בן שבת: הוא יפרסם אותן.

<בועז סיטי: כן, אבל הבנו שיש בעיה להכניס אותן מבחינת הצוות המקצועי ולשלב אותן כרגע בחוק.

<בועז סיטי: כן היינו רוצים שמשרד הבריאות יצהיר לפרוטוקול, אם זה מקובל עליו, ששתי המערכות האלה מקובלות מהסיבה הפשוטה שביום החקיקה אנחנו רוצים שליצואנים תהיה ודאות מסוימת האם הם עומדים בחוק או לא, ומי שלא עומד בחוק, מה הוא צריך לעשות כדי לקבל.

<בועז סיטי: שנית.

<בועז סיטי: בדיוק בגלל זה, מכיוון שכרגע אנחנו מסתפקים בהצהרה לפרוטוקול ולא בחוק, כן היינו רוצים שתיקבע הוראה שרשימה כזאת של מערכות בקרת איכות מקובלות תפורסם תוך זמן מסוים מיום הפרסום ואני אסביר בקצרה למה.

<בועז סיטי: הטמעה ויישום של מערכות בקרת איכות, זה משהו שלוקח זמן ויש יצואנים ויצרנים שירצו לעמוד ולקבל את ההטבה הזאת והם יצטרכו לעשות פעולות מסוימות, הן כספיות והן במפעל ולעשות התאמות מסוימות כדי לעמוד בזה.

<בועז סיטי: מכיוון שהוועדה רוצה לצמצם כמה שיותר את מועד התחולה, אנחנו חושבים שזה חשוב שיתפרסם כמה שיותר מוקדם מה הן המערכות האלה כדי לאפשר להם.

אלי אלאלוף: יש לי שאלה פשוטה.

אלי אלאלוף: למה אי אפשר לכלול בחוק היום את שני התנאים האלה – איזו 22,000 ואיזו 9,000?

<זמר בלונדהיים: לא שאי אפשר, אבל אחר כך משתנה השם של התקן ואז צריך לעשות שלוש קריאות.

<זמר בלונדהיים: אין מחלוקת, משרד הבריאות להבנתי מבחינה מקצועית מסכים ואנחנו נצהיר.

<זמר בלונדהיים: זה בסך הכול להוסיף עמוד לאתר האינטרנט וזה יכול להיעשות די מהר.

<זמר בלונדהיים: אלה לא תקנות וזה לא אמור לעכב.

<זמר בלונדהיים: נדמה לי שהבקשה שלהם היא סבירה ואפשר לעשות אותה.

<זמר בלונדהיים: אם רוצים להוסיף עוד מערכת חדשה ורוצים להקל, אלה שלוש קריאות.

<נעה בן שבת: אפשר לעשות את זה כתוספת.

<זמר בלונדהיים: גם זה חקיקת משנה.

<נעה בן שבת: זאת חקיקת משנה.

<נעה בן שבת: אפשר פרסום באינטרנט.

אלי אלאלוף: למה אי אפשר באישור הוועדה השלמת הטייטל החדש של איזו 22,000?

אלי אלאלוף: למה צריך שינוי חקיקה?

<אמיר רשף: אם זאת תוספת לחוק, אתה צריך תיקון חקיקה.

<אמיר רשף: השאלה אם צריך תוספת, כי זה נושא שיש לו התפתחות.

אלי אלאלוף: אתם מרחמים עלינו שלא נעשה שלוש קריאות.

אלי אלאלוף: אני הייתי שם את זה כבסיס ואם יש שינוי, הטכניקה היא לא חשובה.

אלי אלאלוף: כרגע המהות היא החשובה.

אלי אלאלוף: המהות אומרת איזו 22,000 ואיזו 9,000 פלוס משהו, תגמרו את זה וזהו.

אלי אלאלוף: למה הוויכוח הזה?

אלי אלאלוף: אתם חוששים שלא יהיה לנו זמן?

אלי אלאלוף: יהיה לנו זמן לדברים טובים מסוג זה.

<אלי גורדון: קודם כל, אדוני, אנחנו לא חוששים.

<אלי גורדון: שנית, כל מה שהוצע על ידי נציגי התעשייה, קיים כבר היום.

<אלי גורדון: אנחנו מציעים, כדי לתכלל את התהליך ולייעל את התהליך, היכן שזה ניתן.

<אלי גורדון: זאת לא רשימה כל כך חשובה שצריך לנהל אותה ברמת נספח או תוספת בחוק.

<אלי גורדון: אם יורשה, לנו אין התנגדות לקבל את הבקשה של התעשייה וכבר לפרסם.

אלי אלאלוף: זאת עכשיו גם הבקשה שלי.

אלי אלאלוף: אני רוצה להקל.

<אלי גורדון: את זה גם אנחנו רוצים.

אלי אלאלוף: אז תשים בחוק ואם אתה רוצה לתקן, יש לך מספר דרכים לעשות זאת.

<אלי גורדון: לי אין בעיה.

<אלי גורדון: אני אכתוב בחוק ומחר בבוקר יבוא מישהו אחר שירצה מערכת אחרת, אני צריך לעדכן תקנה.

אלי אלאלוף: חיזקת אותי.

אלי אלאלוף: יבוא מישהו אחר ויתחיל מחדש.

אלי אלאלוף: לפחות כך יש בסיס.

<זמר בלונדהיים: אני מציע שזאת תהיה תוספת אולי בלי אישור ועדה כי אחרת היכולת לשנות את זה - - -

אלי אלאלוף: בלי אישור.

אלי אלאלוף: אני בעד להקל על העולם.

<רוברט סגל: כל דין אחר שיבוא במקומו באישור המנהל.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים לעשות זאת.

<נעה בן שבת: .

<אלי גורדון: אל תתפוס את המרובה כי בסוף לא תפסת כלום.

אלי אלאלוף: אל תסבכו.

אלי אלאלוף: אני מבקש לרשום את מה שנאמר על ידכם.

אלי אלאלוף: תשימו את זה בחוק.

<נעה בן שבת: כדי שנוכל להניח את התוספת הזאת, אנחנו נקבע תוספת ללא אישור ועדה אבל אנחנו מבקשים שהתוספת הזאת, שייתנו לנו את הפרטים מה יהיה כתוב בה.

<זמר בלונדהיים: נשלח לכם.

<נעה בן שבת: היום.

<נעה בן שבת: כי אחרת נפרסם את התוספת הזאת ריקה.

<זמר בלונדהיים: תקבלי את זה בתום הדיון.

<זמר בלונדהיים: עד שנגיע לתוספות, זה יהיה ונוכל להקריא את זה.

<נעה בן שבת: סעיף 158א.

<נעה בן שבת: אם תהיה רביזיה על הסעיף – לא זוכרת איזה - שקובע את חובת משווק לגבי מזון ארוז מראש, אנחנו נציע שבמקום לקבוע שם הוראות שמפריעות לקביעה הפלילית, הסעיף הזה, סעיף 39, יצורף כאן לרשימת הסעיפים בסעיף 158א ויחול עליו ההסדר הזה במקום ההסדר המיוחד שנעשה שם.

<נעה בן שבת: שם זה מכביד על ההוראה הפלילית.

<נעה בן שבת: לעומת זאת, כאן זה מקנה את ההגנה או איזושהי חזקה כנגד האחריות הפלילית.

<קריאה: על איזה סעיף דיברת?

<נעה בן שבת: על סעיף 39(ג).

<נעה בן שבת: הייתה הערה של שופרסל להרחיב את ההגנה בסעיף 158א ואת החזקה גם על מזון שאינו ארוז מראש.

<נעה בן שבת: כדי שנסגור את ההערה הזאת, אני רוצה לבקש התייחסות משרד הבריאות.

<נעה בן שבת: לסעיף 158א יש לנו את הערת שופרסל שביקשה להרחיב את החזקה שניתנת למשווקים שמיישמים מערכת בקרת איכות, שנקטו באמצעים הנדרשים לפי דין לשמירה על המזון.

<אלי גורדון: אני חושב שזה לא נכון.

<אלי גורדון: כל הטענה התחילה מזה שמוצר מזון ארוז מראש, אין עליו שליטה ואי אפשר לדעת שום דבר.

<אלי גורדון: כל המנגנון של ההגנה נבנה על התזה הזאת.

<אלי גורדון: כרגע אנחנו רוצים לעבור את הגבול הנכון ההגיוני ולהגיע למצב שבו חובות של משווק שהם בהחלט בשליטתו, רוצים לקבל עליהן הגנות ולטעמנו זה לא נכון.

אלי אלאלוף: קיבלנו את העמדה של משרד הבריאות.

<נעה בן שבת: סעיף 159.

<נעה בן שבת: ההגדרה של העברת מזון.

<נעה בן שבת: בסעיפים האלה יש לנו כמה תיקונים, בסעיפי העקיבות.

העברת מזון: ""העברת מזון" - העברת מזון בין עוסקים במזון, למעט – העברה לעוסק במזון שהוא מוביל בלבד, או ממנו, שהיא למטרת הובלתו בין עוסקים במזון.

העברת מזון: העברת דוגמאות מזון לצרכי מחקר ופיתוח שאינן מיועדות למכירה לצרכנים.

העברת מזון: העברת מזון אל גורם מחוץ לישראל במסגרת ייצוא".

העברת מזון: זה כדי להבהיר בין מי למי אנחנו דורשים את העקיבות.

העברת מזון: אם יש איזה מוביל שהוא רק מוביל לרגע, מסמך העקיבות אמור לדעת או מכוון לדעת לאן עבר המזון ולאן הגיע המזון.

העברת מזון: הוא בין שני העוסקים במזון ולכן זה לא נוגע להובלה שהיא הובלה בלבד, שאין בה פעולות שיווק שנלוות אליה וזה לא מפיץ או משהו כזה.

העברת מזון: גם העברת הדוגמאות זה חריג וגם הנושא של הייצור חריג.

העברת מזון: זה במענה להערות שנשמעו כאן.

העברת מזון: ""פרטי העוסק" – שם היצרן של המזון ומספר רישיון הייצור שלו או שם היבואן של המזון ומספר תעודת היבואן הרשום שלו, כפי שהם מופיעים באחד ממסמכים אלה – אחד מהמסמכים בצירוף מידע המאפשר לקשר מיידית בין המסמך לשם היצרן או היבואן ומספרי רישיונם או תעודתם.

העברת מזון: תעודת משלוח, ככל שינה, ולעניין מוצר בשר – תעודת משלוח למוצר בשר, כהגדרתם בסימן ח'.

העברת מזון: חשבונית עסקה, חשבונית מס או מסמך אחר שמשמש לייעוד דומה, אף אם שמו אחר.

העברת מזון: לגבי מזון פטור – העתק של אחד מהמסמכים הנדרשים בסעיף 153(א).

<רוית ארבל: אחד מהם נדרש?

<רוית ארבל: לא כל כך ברור מהרישא.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אחד מהמסמכים האלה.

<רוית ארבל: זה לא כתוב ברישא.

<נעה בן שבת: זה כתוב ברישא.

<זמר בלונדהיים: דווקא לא נדרשים כל המסמכים.

<זמר בלונדהיים: להפך.

<זמר בלונדהיים: עברנו לפרטים.

<זמר בלונדהיים: אמרנו כפי שהם מופיעים באחד ממסמכים אלה.

<רוית ארבל: ואם לא הופיעו במסמכים אלה, אחד מהמסמכים.

<רוית ארבל: בסדר.

<נעה בן שבת: אולי אפשר לקרוא את כל ההסדר, אלה הרבה סעיפים, אבל אני רוצה לבקש לסיים אותם.

<זמר בלונדהיים: בהחרגות על העברות מזון הייתה לנו גם החרגה לעניין ייבוא שברור שהיבואן לא צריך את פרטי היצרן בחוץ לארץ.

<נעה בן שבת: נוכל לשמור את זה כאן.

<נעה בן שבת: נקרא את הסעיפים ונראה היכן זה.

<נעה בן שבת: 160.

<נעה בן שבת: הסדרת עקיבות המזון על ידי מעביר מזון בהעברת מזון, על עוסק במזון המעביר את המזון לקבל ממקבל המזון פרטים אלה לגביו ולתעד פרטים אלה יחד עם פרטים המאפשרים את זיהוי המזון שהועבר, ולמסור למקבל המזון פרטים כאמור בסעיף 161.

<נעה בן שבת: עותק של תעודת המשלוח שנתן למקבל המזון, הכוללת את פרטיו, ובכלל זה שמו המלא, מען העסק, ומספר זיהוי.

<נעה בן שבת: לא כללה תעודת המשלוח מספר זיהוי כאמור, ישמור את התעודה בצירוף מידע המאפשר לקשר מיידית בין המסמך לבין זהות מקבל המזון.

<נעה בן שבת: לעניין זה, "מספר זיהוי" – אחד מאלה: מספר רישיון יצרן, מספר תעודת יבואן רשום, מספר רישיון עסק, מספר עוסק מורשה.

<נעה בן שבת: הוראת סעיף קטן (א) לא תחול על ע וסק במזון בשיווק קמעונאי אם עוסק אחר במזון רכש ממנו את המזון כצרכן, בלי ידיעתו.

<נעה בן שבת: 161.

<נעה בן שבת: הסדרת עקיבות המזון על ידי מקבל מזון בהעברת מזון יקבל מקבל המזון ממעביר המזון פרטים אלה לגביו ויתעד פרטים אלה יחד עם פרטים המאפשרים את זיהוי המזון שהועבר, וימסור למעביר המזון פרטים כאמור בסעיף 160: שמשו המלא.

<נעה בן שבת: מען עסקו.

<נעה בן שבת: פרטי העוסק שלו.

<נעה בן שבת: היה למקבל המזון יותר מאתר אחד שאליו מיועד המזון, חובה על מקבל המזון לתעד את האתרים שבהם נמצא המזון אותו קיבל, בהתאם לזיהוי המזון, ולעדכן את התיעוד ככל שחלו שינויים במיקום המזון.

<נעה בן שבת: לעניין סעיף קטן זה, "תיעוד" – לרבות באמצעות מערכת לניהול מלאים או מערכת ממוחשבת אחרת.

<נעה בן שבת: 162.

<נעה בן שבת: תיעוד פרטיהם של מעביר מזון ומקבל מזון.

<נעה בן שבת: ישמור את הפרטים והמסמכים הנדרשים לגבי כל משלוח מזון למשך תקופה שלא תפחת משנה ממועד תום חיי המדף של המזון או, בהיעדר סימון של מועד כאמור, משנה ממועד העברת המזון בהתאם לתאריך בתעודת המשלוח ובהיעדר תעודת משלוח, בחשבונית העסקה.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (א), אם ניתנה למשלוח של מוצרי בשר תעודת משלוח וטרינרית, יישמר התיעוד האמור לתקופה שלא תפחת משישה חודשים בלבד ממועד העברת המזון.

<נעה בן שבת: 163.

<נעה בן שבת: תקנות לעניין עקיבות מזון השר רשאי לקבוע באישור הוועדה ובשים לב לסוג העוסקים במזון שעליהם יחולו ההוראות - הוראות לעניין הפרטים הנדרשים לצורך זיהוי המזון לפי תת סימן זה.

<נעה בן שבת: מסמכים נוספים או פרטי מסמכים, לרבות בדיקות, מפרטים ואישורים שאותם יש לקבל ולשמור לצורך הבטחת העקיבות לפי תת סימן זה.

<נעה בן שבת: הקלות בדרישות סעיפים 162 ו-163(1) ו-(2), לפי סוגי עסוקים, בשים לב לגודלם ולסוג המזון המועבר או המתקבל על ידם.

<נעה בן שבת: סוגי מזון שלגביהם תחול הוראת סעיפים 160 ו-161 אף אם הם מועברים למי שאינו עוסק במזון, ובלבד שהדבר נדרש לשם שמירה על בריאות הציבור.

<נעה בן שבת: אתם אומרים שנשמט כאן נושא היבואן ואתם רוצים להוסיף אותו בהגדרת העברת מזון.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: זה קבלת מזון.

<נעה בן שבת: אבל קוראים לזה העברה בין עוסקים במזון.

<זמר בלונדהיים: כן.

אלי אלאלוף: אנחנו מחדשים את הישיבה.

אלי אלאלוף: הספקתם לדון בכמה נושאים?

<זאב שמואל פרידמן: הגענו לכמה הסכמות.

<נעה בן שבת: נכון, אבל אדוני ברשותך, יש כמה הערות שאנחנו רוצים להעיר בעקבות הערות שקיבלנו בהפסקה מאביגיל סון מהמחלקה הפלילית במשרד המשפטים.

<נעה בן שבת: זה ביחס שבין ההוראות של סעיף 57 לבין ההוראות של סעיף 159 עד 163.

<נעה בן שבת: במקום להלאות את הוועדה, אני אגיד שיכול להיות שאנחנו נצטרך להזיז את סעיף 157 ממקומו ולעשות איזושהי התאמה בינו לבין הסעיפים האחרים.

<נעה בן שבת: זה יותר עניין נוסחי.

<נעה בן שבת: מבחינת ההוראה המהותית, אני רוצה לומר שבסעיף 160 חייבנו לתעד את הפרטים, לקבל את הפרטים, ואנחנו גם נגיד במסמכים שקבע השר לפי סעיף 163, אם הוא קבע כמובן, אם הוא ידרוש שמעביר המזון יקבל מסמכים מסוימים.

<נעה בן שבת: אותו הדבר בסעיף 161 נאמר: המסמכים שקבע השר.

<נעה בן שבת: בסעיף 162 אנחנו אומרים "החייב בתיעוד ישמור את הפרטים והמסמכים הנדרשים" אבל לא אמרנו מה נדרשים ולכן נבהיר שאו שנדרשים לפי סעיף 161 או לפי סעיף 162 או לפי סעיף 163(2).

<נעה בן שבת: כך תהיה משמעות ונתייחס לאפשרות לקבוע מסמכים וגם נבהיר את כל המערכת הזאת כדי למנוע כאן כפילויות.

<נעה בן שבת: כמובן שלא צריך כפילויות לא בהוראות הפליליות ולא בהוראות האחרות.

<נעה בן שבת: אדוני, עד שיחזרו אנשי משרד הבריאות, נתקדם.

<רז הילמן: בסעיף 160(א), מספר זיהוי, אין כאן אפשרות של ח"פ.

<רז הילמן: נראה לי שכדאי שזה יהיה.

<נעה בן שבת: מספר זיהוי, זה גם ח"פ.

<רז הילמן: כתבו מספר עוסק מורשה אבל לא כתבו מספר ח"פ.

<רז הילמן: נראה לי שכדאי שזה יהיה.

<נעה בן שבת: אני לא בטוחה שצריך כי אני חושבת ש-ח"פ זה מספר זיהוי של מישהו שהוא לא אדם, של תאגיד.

<נעה בן שבת: לבן אדם יש מספר תעודת זהות או מספר דרכון ולחברה או לתאגיד יש ח"פ או ע"מ.

<נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד לרבות אחד מאלה?

<רז הילמן: לא.

<רז הילמן: מספר זהות זה אחד מאלה.

<רז הילמן: או מספר רישיון יצרן או מספר תעודת יבואן רשום או מספר רישיון עסק או מספר עוסק מורשה וצריכה לדעתי להיות עוד חלופה – או מספר ח"פ.

<זמר בלונדהיים: זה לא טוב לנו כי למספר ח"פ יכולים להיות מספר רישיונות יצרן וגם מספר רישיונות עסק.

<זמר בלונדהיים: הרעיון כאן היה לדברים שהם חד חד-ערכיים.

<זמר בלונדהיים: אני צריך רישיון עסק לכל סניף, לאן העברתי את זה, ולכן המספר ח"פ לא עוזר לי.

<רז הילמן: אנחנו מדברים עכשיו על המשווק.

<רז הילמן: אם המשווק הוא חברה, מה הוא אמור לתת?

<זמר בלונדהיים: את מספר רישיון העסק, את הסניף הספציפי אליו הגיע המזון.

<רז הילמן: השאלה אם תמיד יש את זסה.

<זמר בלונדהיים: למה שלא יהיה?

<רז הילמן: זה שונה מכל סניף וסניף.

<נעה בן שבת: בהנחה שזה משווק שפועל כדין או יצרן שפועל כדין או יבואן שפועל כדין, באחד מהם יהיה את אחד המסמכים האלה.

<רז הילמן: בסדר.

<רז הילמן: דבר שני.

<רז הילמן: סעיף 163(3).

<רז הילמן: כאשר עושים משהו שכל כך מסובך לשנות אותו, יש כאן סעיף 163(3) שאומר שאפשר לעשות הקלות בדרישות לגבי החובה לשמור מסמכים.

<רז הילמן: אני חושב שהסעיף שמסמיך לתת הקלות, צריך להסמיך לתת הקלות לצורך להחזיק את המסמכים מלכתחילה.

<רז הילמן: במקרה זה יהיה צורך כזה.

<רז הילמן: חבל שיצטרכו תיקון חקיקה.

<רז הילמן: זאת בסך הכול סמכות לשר לקבוע שבעתיד, אם הוא יראה לנכון, יהיה אפשר לתת פטור מזה.

<רז הילמן: אם הוא יראה שאין בזה צורך, הוא לא יקבע.

<זמר בלונדהיים: ההערה הזאת עלתה בעבר ולא במקרה היא לא תוקנה.

<זמר בלונדהיים: היא לא תוקנה כי מבחינתנו אלה המסמכים הבסיסיים ביותר ואנחנו לא רואים דרך שאפשר להקל בהם, לשמור את העקיבות.

<זמר בלונדהיים: הרעיון הוא שאכן אין להקל בהסדרי העקיבות הבסיסיים ביותר שמבטיחים את היכולת שלנו לעקוב אחרי המזון.

<זמר בלונדהיים: לכן העמדה המקצועית – אלי לא כאן אבל גם שרון יכולה להגיד – הייתה שזה נדון והחליטו לא.

<רז הילמן: השאלה אם אפשר לצפות מראש את כל האפשרויות של דברים כדי שהחוק הזה ייושם.

<זמר בלונדהיים: בחוק יש כל מיני הסדרים שאנחנו לא נותנים סמכות ותמיד אפשר להגיד את זה.

<זמר בלונדהיים: הרי אפשר היה להגיד בסוף סעיף שהשר רשאי בהתאם לצורך להקל בכל ההוראות של החוק הזה ולשנות, אם הוא ראה לנכון.

<רז הילמן: במיוחד כאן.

<זמר בלונדהיים: היכן שראינו לנכון, כתבנו.

<זמר בלונדהיים: כאן לא כתבנו.

<זמר בלונדהיים: נעה, הערה קטנה.

<זמר בלונדהיים: בסעיף 162 אנחנו אומרים "אם אין תעודת משלוח, חשבונית עסקה".

<זמר בלונדהיים: חשבונית עסקה בפרטי עוסק, אמרנו או חשבונית עסקה או חשבונית מס או מסמך זה.

<זמר בלונדהיים: הייתי מציע להפנות או לפסקה (2) ולהגיד פרטי עוסק.

<זמר בלונדהיים: בקיצור, כל שלושת המסמכים רלוונטיים באותה מידה.

<נעה בן שבת: בסדר.

מציעים שייאמר: אנחנו לא מדברים רק על מסמכים שנדרש לשמור ולכן באופן זה הוא יוכל לדרוש גם מסמכים שתהיה חובה למסור אותם.

מציעים שייאמר: כך אנחנו רוצים לתת מענה להערת המשווקים בנושא.

<זמר בלונדהיים: אין התנגדות.

<רוני סורקיס: שאלה.

<רוני סורקיס: מה הכוונה בסוגי משווקים?

<רוני סורקיס: האם זה מאותה קבוצה או משווקים של סוגים שונים של מזונות?

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה יכול להיות גם וגם.

<נעה בן שבת: אלה יכולים להיות סוגי משווקים מבחינת המזון שהם משווקים וגם מבחינת היקף הפעילות שלהם.

<זמר בלונדהיים: לא לפי קבוצה.

<זמר בלונדהיים: זה לא יהיה שופרסל כך ואחר אחרת.

<רוני סורקיס: אני שואל כי יש כאן

<רוני סורקיס: דבר כזה שקוראי לו משווק גדול ואני רוצה לדעת אם לצורך העניין יטילו עלי כמשווק גדול חובות שונות לעומת משווקים שהם לא גדולים.

<נעה בן שבת: גם זה יכול להיות.

<זמר בלונדהיים: זה אפשרי.

<זמר בלונדהיים: הסעיף סובל את זה.

<זמר בלונדהיים: האם יש כוונה?

<זמר בלונדהיים: אנחנו לא יודעים להגיד עכשיו.

<זמר בלונדהיים: זה סעיף מסמיך כמו שרז אמר.

<זמר בלונדהיים: אנחנו לא יודעים לצפות את העתיד.

<נעה בן שבת: צריך לזכור שסוגי המשווקים, זה יכול להיות האם הוא מאחסן, האם הוא מוביל, האם הוא מוכר.

<רוני סורקיס: סוגי משווקים, זה בסדר.

<רוני סורקיס: אני מדבר על הנושא של משווק גדול.

<זמר בלונדהיים: כתבנו בשים לב לגודלם.

<זמר בלונדהיים: זה בהחלט כן.

<זמר בלונדהיים: התשובה היא, אכן, זאת דיפרנציאציה רלוונטית, היא אכן גם נכונה לטעמנו, לפעמים אתה באמת דורש משהו ועושה הבדל ביחס לגודל, משאבים וכולי.

<נעה בן שבת: בפסקה (1) עשינו את ההבדל הזה אבל בפסקה (4) באמת אמרנו - - -

<זמר בלונדהיים: אלה תקנות באישור ועדה.

<זמר בלונדהיים: זה יגיע לכאן ויהיה לכם יומכם.

<נעה בן שבת: אדוני, יש כמה דברים שאנחנו צריכים לנסות להספיק.

<נעה בן שבת: הייתה הערה של זאב פרידמן ויש לנו להמשיך עם הנוסח אבל התבקשנו על ידי המחלקה הפלילית בכל זאת להגיע לנושא העונשין בהקדם כדי להספיק אותו.

<נעה בן שבת: אני מניחה שזה לא ייקח הרבה זמן.

<נעה בן שבת: הייתי שמחה אם נוכל לקפוץ לשם.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: יש בעיה טכנית כי הוזעקתי לישיבת יושבי ראש ועדה בשעה 15:15.

<נעה בן שבת: נעבור לעמוד 139, סעיף 283.

<ענת מימון: נציין את התיקונים.

<ענת מימון: אנחנו בסעיף קטן (א) שזה המדרג הקל יותר של עבירות העונשין.

<ענת מימון: העברנו לכאן, מסעיף קטן (ב), את הנושא של גוף זר.

<ענת מימון: אתם רואים בפסקה (1א): "מייצר, מייבא או מוכר מזון בניגוד להוראות סעיף 29(א)(5)".

<נעה בן שבת: זה לפי בקשת הוועדה.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: סעיף 33(ד) זה הנושא של הבשר.

<ענת מימון: אני מציעה שאת זה נשאיר לדיון בסעיף כי יכול להיות שיהיה שינוי בסעיף עצמו.

<נעה בן שבת: השינוי שיהיה בסעיפים עצמם, ישפיע כמובן על סעיפי העונשין.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת זחאלקה.

<ענת מימון: פסקה (3) בעונשין, נחזור לזה עת נסגור את הנוסח הסופי של סעיף 33.

<ענת מימון: בפסקה (4) יש שינוי של נוסח.

<אביגיל סון פלדמן: אני אעיר שבפסקה (4) צריך לשנות בהתאם לשינויים שמסתמן שעושים או שאני מבינה שעושים בסעיף 37 עצמו.

<אביגיל סון פלדמן: בגלל שיש הבדל בין מה שחל על ייבוא ומכירה לבין מה שחל על יצרן, הייתי מחלקת את הסעיף כי התאריך האחרון המומלץ לא חל על יצרן.

<ענת מימון: ברגע שסעיף 37, יוכרע מה לגבי ההסדר שיחול על יצרן לגבי שימוש במוצרים שהתאריך המומלץ לשימוש חלף, אז באמת נצטרך להתאים את העונשין.

<ענת מימון: יכול להיות שההוראה תתוקן אבל לא תהיה הפללה בצדה.

<ענת מימון: בכל מקרה, נצטרך לתקן את פסקה (4) בהתאם.

<רוית ארבל: למה צריך לתקן?

<רוית ארבל: כרגע זה מייבא או מוכר.

<רוית ארבל: בכל מקרה זה נשאר.

<אביגיל סון פלדמן: כי כרגע כאילו גם על היצרן חל גם לגבי המומלץ.

<נעה בן שבת: ב-(4), מייבא ומוכר.

<נעה בן שבת: ב-4(א) זה רק עושה שימוש במזון שהתאריך האחרון לשימוש ולא המומלץ האחרון.

<אביגיל סון פלדמן: בסדר.

<אביגיל סון פלדמן: צריך לכתוב 37(א) ו-37(ב).

<ענת מימון: אם יהיו שם שינויים שידרשו שינוי, נחזור לזה.

<נעה בן שבת: אני מבינה שיש איזה סיכום לגבי ההצעה אותה אתם רוצים להציע לוועדה.

<אלי גורדון: מבחינתנו אין בעיה לקבל.

<אלי גורדון: אולי זאב יקריא את מה שהוא מציע.

<זאב שמואל פרידמן: ההצעה היא להוסיף לאחת מהאופציות של העבירה או מייחס סגולות של מקל או מסייע בהתמודדות עם מחלה או תסמין של מחלה.

אלי אלאלוף: יש הסכמה?

<אלי גורדון: לא מפריע לנו.

<רז הילמן: אני חושש שזאת הגדרה רחבה מדי.

<רז הילמן: הדברים האלה יקבלו מענה בתקנה.

<רז הילמן: התקנה תגדיר בדיוק מה מותר ומה אסור.

<רז הילמן: אם כבר רוצים להתייחס לסימפטום, הייתי מציע לקחת את ההגדרה של מחלה ושם כתוב מחלה או סימפטום.

<רז הילמן: מחלה היא מחלה או סימפטום מן המפורטים.

<רז הילמן: יכול להיות שאפשר את אותה הגדרה של מחלה להכניס גם כאן ואז אתה בעקיפין מכניס גם את הסימפטום.

<זאב שמואל פרידמן: אבל זה לא עונה על הבעיה.

אלי אלאלוף: נשמע דעה מקצועית של חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תוספי מזון, לא מוצר בשר, כמו ויטמינים וכל מיני מוצרים מהצמח, אסור בתכלית האיסור לכתוב שיש להם סגולת מרפא.

ג'מאל זחאלקה: זה אסור.

ג'מאל זחאלקה: גם חיזוק.

ג'מאל זחאלקה: עושים מניפולציה ונותנים לך בנוסף למוצר עצמו נייר שמסביר לך מה הסגולות של מוצר זה או אחר בלי לקשור את זה למוצר, כאילו אתה צריך להסיק ש-גת עוזר למשל לכוח גברה.

אלי אלאלוף: אבל רק לתימנים.

ג'מאל זחאלקה: אתה צודק, רק אצל התימנים ואני אסביר לך למה זה כך.

ג'מאל זחאלקה: אני אגלה לך את הסוד למה זה רק אצל התימנים ולא אצל אחרים.

ג'מאל זחאלקה: כי מוכרים בבית מרקחת מוצר שנקרא גת פלוס, 250 שקלים, ואחר כך נותנים לך עוד נייר לגבי הסגולות של ה-גת ואתה צריך לבין שה-גת שקנית, הקפסולות האלה, הן עושות את כל הדבר הזה, משפחות מאושרות וכולי.

ג'מאל זחאלקה: ההבדל הקטן הוא שתימנים לועסים גת טרי, ירוק, שיש בו חומר שנקרא קטנון שהופך לאמפיטמין בתהליך של חיזוק ואמפיטמיין נותן כוח ונותן מרץ, אבל בקפסולות היבשות אין כלום והן לא עושות שום דבר.

אלי אלאלוף: מסקנה?

ג'מאל זחאלקה: אני אומר שאם מחמירים שם, יש בעיות.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה צמחים, אתה נכנס לבית מרקחת ולכל מקום, יש לך אלף ואחד מוצרים מן הטבע אבל משרד הבריאות אוסר על כתיבת משהו.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא תמצא משהו שכתוב עליו שהוא למחלה פלונית או אלמונית.

ג'מאל זחאלקה: זה אסור.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שכאן לא צריכות להיות פשרות בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני בדעה שצריך להתחיל לכתוב באיזשהו שלב, כמו שעשו עם הסיגריות, על גבינה צהובה שהיא גורמת לעלייה בכולסטרול ואפילו ביום מן הימים ייכתב שאכילה מוגזמת של בשר בקר, תעלה את הכולסטרול שלך.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעשות מעשה הפוך ולא לתת סגולות מרפא אלא לתת אזהרות, אבל אנחנו עוד לא הגענו למצב כזה ולפני כן צריך לעשות הרבה דברים כמו חינוך כדי שאנשים לא ייכנסו לבהלה וצריך גם לדעת מה המידתיות.

ג'מאל זחאלקה: כאן צריכה להיות עבודה שהיום לא עושים אותה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבעניין הזה אין פשרות, אסור בתכלית האיסור, לא מחלות, לא חיזוק, שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: אפס.

אלי אלאלוף: קיבלת תשובה הכי מקצועית.

אלי אלאלוף: נצטרך אליה.

אלי אלאלוף: תנסחו לפי דבריו של חבר הכנסת זחאלקה שהיה משכנע.

ג'מאל זחאלקה: כמו שעושים בתוספי מזון.

ג'מאל זחאלקה: מקובל.

אלי אלאלוף: תתקנו בהתאם, בבקשה.

<רז הילמן: לא הבנתי מה התיקון.

<רז הילמן: מוסיפים הגדרה של מחלה?

<נעה בן שבת: לא, לא מוסיפים אותה.

<רז הילמן: מה עושים?

<זאב שמואל פרידמן: במקום שזה יהיה רק מצב שבו אתה מגדיר מצב של ריפוי מלא או מניעה, אתה אומר שגם אם זה משפר תסמינים.

<רז הילמן: ברגע שאתה מגדיר בתוך מחלה גם סימפטום, זה מה שנאמר בתקנות.

אלי אלאלוף: לא, אתה לא כולל שום דבר.

אלי אלאלוף: אנחנו לא צריכים לציין שום דבר, אם הבנתי טוב את חבר הכנסת זחאלקה.

אלי אלאלוף: אתה ממליץ שלא נציין שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: אסור לציין.

ג'מאל זחאלקה: רק על תרופות.

אלי אלאלוף: למה לא לציין את זה?

ג'מאל זחאלקה: כי אתה לא רוצה שאדם חולה יתחיל לקחת משהו.

אלי אלאלוף: תתחשבו בזה ותמצאו את הנוסח הסופי.

ג'מאל זחאלקה: סגולות מרפא בכלל.

<זאב שמואל פרידמן: זה כבר מופיע בסעיף.

אלי אלאלוף: נוריד את סגולות המרפא האלה.

<נעה בן שבת: לא, אם נוריד, זה יאפשר.

<ענת מימון: אם יהיו בתקנות הוראות שיקבעו איך יהיה אפשר להגיד.

<ענת מימון: כרגע אוסרים.

אלי אלאלוף: תקראי שוב את הסעיף.

<נעה בן שבת: "לא ייחס אדם למזון סגולה של חיזוק או ריפוי הגוף או אחד מאיבריו ומערכותיו או של מניעת מחלה או ריפוי שלה או הקלה או סיוע בהתמודדות עמה או עם תסמיניה בדרך של סימון או פרסום אלא אם כן הותר הדבר לפי פרק זה".

אלי אלאלוף: קיבלנו.

<רז הילמן: זה לא בהתאמה למה שהולך להיות בתקנות.

<אלי גורדון: שים לב, יש לך סייג שאלא אם כן הותקן בתקנות אחרת.

<רז הילמן: גם זה כמו חיזוק לא קיים היום.

<רז הילמן: גם לזה צריך לתת את אותה דחייה של שנה וחצי שניתנה לחיזוק.

<זמר בלונדהיים: אני מסכים.

<זמר בלונדהיים: צריך להוסיף להוראות מעבר לעניין חיזוק.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת זחאלקה ממליץ לנו להתבסס אולי על ההוראות שיש במשרד הבריאות בנושא התרופות.

ג'מאל זחאלקה: תוספי תזונה.

<נעה בן שבת: האמת היא שעכשיו החוק הזה עוסק גם בתוספי תזונה וגם במזון.

<נעה בן שבת: הוא עוסק בדיוק בדברים האלה והוא רוצה להגיד שמה שכן עבר איזושהי ביקורת – אני לא יודעת מה קובעות היום התקנות או ייקבעו – ומה שעבר תהליך של בירור וביקורת, יהיה אפשרי לציין, ומה שלא, לא.

<נעה בן שבת: זה החוק שלנו שיוצר את האיסור הזה.

ג'מאל זחאלקה: היום ייחוס של תרופות מרפא, זה דבר מאוד מאוד מאוד מוכר.

ג'מאל זחאלקה: אף חברת מזון לא תעבוד על זה כי כאן צריך עבודה מחקרית שעולה מאות מיליוני שקלים.

ג'מאל זחאלקה: כדי להוכיח שהאשכים של השור גורמים להגברת הזיכרון, צריך להיות מחקר על כך.

ג'מאל זחאלקה: בתרבות שיש ברחוב, אנשים חושבים שזה עוזר לזה וזה עובר ככה.

<אלי גורדון: קוראים לזה מיתוסים אורבנים.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, זה לא כל כך אורבנים.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מרב מיכאלי באה כדי להצביע על הרביזיה.

<ענת מימון: אנחנו מתקנים את פסקה (5) וגם לה אנחנו מוסיפים אחרי "או של מניעת מחלה או ריפויה או הקלה או סיוע בהתמודדות עמה או עם תסמיניה".

<ענת מימון: הפסקה הבאה בה יש שינויי נוסח, פסקאות (7) ו-(8).

<ענת מימון: בפסקה (9) יש בקשה להוריד את סעיפים 71 ו-110(ד) שזה שינוי לגבי פרטים.

<ענת מימון: סעיף 71 מדבר על אישור ייצור נאות, ואם חל שינוי בפרטים שנמסרו, צריך לדווח על כך למנהל.

<ענת מימון: סעיף 110(ד), הצהרת ייבוא, דיברנו על הנושא של משקל האריזה ואם יש שינוי לגבי זה, צריך להצהיר למנהל.

<ענת מימון: אביגיל, זאת הייתה בקשה שלכם להוריד את זה מהפלילי.

<אביגיל סון פלדמן: בגדול ככלל, היכן שיש הסדרה של עיצום כספי, העבירות של פרטים לא נכונים, אי דיווח על שינוי ואי שמירת מסמכים, בגדול זה הולך לעיצומים.

<אביגיל סון פלדמן: כאן אנחנו כן הפללנו את ההתנהגויות האלה בהתחשב ברפורמה ובמשמעויות של ההסתמכות כאן על הצהרות וההסתמכות על כך שבעצם מזון נכנס והסתמך על טובין.

<אביגיל סון פלדמן: אלה סעיפים שהוספו אחר כך ואני פחות רואה למה הם לא כמו כל רגולציה.

<אביגיל סון פלדמן: זה לא שונה מכל רישיון באשר הוא ואם יש עיצומים כספיים, הולכים לעיצומים הכספיים בהקשר של דיווח על שינויים.

<אביגיל סון פלדמן: ספציפית לסעיף 110(ד), לא הבנתי למה הוא נדרש.

<ענת מימון: כדי שלא ייחשב שעל שינוי הפרט הזה, אלה פרטים שהוספנו לעניין האריזה והמשקל שלה, וכדי שלא יצטרכו להגיש הצהרה חדשה בגין אותם פרטים.

<ענת מימון: רק לדווח על השינוי.

<אביגיל סון פלדמן: זה לא כל כך ברור שלא צריך כי לא כתוב שהוא לא צריך.

<אביגיל סון פלדמן: חוץ מזה, זה עדיין לא נראה לי מספיק עבירה פלילית, אי דיווח על פרט שהוא בהגדרה, כמו שאני מבינה מההסדר, הוא פחות משמעותי.

<נעה בן שבת: זאת הערה של משרד הבריאות.

<אביגיל סון פלדמן: מספיק עיצום כספי לגבי העבירה.

<ענת מימון: סעיף קטן (ג)(1) אומר שאם פרט השתנה, צריך להגיש הצהרה חדשה.

<ענת מימון: אנחנו הוספנו בפרטים של ההצהרה גם את הנושא של משקל יחידת המזון ותיאור האריזה אבל אנחנו לא רוצים שבגין זה תוגש הצהרה חדשה אלא רק דיווח על שינוי.

<אביגיל סון פלדמן: בעיקרון צריך גם לכתוב את זה ספציפית כבר ב-(ג)(1) למעט, כי אחרת זה בעיקרון לא פותר.

<אביגיל סון פלדמן: בכל אופן, זה בטח לא מצדיק עבירה פלילית.

ג'מאל זחאלקה: באיזה סעיף אנחנו?

<ענת מימון: בסעיף העונשין בעמוד 140, פסקה (9).

<ענת מימון: סעיף 283(9).

<רז הילמן: קראתי עכשיו עוד פעם את ההגדרה שקראתם לגבי המחלה והתסמינים שלה.

<ענת מימון: רגע.

<ענת מימון: עוד לא קיבלנו תשובה לגבי 71 ו-110(ד).

<שרון גוטמן: לגבי הפרטים, אנחנו נסכים לבקשה של המחלקה הפלילית ובלבד שהעיצומים כן יישארו ובאותם מדרגים כמו שהם היו.

<שרון גוטמן: זאת אומרת, אין שינוי לגבי העצומים.

<ענת מימון: סעיף 71 ו-110(ד) יורדים מתוך פסקה (9ׂ).

<רז הילמן: אם אפשר לחזור.

<רז הילמן: המחלה והסימפטום, כשהם לא מיוחסים לספר מחלות, הם לא ברורים ולא מוגדרים.

<רז הילמן: כמו שבתקנות התכוונו, צריך לרשום מחלה או סימפטום כמפורט בספר המחלות.

<רז הילמן: כך מקובל לכתוב כי אחרת זאת נשארת איזו הגדרה פתוחה שכל אחד יכול לפרש מה זאת מחלה ומה זה סימפטום.

<רז הילמן: יש ספר מחלות שמגדיר בדיוק מה הן המחלות.

אלי אלאלוף: אני מכיר אנשים שיש להם מחלות שלא כתובות באף מקום.

<רז הילמן: נכון.

<רז הילמן: לגבי זה שיגידו מה שרוצים.

<רז הילמן: אנחנו מדברים על המחלות הכתובות.

<רז הילמן: זאב פרידמן אמר שאין לו התנגדות.

<רז הילמן: אני חושב שזה יעשה סדר.

<זאב שמואל פרידמן: אתה יודע, אני לא חבר כנסת.

<זמר בלונדהיים: כך זה בתקנות וזה צריך להיות בתקנות.

<זאב שמואל פרידמן: הוא רוצה לקבוע משהו שלא מופיע בספר ואתה לא יכול למנוע ממנו.

אלי אלאלוף: חברים, אנחנו עוברים לסעיף הרביזיות.

אלי אלאלוף: הודענו שהיום בשעה 14:00 נתחיל לדון בהן.