ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 181, 2016-02-29 09:30

איתן כבל: בוקר טוב גברתי מנהלת הוועדה, יועצות משפטיות, חברי חברי הכנסת, רשמת, דובר, אורחים נכבדים, היום יום שני, אני בכיף מתחיל את ישיבות הוועדה.

איתן כבל: יש לנו יום ארוך של חקלאות.

איתן כבל: אנחנו מתחילים עם הדבש עכשיו, ובמהלך היום גם נעסוק בעוקץ שנוגע לחקלאות.

איתן כבל: יום מאד מאד לא פשוט.

איתן כבל: אני נהנה מכל רגע, אני מקווה שגם אתם תיהנו.

איתן כבל: על סדר היום שלוש הצעות חוק, אני מקריא אותן, ברשותכם: 1.

איתן כבל: הצעת חוק להסדרת הצבה של כוורת וייצור דבש, התשע"ד-2014.

איתן כבל: זאת הצעת החוק הממשלתית.

איתן כבל: 2.

איתן כבל: הצעת חוק להסדרת רעיית דבורים וייצור דבר, השתע"ה-2015 של יצחק וקנין, חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת איתן ברושי, חבר הכנסת עמר בר לב וחבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

איתן כבל: 3.

איתן כבל: הצעת חוק להסדרת רעיית דבורים וייצור דבש, התשע"ו-2015 של חברת הכנסת שרן השכל, חברת הכנסת נורית קורן, חבר הכנסת נגוסה, מכלוף מיקי זוהר, דיכטר, אלי כהן ומיכאל אורן.

איתן כבל: וואו.

איתן כבל: אז ברשותכם – אנחנו נעשה את זה כך: אני מודיע שהחוקים לא יעברו היום, קודם כל.

איתן כבל: דבר שני, אנחנו, ברשותכם, קודם כל נבין במה דברים אמורים.

איתן כבל: זאת אומרת, למען השם, מתי יגמרו הסיפורים האלה?

איתן כבל: כל פעם זה לא נגמר.

איתן כבל: אני מנסה משנת 87-88, שכהגעתי למשרד החקלאות, וכל פעם אני עוצם את העיניים ואני פוקח – אני באותו מקום.

<ריאה: על הדבורים?

שרן השכל: אז בא נגמור עם זה, איתן.

שרן השכל: בא נסיים עם זה.

איתן כבל: על כל דבר.

איתן כבל: אני אומר עכשיו, ברשותכם: אנחנו באמת נעשה את כל המאמצים כדי לקדם את התהליך הזה.

איתן כבל: אני עדין לא אומר שום דבר לגבי מיזוג הצעות החוק הפרטיות לממשלתית.

<אתי בנדלר: - - - חברי הכנסת כן מעוניינים.

איתן כבל: כן, אלא אם כן ירצו ואולי הממשלה, לא יודע.

איתן כבל: אני עוד לא מעלה את זה.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רוצה שהממשלה תציג את החוק, מה יש היום ומה בעצם השינוי מבחינתם.

איתן כבל: זה יפתיע אותי מאד אם גם תדעו לומר לי מהן נקודות המחלוקת או שאפשר לומר שכל החוק שלכם במחלוקת.

איתן כבל: עם הממשלה זה יותר פשוט.

איתן כבל: אנחנו נשמע אחר כך את חברי הכנסת, את חבר הכנסת וקנין ואת חברת הכנסת השכל, שכל אחד יציר את הליבה של החוק שלו.

איתן כבל: ואני כבר מודיע: אף אחד לא קופץ, אף אחד לא אומר את מה שלא צריך.

איתן כבל: יש כאן סדר באולם הזה, אני יודע שזה דיון טעון, כל אחד מסיבותיו שלו וכולם צודקים בתחילת הדרך.

איתן כבל: ואיך אומרים?

איתן כבל: לאף אחד אין אינטרס אבל כולם אינטרסנטים.

איתן כבל: לכן, אנחנו מסודרים בעניין הזה.

איתן כבל: מי פותח ומציג?

<אתי בנדלר: - - - לטובת הציבור.

איתן כבל: הם כולם בעד הציבור כמובן.

איתן כבל: זה החלק הכי חשוב בוועדות.

איתן כבל: ברשותכם, מי מציג?

איתן כבל: מי שרוצה לדבר יירשם, ואני מבקש שקודם כל ראשי המערכות, אלה שמייצגים את המערכות השונות, תינתן להם האפשרות לדבר.

איתן כבל: אם יש כאן דבוראי שתומך בהצעות החוק, אני אשמח לשמוע אותו.

איתן כבל: אם יש דבוראי שמתנגד, גם אותו אשמח לשמוע.

<אתי בנדלר: תלוי לאיזה הצעות חוק.

איתן כבל: זה ברור, אפילו לא צריך להתאמץ ולהבין במה דברים אמורים.

איתן כבל: ברשותך, בבקשה.

<אפרת אביאני: אני היועצת המשפטית של משרד החקלאות.

<אפרת אביאני: אנחנו מביאים את הצעת החוק הממשלתית במטרה להחליף, להציע הסדר חדש, עדכני, לרגולציה ששוררת היום בתחום של ענף הדבש, של הצבת כוורות.

<אפרת אביאני: היום הרגולציה מבוססת על צו מיושן, שהתוקף שלו תלוי בהכרזה על מצב חירום ולכן, אנחנו עושים מאמצים, כמו יתר משרדי הממשלה, להחליף את החקיקה הזאת בחקיקה עדכנית.

<אפרת אביאני: בדרך עשינו חשיבה מחדש על התכליות - -

איתן כבל: מה זה, בדרך לכאן?

<אפרת אביאני: בדרך של התהליך.

<אפרת אביאני: קודם כל, אנחנו תמיד חושבים ושומעים וכו', ונגיע לזה גם.

<אפרת אביאני: - - על התכליות של הרגולציה, האם היא צריכה להיות בדיוק זהה לאיך שזה מתרחש היום או שצריך לעשות שינויים ואנחנו גם מציעים שינויים, חלקם דרמטיים מבחינת הענף.

<אפרת אביאני: היום הרגולציה, מי שמיישם את הרגולציה בענף זאת מועצת הדבש.

<אפרת אביאני: מועצת הדבש היא חברה פרטית לתועלת הציבור, שצו הדבש הישן, הקיים, השורר, מעניק לה סמכויות כרשות מוסמכת.

<אפרת אביאני: זה מצב שהחוק לא מעגן.

<אפרת אביאני: בעצם יש פה בעיה משפטית להעביר סמכויות שלטוניות מובהקות לגוף שהוא לא חלק מהמערכת השלטונית, ואת סמכויות הרגולציה החוק מבקש לתת לוועדת היתרים שתפעל במשרד החקלאות.

<אפרת אביאני: מעבר לזה, כל הערכים של האסדרה, שזה - -

יעקב פרי: את יכולה לפרט?

יעקב פרי: פרויקט הדבש – ועדת היתרים - קצת להאריך בכמה משפטים.

<אפרת אביאני: כן.

<אפרת אביאני: מועצת הדבש היא בעצם חברה.

<אפרת אביאני: היא חברה שחברים בה הממשלה, הנציגים של הדבוראים - -

<קריאה: סליחה, אצל רשם החברות לא מופיעים בעלי מניות בחברה הזאת בכלל.

איתן כבל: חברים סליחה, זו פעם אחרונה.

איתן כבל: אני לא ביקשתי את עזרתך.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מכובדת.

איתן כבל: אם זאת תהיה הבעיה היחידה בכל הדיון הזה, אז דיינו.

<קריאה: בסדר, סליחה.

<קריאה: פשוט צריך לדייק.

<אפרת אביאני: - - ובעצם כמו חלק ממועצות הייצור החקלאיות, יש מועצות ייצור שכן קיבלו מעמד בדין, מעמד סטטוטורי, ויש כאלה שלא.

<אפרת אביאני: המועצה הזאת קיבלה איזה שהוא "סעיפון" בצו הדבש, שהופך אותה לרשות המוסמכת שמוסמכת לתת רישיונות ולחלק היתרים להצבת כוורות.

יעקב פרי: זה לגבי מועצת הדבש.

<אפרת אביאני: נכון, זאת המועצה.

יעקב פרי: וועדת ההיתרים?

<אפרת אביאני: ועדת ההיתרים זה משהו שלא קיים היום, זה משהו שהחוק מציע.

<אפרת אביאני: החוק אומר שהרגולציה, סמכויות מתן ההיתרים והפעולה בהתאם למדיניות שתקבע בתקנות שהשר יקבע וכו' תבוצע על ידי ועדה של שלושה אנשים מקרב עובדי משרד החקלאות.

<אפרת אביאני: יש בה נציג ציבור אחד, זו ועדה בסעיף - -

יעקב פרי: סליחה איתן, אם אני יכול – ועדת ההיתרים אמורה להחליף את מועצת הדבש?

<אתי בנדלר: במתן ההיתרים.

<אפרת אביאני: מועצת הדבש עושה עוד הרבה דברים חוץ מהרגולציה.

<אפרת אביאני: מועצת הדבש מהווה שולחן של הענף, שאנשים שנמצאים פה יכולים להסביר על התפקידים שלה הרבה יותר טוב ממני.

<אפרת אביאני: יש לה גם תפקידים מאד חשובים שלא קשורים לרגולציה בכלל.

<אפרת אביאני: החוק הזה בא לטפל אך ורק ברגולציה ולכן, הוא לא עוסק במועצת הדבש מכיוון שהאמירה של הממשלה פה היא שסמכויות שלטוניות מהסוג הזה לא יכולות להישאר בידי חברה פרטית, וזאת אחת הסמכויות שבמחלוקת.

איתן כבל: כדי שנעשה סדר ונכניס את הכל, ברשותך, גברת אביאני, לתוך כל התהליך הזה, בעצם החוק הזה בא לקבוע את הדבר הבא: אוקי, יש חברה, לא ניכנס עכשיו לכל התהליכים שגרמו להקמתה.

איתן כבל: היא עוסקת ברגולציה.

איתן כבל: המדינה אומרת: רגולציה זו אני, על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: אני מבקשת, המדינה אומרת, להחזיר לעצמי - העובדה שלא עשיתי זאת שנים רבות איננה מכשירה את העובדה שאני מבקשת להחזיר לעצמי את הסמכויות שלי לקבוע רגולציה.

איתן כבל: בגדול, אם אני נכנס מבלי להיכנס לתוך כל - -

יעקב פרי: זה אומר שהממשלה רוצה לקחת או מציעה לקחת את סמכויות מועצת הדבש אליה.

שרן השכל: בנושא רישיונות, היתרים וכל הדברים האלה.

איתן כבל: אוקי.

<אפרת אביאני: אני אומר משפט סיום ואתן לאנשים אחרים לדבר: הצעת החוק הממשלתית עברה דין רציפות.

<אפרת אביאני: זאת אומרת, היא עברה בקריאה ראשונה בכנסת הקודמת, גם היו פה שני דיונים בוועדת הכלכלה בכנסת הקודמת.

<אפרת אביאני: לאורך כל הדרך, עוד מהתחלה, אנחנו בתהליך של הידברות.

<אפרת אביאני: יש פה דעות נחרצות לכאן ולכאן, גם עם המועצה, גם עם הדבוראים גם עם החברה להגנת הטבע, גם עם פורום קהלת.

<אפרת אביאני: דיברנו גם עם המציעים, הגענו להבנות ובאמת, המגמה היא להגיע להבנות.

<אפרת אביאני: יש פערים, הם לא גדולים.

<אפרת אביאני: אנחנו חושבים שהפערים הם לא גדולים וניתן לגשר עליהם.

איתן כבל: את יודעת, ברשותך, לומר או לנסות לשים את האצבע על הפערים, כפי שזה נראה בעיניכם?

איתן כבל: יכול להיות שהצד השני...

<אפרת אביאני: כן.

<אפרת אביאני: סוגיה אחת זו הסוגיה של המועצה.

<אפרת אביאני: זה נושא שאי אפשר להמעיט בחשיבות שלו מבחינת זה שהענף הוא חשוב.

<אפרת אביאני: החוק לא בא ואומר שלא תהיה מועצה אבל הוא גם לא אומר שום דבר על המועצה, וזה משהו מאד קשה.

איתן כבל: זאת אומרת, מבחינתם של הדבוראים או מי שעוסק במועצה, הוא אומר: אולי אני אלך אתכם אבל אתם מסרסים אותי לגמרי.

<אפרת אביאני: הם אומרים: תנו לי מסגרת.

<אפרת אביאני: תנו לי משהו - -

איתן כבל: אני אמרתי זאת במילים פחות עדינות משלך.

<אפרת אביאני: כן.

<אפרת אביאני: זאת סוגיה אחת.

<אפרת אביאני: סוגיה שניה נוגעת לטיעון הקנייני או מעין קנייני של הדבוראים בנקודות ההצבה של הכוורות, שזה טיעון שגם יורחב פה, זו גם טענה מרכזית.

<אפרת אביאני: יש פה דעות מאד חזקות לכאן ולכאן - -

איתן כבל: זאת טענה לא פשוטה.

איתן כבל: זאת אומרת, צריך להניח אותה ולשים אותה.

איתן כבל: היפה פה שכולם צודקים.

יעקב פרי: אתם מתכוונים להצבת כוורות במרחבים ציבוריים?

<אפרת אביאני: החוק מציע שמשטר ההיתרים - -

יעקב פרי: שלא יצטרכו היתר.

<אפרת אביאני: שגם במקרקעי ציבור מוחזקים, יחול משטר ההיתרים.

<אפרת אביאני: זאת אומרת, שוועדת ההיתרים תהיה מוסמכת לתת היתר להצבת כוורות גם במקרקעי ציבור של מנהל מקרקעי ישראל.

<אפרת אביאני: רשות מקרקעי ישראל נתנה את זכות השימוש בהם או נתנה בהם זכויות - -

איתן כבל: אני אעשה את זה בצורה יותר מפושטת, אביאני.

איתן כבל: העניין הוא פשוט – את הולכת קצת במילים ממשלתיות.

איתן כבל: יש פה קרב.

איתן כבל: יש פה קרב קודם כל מי נותן את ההיתרים.

איתן כבל: מתן היתר זה כמו בעל הבית.

איתן כבל: בסוף הוא זה שמכתיב איך הענף יראה, והוא גם בעל המאה הוא בעל הדעה כי המועצה, כסף אין לה.

איתן כבל: זה לא בדיוק מועצה שיש לה יכולות כלכליות כספיות, שהיא יכולה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אבל מה כן יש לה?

איתן כבל: מה כוחה?

איתן כבל: כוחה הוא בעובדה שהיא יכולה להחליט היתר, ואיפה ומה.

איתן כבל: - -

שרן השכל: איתן, יש להם גם כסף.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אני לא - -

איתן ברושי: אני רוצה לשאול רק שאלת הבהרה - -

איתן כבל: אני אומר שיחד עם זאת, זה לא סכומים של מועצות אחרות.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, שאלה לעורכת הדין אביאני: מה הקריטריון להיות מגדל דבורים ויצרן דבש?

איתן כבל: לא, אל תעני לו משתי סיבות: יש תהליכים.

איתן כבל: התהליך הוא או שתקרא את החומר לבד, ואם יהיו לך שאלות אני אעזור לך - -

איתן ברושי: קראתי, לכן אני שואל כי אין שם הגדרה.

איתן כבל: לא, לא, רגע.

איתן כבל: 2.

איתן כבל: זה לא הדיון.

איתן כבל: אנחנו עכשיו מחוץ לאטמוספירה.

איתן כבל: אנחנו מנסים להיכנס לאטמוספירה.

איתן כבל: אנחנו עדין לא עוסקים בשאלות – אלה שאלות, כמו שאנחנו נוהגים לומר בוועדה, ואתה, כחבר קבוע בוועדה שלנו, יודע שכשתתחיל ההקראה, שם אנחנו נתחיל לעסוק בכל אחת מן - -

עיסאווי פריג': למה השאלה של חבר הכנסת ברושי לא חשובה?

איתן כבל: היא תמיד חשובה.

איתן כבל: אין דבר כזה שברושי שואל שאלות לא חשובות.

איתן ברושי: היא תתכונן לישיבה הבאה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: סיימת גברת אביאני?

איתן כבל: תודה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר לסגנון הממשלתי, הנוסח הממשלתי, כפי שאתה אמרת: כשמדברים על קרקעות מוחזקות, זאת אומרת שזה גם קרקעות שניתן בהם זכות חכירה לדורות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הזיקה של מי שמחזיק בהם לקרקע היא כמעט כמו קרקע פרטית רק שהבעלות לא נרשמה על שמו.

איתן כבל: תודה על ההערה.

חיים ילין: אין כמעט כאלה במדינת ישראל.

חיים ילין: רוב הקרקעות הן כאלה.

חיים ילין: אין כמעט קרקעות פרטיות לגמרי.

<אתי בנדלר: אין כמעט פרטיות לגמרי, נכון.

איתן כבל: ברשותכם, יש עוד מישהו מנציגי המדינה שירצה להאיר את עינינו?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, ברשותך, אנא הצג את הצעת החוק שאתה מוביל.

איתן כבל: בבקשה.

יצחק וקנין: בואו נאמר ככה: בכנסת הקודמת דנו בהצעה ממשלתית ללא הצעות שלי, ויש את ההצעה של עוד חברי כנסת שהצטרפו אלי ושל חברת הכנסת שרן השכל.

יצחק וקנין: תראו, רבותי: אמרתי בדיונים הקודמים בנושא הזה – כל ענף חקלאות שלא יהיה מוסדר יגיע בסופו של דבר לכיליון.

יצחק וקנין: אין שום סיכוי שהוא יחזיק מעמד.

יצחק וקנין: או שאנחנו נייצר לנו מספר טייקונים שיגדלו לנו את הכל, ובזה נגמור את העניין.

יצחק וקנין: אני אומר את זה כמגדל ביצים.

יצחק וקנין: אמרתי את זה כי אין שום הבדל בין דבורים לביצים, זה היינו הך.

יצחק וקנין: אדוני יושב ראש הוועדה, לפני חודשיים, פה, נגענו בתקנות של ענף הלול וקבענו מכסות, מה המכסות שצריך כל חקלאי לגדל.

יצחק וקנין: רבותי, אין שום הבדל בין המכסה לגידול ביצים לדבורים.

יצחק וקנין: אני אסביר למה: אצל הדבוראים זה אפילו עוד יותר קשה ומסוכן ומסובך.

יצחק וקנין: ולמה?

יצחק וקנין: כיוון שתמיד כשאנחנו מדברים על הדברים, יש לנו במחשבה - בסופו של דבר זה דבש.

יצחק וקנין: זה בכלל לא הדבש.

יצחק וקנין: מה שהדבש נותן לנו זה כ-70 מיליון שקל בשנה.

יצחק וקנין: מה שההאבקה נותנת, שהדבורים מייצרים את זה, זה כל החיבור של הדבורה עם שאר הצמחים וההאבקה, וכל מה שגדל במדינת ישראל זה הדבורה.

יצחק וקנין: זה שווה כשלושה מיליון שקל בערך לשנה ככה שהעניין של אסדרה, של רעיית הדבורים הוא קריטי לכל ענפי החקלאות.

יעקב פרי: חבר הכנסת וקנין, אני חושב שחבר הכנסת פריג' לא כל כך הבין את העניין עם השלושה מיליארד וה-70 מיליון.

יצחק וקנין: 70

יצחק וקנין: שני מיליון זה עלות ייצור הדבש אבל כשאני לוקח שלושה מיליארד, זה כל מה שצומח: אבוקדו, תפוזים, כל מה שגדל במדינה הזאת ויש לו פריחה, והדבורים לוקחות את הצוף ואת ההפריה בין צמח לצמח.

יצחק וקנין: בלי הדבורה, רבותי, אין מציאות כזאת שזה יהיה.

איתן כבל: אפשר לעצור אותך שניה?

איתן כבל: אני רוצה להבהיר בוודאי למי שצופה בנו, ואני בטוח שהאנשים לא נסעו היום לעבודה.

איתן כבל: רק לומר - -

איתן ברושי: הם לא הלכו לישון בגלל האוסקר.

איתן כבל: המשיכו.

איתן כבל: ברשותכם: הסיפור המרכזי, ותקנו אותי אנשי המקצוע, בתוך התהליך הזה – דבש אמתי זה דבש שנעשה בהאבקה מצוף.

<קריאות: - - -

איתן כבל: צוף פרחים הכוונה שלי.

איתן כבל: זו כוונתי, תודה על התיקון כי בשוק, איך אומרים?

איתן כבל: כל אחד רואה את הדבש, ככה, ואם יש מישהו כאן לפני שחבר הכנסת וקנין ימשיך, מי איש המקצוע כאן, הדבוראי הראשי?

איתן כבל: אוהד, בבקשה תתקרב.

איתן כבל: תן לנו, מה שנקרא, במעוף הציפור - -

עמר בר-לב: בזמזום הדבורה.

עמר בר-לב: ..

איתן כבל: - - בזמזום הדבורה.

איתן כבל: סליחה, התחלת להשתמש במושגים שאנשים יוכלו להבין גם במה דברים אמורים.

יצחק וקנין: כל דבר שיעזור לדיון הזה.

יצחק וקנין: ..

עיסאווי פריג': לא ידעתי שזה כל כך מעניין החוק הזה.

עיסאווי פריג': אפילו חבר הכנסת כלפה נמצא כאן.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: בבקשה.

<אוהד אפיק: אני מדריך גידול דבורים במשרד החקלאות.

<אוהד אפיק: אני רק אחדד את הדברים של חבר הכנסת וקנין - -

איתן כבל: לא ביקשתי שתחדד את הדברים של חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: אני מבקש שתיתן לנו, מה שנקרא במעוף הציפור, סיפור קצר לא על החוק אלא על - -

<אתי בנדלר: סיפור הדבורה והטבע.

<אוהד אפיק: הדבורה מגיעה לפרחים ואוספת צוף.

<אוהד אפיק: מהצוף הזה אנחנו עושים דבש.

<אוהד אפיק: זה שוק דבש שהוא 60,70 מיליון שקל.

<אוהד אפיק: בנוסף, תוך כדי התעופה הדבורה עוברת בין פרחים ולמעשה מאביקה אותם, ובזכות ההאבקה הזאת הרבה מאד גידולים נותנים פרי.

<אוהד אפיק: ענף השקדים למשל, בלי פעילות של דבורים לא ייתן פרי בכלל.

<אוהד אפיק: ענף האבוקדו, בלי פעילות של דבורים לא ייתן פרי.

<אוהד אפיק: חמניות וכן הלאה.

<אוהד אפיק: יש גם גידולים שפורחים, ששם הדבורה מגיעה ולא צריכים האבקה, והשניים, שלושה מיליארד שקל זה שירותי האבקה שהדבורים נותנות למגוון מאד רחב של חקלאות בארץ.

איתן כבל: כמה כוורות יש בארץ?

<אוהד אפיק: ההערכה עומדת על 100 אלף, וההערכות על כמה כוורות צריך לצרכי האבקה הן 90,95 אלף אבל לא הכל בו זמנית, זה לפי עונות.

איתן כבל: יש צוף שהיינו אומרים - האם יש פרחים מועדפים לעשיית ייצור הדבש עבור הדבורים?

איתן כבל: האם יש צוף שהוא לנו נחשב יותר טעים, יותר בריא?

<אוהד אפיק: כן, יש הבדלים גדולים בין סוגים.

<אוהד אפיק: - -

איתן כבל: זה מה שאני רוצה.

איתן כבל: תן לנו קצת דבש.

איתן כבל: ..

<אוהד אפיק: אז יש הבדלים גדולים בין סוגי דבש ובפועל, בגלל שזה חקלאות, גם אין לנו קשר בין הדבש שהדבורה עושה להאבקה.

<אוהד אפיק: למשל הדרים, מקור מאד חשוב לצוף, נותן דבש שכולנו מכירים, דבש נפלא.

<אוהד אפיק: הצורך בהאבקה הוא פחות ברור בהדרים.

<אוהד אפיק: מנגד, אבוקדו למשל, למי שמכיר, נותן דבש מאד שחור, טעם מאד מיוחד שחלק מאד אוהבים וחלק לא.

<אוהד אפיק: ושם, למרות שהוא מקור דבש בינוני, בלי האבקה אבוקדו לא נותן כלום.

<אוהד אפיק: דבש יכול להגיע גם מהטבע, הוא אמור להגיע מהטבע.

<אוהד אפיק: שם זה רק דבש ושם גם יש האבקה של פרח - -

יעקב פרי: אני רוצה לשאול שאלה של אידיוט: לא היו דבורים בעולם.

יעקב פרי: איך היתה נעשית האבקה?

<אוהד אפיק: יש פה שתי שאלות: יש טבע ויש חקלאות.

<אוהד אפיק: הטבע יודע להסתדר בלי דבורי הדבש, יש לו דבורים אחרות, יש לו זבובים, יש לו המון דברים.

<אוהד אפיק: חקלאות היא לא טבע, היא לא יודעת.

<אוהד אפיק: השקדים פרחו לפני שבועיים, שלושה, בבת אחת כל השקדים פורחים, בבת אחת כל השקדים נגמרים.

<אוהד אפיק: אין שום טבע שיכול להאביק את שטחי השקד בארץ, רק דבורי הדבש.

<אוהד אפיק: עכשיו השקד ייגמר ויתחיל האבוקדו ושוב, בבת אחת המון פריחה, בבת אחת זה נגמר.

<אוהד אפיק: היום רק דבורת הדבש יודעת לעשות את זה בחקלאות.

יעקב פרי: מה שאתה אומר לי זה שאם אין מטעי שקד בחבל ארץ מסוים, את הכוורות צריך להעביר סמוך או על יד אותם מטעי שקד?

<קריאה: לתוך המטע.

<אוהד אפיק: כן.

<אוהד אפיק: אני מכניס אותם לשקדים ואני מוציא אותם.

יעקב פרי: אז אתה מביא את המאבקים למקום ההאבקה.

<אוהד אפיק: כן.

<אוהד אפיק: ענף הדבורים בחלק גדול ממנו בעצם ענף שירות.

<אוהד אפיק: יש לי קופסא, אני מכניס אותה, מוציא אותה - -

איתן כבל: מה מצב בריאותן של הדבורים בארץ?

<אוהד אפיק: אני יודע?

<אוהד אפיק: שורדות בינתיים.

איתן כבל: הצלחתם להתגבר בארץ?

איתן כבל: הרי בעולם יש מחלה שחיסלה ועשתה נזק מאד גדול.

<אוהד אפיק: יש עקרית, כמו קרצייה שתוקפת את הדבורים.

<אוהד אפיק: העקרית הזאת יחד אתן מעבירה וירוסים.

<אוהד אפיק: הדברים האלה עושים הרבה מאד בעיות לדבורים, וכמו בהרבה ענפי חקלאות אחרים יש לנו תכשירי הדברה.

<אוהד אפיק: תכשירי הדברה עובדים בדרך כלל לתקופה מסוימת, עד שמופיעה עמידות לתכשירים האלה.

<אוהד אפיק: אז יש לנו סדרה של תכשירים, היה תכשיר אחד שעבדו אתו - -

איתן כבל: בכמה זה פגע פעמיים: פעם אחת ביצור הדבש ופעם שנייה בנושא ההאבקה?

<אוהד אפיק: בסך הכל הענף בארץ יציב, אנחנו לא רואים נפילות קשות.

<אוהד אפיק: זה אומר יותר עבודה מבחינת המגדלים כי הם צריכים להיכנס לנושא של טיפול נגד מחלות, ושהטיפול לא יגיע לדבש וכוורות שמתחסלות וצריך להחזיר אותן אבל בסך הכל, לאורך השנים, הענף די יציב בינתיים.

איתן כבל: בכל מקום דבורת הדבש היא אותה דבורה או שבעולם יש זנים?

<אוהד אפיק: יש מספר זנים של דבורי דבש שהם לא זהים לחלוטין אבל הם דומים.

<אוהד אפיק: כל אחד קצת יותר מותאם לאקלים מסוים, לדרישות חקלאיות מסוימות.

עיסאווי פריג': שאלתי, איתן: אני מכיר אנשים שעוסקים בזה ושופכים סוכר להאכיל אותן.

יצחק וקנין: הנה קח, יש פה מסין.

עיסאווי פריג': אז שאלתי: זה נמכר כדבש.

עיסאווי פריג': - -

איתן כבל: אז שאלה אחרונה שמתחברת לשאלה ששאל עיסאווי: האם יש תו תקן?

איתן כבל: זאת אומרת, האם בארץ – ותודה עיסאווי כי גם אני רציתי לשאול את השאלה הזאת ותודה שהזכרת גם.

איתן כבל: האם יש תו תקן, שאתה יודע שכל מה שהוא בלי הסימול הזה, הוא לא דבש בהגדרה.

איתן כבל: הוא יכול להיות דבש שנעשה על ידי האכלה של הדבורים בסוכר או כל מיני פעולות שאינן כמו שאנחנו מכירים מהצוף.

<אוהד אפיק: רגע, אוסף של שאלות מקצועיות: בעצם מהותו של ענף המכוורת, של רדיית דבש, הדבורים אוספות את הדבש, את הסוכר לעצמן כדי לשרוד את החורף.

<אוהד אפיק: אנחנו באים בשיא העונה, לוקחים להן את כל האוכל שהן אספו ומוכרים אותו בסופר, ולכן אנחנו חייבים להאכיל אותן בסוכר כדי שלא יגוועו ברעב.

<אוהד אפיק: השאלה היא כמובן איפה נעצרת ההאכלה הזאת בסוכר, מה מזה מגיע לדבש שאנחנו בסוף רודים ומה לא.

<אוהד אפיק: זה נושא שהרבה מתגלגל סביבו – כל הצפיפות של הכוורות בארץ, עד כמה כוורות אנחנו יכולים להכניס.

<אוהד אפיק: שוב, אם אנחנו רוצים שמקור הדבש שלנו יהיה בפריחה אז יש איזו שהיא הגבלה בצפיפות - -

איתן כבל: אתה כבר נכנס למה שנקרא "מסר סמוי".

יצחק וקנין: אני חייב לומר פה משהו חשוב.

יצחק וקנין: איתן, זה חשוב מאד לדיון - -

עיסאווי פריג': יעני צריך לשפוך סוכר...

איתן כבל: זה אני רוצה לקיים בדיון.

איתן כבל: אני הזמנתי אותו כעד מקצועי לתת לנו את - -

יצחק וקנין: בהצעת חוק בכנסת הקודמת לא אפשרו לו להגיע לפה לומר את הדברים כאיש מקצוע של משרד החקלאות.

יצחק וקנין: אני אומר את זה אחריות.

יצחק וקנין: אני ניהלתי את הדיונים ולא אפשרו לו להגיע לפה כדי שידעו את האמת.

יצחק וקנין: הוא האיש המקצועי.

<אוהד אפיק: - - ולגבי התו – יש תקן דבש, הוא לא תקן וולונטרי, הוא לא תקן חובה.

<אוהד אפיק: - -

איתן כבל: יש סימול, אני שואל?

איתן כבל: כמו שיש לך בשמן היום, תו תקן של מכון התקנים או - -

<קריאה: הוא גם וולונטרי.

איתן כבל: וולונטרי.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו בבעיה.

עיסאווי פריג': כל אחד מגדל דבש ומוכר.

איתן כבל: זה היה 60 שניות ארוכות על דבש כדי שלפחות נסטה ממנהגנו וגם נבין על מה אנחנו מדברים.

איתן כבל: בבקשה, אם יש לך משהו להוסיף.

איתן כבל: שב, כבד אותנו ונכבד אותך.

<יוסי סלבצקי: אני מנהל תחום גידול דבורים במשרד החקלאות בשירות ההדרכה.

<יוסי סלבצקי: אני רוצה לומר לכם שענף גידול דבורים עומד על הסף כבר הרבה מאד זמן.

<יוסי סלבצקי: זאת אומרת "על הסף" - הוא יכול להתמוטט כל רגע.

<יוסי סלבצקי: ה"עקרית" הזאת, שדיברנו עליה, אנחנו מטפלים בה כבר משנות ה-80 של המאה הקודמת, ואנחנו כל פעם מחליפים תכשירים.

<יוסי סלבצקי: ואם לא יהיה לנו תכשיר כדי לטפל, לא תהיה לנו דרך לטפל ב"עקרית" - -

איתן כבל: זה לא קשור מי ראש הממשלה?

<יוסי סלבצקי: לא, לא אבל זה איום - -

איתן כבל: רציתי רק לוודא שזה איום לא קשור.

<יוסי סלבצקי: לא, אבל זה איום כמו האיום האיראני על הענף הזה.

<יוסי סלבצקי: זאת אומרת, זה איום שמאיים עלינו זמן רב, וכל רגע הוא יכול למוטט אותנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אומר שזה איום סרק.

<יוסי סלבצקי: המשמעות, מלבד אנשים שיאבדו את פרנסתם, שלא יוכלו לגדל גידול מסחרי הוא שלדוגמה, אמר לי מנהל בתחום גידול אבוקדו, שדבורים לאבוקדו הם כמו מים.

<יוסי סלבצקי: זאת אומרת, אי אפשר יהיה לגדל אבוקדו, אי אפשר יהיה לגדל שקדים וזה תחומים שיצטרכו לייבש 70 אלף או 80 אלף דונם אבוקדו ועוד דונמים רבים של שקדים.

<יוסי סלבצקי: זה דבר אחד.

<יוסי סלבצקי: לגבי האכלה בסוכר - אנחנו על הסף.

<יוסי סלבצקי: יש צפיפות גדולה מאד של כוורות, ואם זה ימשיך להיות כל כך צפוף אז לא תהיה ברירה אלא - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני חוזר אליך, חבר הכנסת וקנין ואחר כך גברתי שרן השכל בלחץ, והיא תוכל לדבר.

יצחק וקנין: אחד הדברים שעלו בדיונים הקודמים זה בעצם למה שלא ניתן "כל דכפין יטה ויכול".

יצחק וקנין: כל מי שרוצה לתקוע כוורת איפה שבא לו – שיתקע אותה.

יצחק וקנין: מה אכפת לנו?

יצחק וקנין: שיהיו לא 100 אלף, שיהיו גם 150 אלף, כל מגדל.

יצחק וקנין: למה אני צריך שמישהו יווסת את הדבר הזה?

יצחק וקנין: לא צריך שום ויסות.

יצחק וקנין: כל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

יצחק וקנין: ואני אומר את זה חזור ושנה על כל הדברים בחקלאות.

יצחק וקנין: חברים, אנחנו יכולים למוטט את כל החקלאות, לחסל אותה, לגמור אותה ככה, בשנייה אחת, ואחר כך נגלגל עיניים ונחפש - -

יעקב פרי: ואנחנו בדרך.

יצחק וקנין: - - ואנחנו כבר בדרך, אני אומר, עם כל ההחלטות שאני רואה.

יצחק וקנין: - -

עיסאווי פריג': צריך לעשות שיעורי בית טובים, זה הכל.

יצחק וקנין: תאמין לי, אני חוויתי את זה, לי היה אבוקדו, אני עקרתי אותו.

יצחק וקנין: לי היה 30 דונם אבוקדו, אין לי את האבוקדו.

יצחק וקנין: אז אני יודע מה הערך של הדבורה לאבוקדו אבל מכיוון שבדיונים היו פה חברים, מגדלים חדשים, שטענו שלא נכנסים מגדלים חדשים ויש פה קומונה שדואגת לעצמה, אז צריך לדעת שבמגדלי הדבורים יש כ-1,000 מגדלי דבורים היום, ומגדלים חדשים בשנים האחרונות, מ-2010 עד היום – קרוב ל-40 מגדלים חדשים נכנסו לענף, שהם מחזיקים ביחד בערך 600 כוורות, אם לא יותר מזה.

יצחק וקנין: זאת אומרת, הם נכנסו לתוך הענף.

יצחק וקנין: אני, לי אין בעיה עם הקטע הזה של החלוקה של המשאב הזה בא נגיד.

יצחק וקנין: זה משאב שהמדינה נותנת אותו למגדלים שונים – אין לי בעיה שזה יהיה בידיים של המשרד, שהמשאב הזה יחולק על ידי הרגולטור.

יצחק וקנין: אין לי בעיה עם זה בכלל.

יצחק וקנין: יש לי בעיה עם האסדרה של הדבר הזה, של איך אנחנו מחלקים, כמה מחלקים?

יצחק וקנין: האם אנחנו שומעים פה, מאנשי מקצוע – אני לא איש מקצוע, אוקי?

יצחק וקנין: שאין אפשרות לגדול יותר, אין אפשרות "לתקוע" יותר כוורות - -

איתן כבל: מה ההצעה שלך בעצם אומרת?

יצחק וקנין: ולכן, ההצעה שלי מנסה לשמור את המועצה, לשמר אותה.

יצחק וקנין: גם לשמר אותה וגם לשמר את כל ההסדרים הקיימים, שאני חושב שעל רובם יש לנו הסכמה עם משרד החקלאות.

יצחק וקנין: אני נגד פריצה של הדבר הזה, שכל אחד "יתקע" את הכוורת שלו איך שהוא רוצה.

יצחק וקנין: כל מגדל ייכנס, לא יהיו מכסות.

יצחק וקנין: אין מציאות כזאת, רבותי, בחקלאות.

יצחק וקנין: מציאות כזאת תביא אותנו לשוקת שבורה, ואנחנו נמצא את עצמנו במצב שלא יהיה לא דבש ולא דבורים.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: ורק דבר אחרון, משפט אחרון שהוא חשוב לעניין: רבותי, אני הבאתי דבש מסין.

יצחק וקנין: זה לא דבש, זה סוכר.

יצחק וקנין: מי שמריח אותו, אני הייתי מעביר אותו שתריחו אותו, שתבינו על מה אנחנו מדברים.

יצחק וקנין: יש פה איכות שאין באף מדינה בעולם בדבש.

יצחק וקנין: אנחנו אולי נחשבים למעצמה בנושא הזה של האיכות של הדבש.

יצחק וקנין: בוא לא ניקח את הדברים האלה ונזרוק אותם לפח זבל ככה בגלל שיש כל מיני שיגעונות.

יצחק וקנין: בא, שוק חופשי - השוק החופשי הזה לקח אותנו יותר מדי למקומות שרק טייקונים יש פה ולא מגדלים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תן לו קודם כל להציג את הדברים.

עיסאווי פריג': רק שאלת הבנה: כשאתם דיברתם בהתחלת דבריך, כשהסברת שמעבירים את הרגולציה מהמועצה למשרד, מחזירים את הנטל.

עיסאווי פריג': אולי ניקח לנו דבר כתוב לגבי כל המועצות - -

איתן כבל: הבנתי מה שאדוני מבקש.

איתן כבל: זה גם בסוף כדי לעשות סדר בתוך המבוך זה.

איתן כבל: ברור.

עיסאווי פריג': זה לעשות סדר.

עיסאווי פריג': ..

איתן כבל: כן, כן, הבנתי.

איתן כבל: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

איתן כבל: מה מהות הצעתך?

שרן השכל: קודם כל, אני רוצה לדבר על כמה דברים שגם - -

איתן כבל: מציקים לך.

שרן השכל: היום לא רק ענף הדבש, גם ענפים אחרים בחקלאות קורסים, חקלאים פושטים את הרגל.

שרן השכל: פחות ופחות ופחות - -

איתן כבל: הנה, כבר שניכם, אין רוב לקואליציה.

שרן השכל: - - בכל הארץ.

שרן השכל: מה זה?

איתן כבל: אני אומר שכבר שניכם, אין רוב לקואליציה ועוד מעט נשמע גם את חבר הכנסת מקלב – בוודאות לא יהיה.

יצחק וקנין: אצלי זה לא סוד שאני לא פוחד לומר שמצדי תיפול הממשלה גם אם אני צריך.

יצחק וקנין: בדברים מסוימים זה ייהרג ובל יעבור, זה לא יעזור.

איתן כבל: שרן בבקשה.

שרן השכל: אנחנו במצב, כמו שאנחנו שומעים, אנחנו חייבים לשמור על משק הדבש בישראל.

שרן השכל: אנחנו חייבים לשמור על עצמאות חקלאית במדינת ישראל, ומה שמתנהל היום בחסות המועצות הוא מה שגורם לפשיטות הרגל של החקלאים, הוא מה שמכניס אותם עמוק מתחת לאדמה.

שרן השכל: הגיע הזמן שאנחנו נבוא ונשנה את זה.

שרן השכל: אמרו את זה פעם אחר פעם.

שרן השכל: - -

יצחק וקנין: אני מבקש שתסביר.

יצחק וקנין: תסבירי, תסבירי.

יצחק וקנין: אני צריך הסבר לוגי.

שרן השכל: אבל רגע, בשביל זה יש לי כמה דקות, נכון?

שרן השכל: נתתי לכם לדבר, עכשיו תורי.

שרן השכל: יש כמה דקות לדבר - -

איתן כבל: בבקשה, אני נלחם על זכותך.

יצחק וקנין: אולי תשכנעו אותי.

שרן השכל: אני רוצה לדבר על כמה דברים: קודם כל, על החסות של המועצות.

שרן השכל: למה אנחנו רוצים שינוי?

שרן השכל: כי בחסות שלהם, לא רק בדבש, גם במחירים של הפירות והירקות והכל יש עליה במחירים.

שרן השכל: אנחנו, כצרכנים, משלמים הרבה יותר כסף כמובן לעומת היצרנים.

שרן השכל: יש הפרשים גם בלימונים ואבוקדו.

שרן השכל: אם החקלאי מוכר את התוצרת שלו ב-90 אגורות של הלימונים, אנחנו קונים את זה בתשעה שקלים - -

יצחק וקנין: מה שם המועצה?

שרן השכל: בסדר, אבל הם מקבלים - - -

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, חבר הכנסת חיים ילין, ברשותכם - -

<קריאות: - - -

שרן השכל: יותר מזה – בחסותם, איתן, נוצרו המונופולים האלה של השוק הסיטונאי.

שרן השכל: האנשים ששולטים בשוק הסיטונאי זה בחסות המועצות.

שרן השכל: הם אלה שנותנים להם רישיונות, הם אלה שמחזיקים אותם.

שרן השכל: - -

איתן כבל: ובמעבר חד לחוק שלנו.

איתן כבל: ..

שרן השכל: לא, רגע, אני נותנת רקע - -

איתן כבל: לא, לא, תודה רבה.

איתן כבל: רקע אפשר להעביר לנו בעמוד.

שרן השכל: סליחה, איתן, אני מדברת על דברים שקשורים להצעת החוק.

איתן כבל: שרן, כשאת תהיה יושבת ראש הוועדה תנהלי אותה.

שרן השכל: איתן - -

איתן כבל: זה שמי.

איתן כבל: סליחה, לא ביקשתי ממך לתת רקע.

איתן כבל: ביקשתי לתת מהי הצעת החוק שלך.

שרן השכל: לא שמעתי שהוא הציג את הדבש - -

איתן כבל: הוא אמר את מה שאמר, בבקשה לחתוך.

איתן כבל: אני לא נגדך, אני רוצה רק שתגיעי לעניין.

איתן כבל: את פותחת לי מאז - -

שרן השכל: בסדר, אני מגיעה.

שרן השכל: אני מסבירה למה צריך לפרק את המועצה.

שרן השכל: הוא הסביר למה צריך לשמר אותה, אני מסבירה למה צריך לפרק אותה - -

עמר בר-לב: מי החברים במועצה את יודעת?

עמר בר-לב: מי ממנה את החברים במועצה את יודעת?

איתן כבל: עמר.

שרן השכל: - - אני מדברת על המחירים שנוצרו בחסות המועצה.

שרן השכל: אני מדברת על המונופולים שהם יצרו בשוק הסיטונאי גם של הדבש.

שרן השכל: על דבר כזה, שהמועצה הזאת היא יחידה במינה בכל העולם, שהיא לקחה את סמכויות הפיקוח מהמשרדים הממשלתיים והיא מנהלת את הפיקוח על כל העסק הזה.

שרן השכל: אני רוצה שתראה לי עוד מדינה אחת בכל העולם שצריכה את הפיקוח הזה מחברה פרטית על הענף הזה.

שרן השכל: ואני אומרת לך, וקנין, זה מה ששוחק את החקלאים, זה מה ששוחק גם את ענף הדבש.

שרן השכל: כל הסמכויות האלה של הפיקוח צריכות לעבור לגוף ממשלתי, למשרד החקלאות, ששם גם יש ביקורת.

שרן השכל: יש ביקורת ציבורית, יש ביקורת תקשורתית.

שרן השכל: אנחנו יכולים לבוא אליהם בטענות, ואליהם אנחנו צריכים להעביר את הסמכויות.

שרן השכל: כל איומי הסרק האלה שלא תהיה האבקה – אין שום קשר למציאות.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: כל הנהלים שיש היום, שקשורים לכמויות של כוורות, לאיפה מציבים אותן עדין יהיו רק שהם לא יהיו בידיים של הגוף הפרטי הזה, הם יהיו בידיים של משרד החקלאות, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות.

שרן השכל: עכשיו, על מה אנחנו מדברים?

שרן השכל: אנחנו בעצם מדברים על האסדרה רק שהאסדרה היא בידיים שיש לה פיקוח ויש לה ביקורת.

שרן השכל: אנשים חקלאיים כמו אלי מרגלית שנמצא שם – כשאנחנו מדברים על המקרקעין, השטחים הציבוריים אכן יישארו כמו היום, במשרד החקלאות, כמו שצריך לפי כמות הכוורות שצריך, מאיזה מקום, לפי כמות הצוף שם.

שרן השכל: אבל במקרקעין פרטיים הם יתנו את האישורים לכמה כוורות ובאיזה מרחק אבל הזכות של מי שיהיה שם היא על בעל הקרקע.

שרן השכל: איך זה יכול להיות שאדון אלי מרגלית מקיבוץ בצפון, שמגדל כבר מעל ל-60 שנה כוורות, באה המועצה הנכבדה ושמה לו כוורות באמצע מקום המרעה שלו.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: השטח הפרטי שלו, של הקיבוץ, צריך ללכת לידיים פרטיות בעלות אינטרסים, ואני יכולה לתת לך פה דוגמאות של מלא חקלאים שהגיעו היום לדבר, ואני מקווה שתיתן להם את רשות הדיבור כדי להסביר על הגוף הפרטי הזה.

שרן השכל: הגיע הזמן לפרק את - -

<קריאה: לפני שבע שנים, לא 60 שנה.

<קריאה: שבע שנים.

איתן כבל: סליחה, משפט אחרון, ברשותך.

איתן כבל: הסברת יפה.

שרן השכל: אני אסכם: היום הענף גם של הדבש, כמו ששמענו, עומד על סף קריסה.

שרן השכל: לא נדבר על המועצות האחרות ומה שקורה שם.

שרן השכל: אם הרפורמה הזאת לא תעבור, אם אנחנו לא נצליח להסדיר את זה כמו שצריך, עם ביקורת ועם פיקוח ועם דעת הציבור ותקשורת שמעורבת בזה, אז הענף הזה יקרוס.

שרן השכל: אז יבואו אנשים ויגידו: בואו נפתח ליבוא כי אנחנו לא מצליחים לנהל את זה, ואז לא תהיה להם פרנסה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: תודה, תודה.

עיסאווי פריג': - - - משרד החקלאות, והיא חזרה על קריסת הענף.

עיסאווי פריג': מה זה אומר, אני רוצה להבין?

איתן כבל: חברים, עקב המחלה שהיא לא רק בישראל אלא בכל העולם, הוא הסביר רק אף אחד מאתנו לא עושה הסבה עכשיו לחקלאות.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם עם זה ואחר כך, אין לי שום בעיה לתת לך הסבר מלומד בדיוק, אפילו להפנות אותך לכמה כתבי עט מקצועיים שאני במקרה קראתי.

עיסאווי פריג': כן?

איתן כבל: כן אבל סתם ידע אישי.

איתן כבל: זה עניין מרתק, לדעתי, מה שקורה בסיפור הזה.

איתן כבל: אנחנו נפתח את הדיון, ברשותכם כך: ברשותכם, קודם כל אני אתן ליו"ר ארגון מגדלי הדבורים, באופן טבעי.

איתן כבל: הוא נמצא?

איתן כבל: בקצרה.

איתן כבל: אני מבקש לא לשפוך אלא לשים כל אחד מה הבעיה שלו או במה הוא תומך ולמה הוא מתנגד.

<בועז כנות: בוקר טוב לכולם.

<בועז כנות: שמי בועז, אני מגדיר את עצמי כ"חפ"ש" – חקלאי פשוט, ואני יושב ראש ארגון מגדלי דבורים בהתנדבות.

<בועז כנות: דבר ראשון, יש תקן דבש במדינת ישראל.

<בועז כנות: יש הגדרה מה זה דבש, יש לו ערכים, ניתן לבדוק במעבדות.

<בועז כנות: - -

איתן כבל: יקירי, כשאני בסופר, אני לא שולח כל קופסה למעבדה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת כשאני קונה אותה בסופר, האם זה דבש אמתי, כן או לא.

<בועז כנות: מועצת הדבש מובילה מזה שנים מהלך שבודק את איכות הדבש ואת איכות הגידול.

איתן כבל: בועז, לא ענית לי.

איתן כבל: יש תו תקן - -

<קריאות: יש, יש.

עיסאווי פריג': יש תקן בלי תו.

<אתי בנדלר: מי קבע את התקן?

<בועז כנות: מדינת ישראל.

<אתי בנדלר: מכון התקנים?

<בועז כנות: כן.

איתן כבל: אז למה אין את החותמת של מכון התקנים?

<קריאות: יש.

איתן כבל: אז חברים, תגידו לי, מה אני צריך לעשות?

איתן כבל: להאביק אתכם?

איתן כבל: אני שעה שואל האם יש תו תקן, מה כל כך מסובך בזה?

איתן כבל: גם בזה אי אפשר לקבל תשובה כמו בני אדם?

איתן כבל: אני רוצה לדעת, בועז, או מישהו אחר – אני צרכן, מגיע למדף בסופר או איפה שאני מבקש לרכוש דבש.

איתן כבל: אני רוצה לדעת האם הדבש הזה הוא אחד מסיפורי התחליפים שמופיעים פה בכמויות או שזה דבש שבהגדרה של מכון התקנים הוא דבש אמתי.

איתן כבל: זאת אומרת, שהוא מצוף.

עיסאווי פריג': אסור להם להכניס לסופרמרקט לא תקני.

<בועז כנות: משרד החקלאות מחייב בדיקות דבש תקופתיות.

<בועז כנות: הן מתבצעות במעבדות בארץ ובחו"ל.

<בועז כנות: במידה ודבש לא עובר - -

איתן כבל: בועז, אני מבין שאתה החלטת לכדרר אותי.

איתן כבל: אני כולה רוצה לדעת איך אני לוקח, מסתכל, מה התו שאומר לי - מה כל כך מסובך, אלוהים?

<בועז כנות: כרגע אתה צריך להאמין בחברה שקנית ממנה דבש.

איתן כבל: הבנתי, תשובה טובה.

איתן כבל: בא נתקדם.

<אתי בנדלר: אדוני, אם אכן יש תו תקן של מכון התקנים למוצר שיש לו תו תקן לא רשאי לסמן את המוצר בתו התקן אלא אם כן הוא משלם גם עבור הסימון, אז הרבה פעמים יש לא מסומנים.

איתן כבל: בקיצור, הבנו שיש כאן.

איתן כבל: ..

איתן כבל: חבר'ה, תעזבו אותי.

איתן כבל: עשר תשובות על שאלה פשוטה?

איתן כבל: תתקדם, בבקשה.

איתן כבל: בחייכם, זה פדיחה.

<בועז כנות: ענף גידול הדבורים בישראל, והלוואי שהיו משנים את השם של החוק הזה מחוק הדבש לחוק לגידול דבורים בישראל, זקוק לחוק.

<בועז כנות: זקוק לחוק עדכני שיסדיר את פעילותו ויבטיח קיום נאות קודם כל את דבורת הדבש על פי הצרכים שלה, וקיום נאות למכוורות מסחריות גדולות וקטנות על מנת להבטיח אספקה של כוורות בריאות וחזקות להאבקה.

<בועז כנות: של שטחים חקלאיים כחוליה ראשונה בייצור מזון בישראל.

<בועז כנות: ובנוסף, יבטיח ייצור של דבש שאיכותי שעומד בכל דרישות האיכות, וזה מה שאנחנו עושים היום.

<בועז כנות: לא צריך לבנות את הענף מאפס.

<בועז כנות: יש במדינת ישראל ענף חקלאי מתמחה בגידול דבורים ומצליח לשרוד למרות אתגרים ואיומים.

<בועז כנות: ואני חייב לומר שהוא מצליח לשרוד בעזרה ותחת כנפי משרד החקלאות.

<בועז כנות: לא היינו יכולים לעשות את זה בלי, וגם את החוק הזה, אנחנו בטוחים שיחד עם אנשים המשרד, בעזרתכם, ניתן להגיע - -

איתן כבל: אתם תומכים בחוק, בועז, או לא?

<בועז כנות: אנחנו תומכים בחוק, וביקשנו מהשר שיחילו עליו דין רציפות כפוף למספר שינויים שצריך להגיע להבנות.

<בועז כנות: צריך לעשות כמה שינויים.

<בועז כנות: אנחנו תומכים במשרד החקלאות ואנחנו חוסים תחתיו.

איתן כבל: תודה.

יעקב פרי: אני רוצה קריאת ביניים: אתה אמרת ב"מעריב", ואני מצטט אותך: "אם הצעת החוק הזאת תעבור, ייווצר פה כאוס מוחלט.

יעקב פרי: " ציטוט שלך.

יעקב פרי: "טוען בועז כנות, יושב ראש איגוד מגדלי הדבורים - -

<בועז כנות: ההצעה של שרן.

יעקב פרי: - - "תהיה תגובת שרשרת עם השלכות מרחיקות לכת".

יעקב פרי: אני מציע שתאריך קצת בזה.

<בועז כנות: ההבדל התהומי בין ההצעה של שרן לשתי ההצעות האחרות זה האסדרה.

<בועז כנות: הצעת החוק של שרן מדברת על אסדרה ל-20% מקרקעות המדינה.

<בועז כנות: בשאר ה-80% לא תהיה אסדרה.

<בועז כנות: ולכן, אני לא אומר מי הגוף שיסדיר.

<בועז כנות: חברי ועדת הכלכלה יחליטו לעשות את זה - -

יעקב פרי: אנחנו רוצים לשמוע את דעתכם, אתם המגדלים.

<בועז כנות: אני אומר שכל הסדר - גידול הדבורים במדינת ישראל צריך אסדרה מלאה של 100% מקרקעות מדינת ישראל בגלל שאנחנו מדינה קטנה וצפופה עם עיור רב מאד, עם הרבה כוורות, שאנחנו עומדים תחת לחץ האבקה חזק מאד.

<בועז כנות: על מנת שנוכל להמשיך, ואנחנו ענף שמספק שירותי האבקה בזול ושירותי האבקה באיכות טובה, ואין טענות, לא נכשלנו בזה.

<בועז כנות: ההצלחה שלנו היא בזה.

איתן כבל: אוקי, העניין ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת איתן ברושי, עמר בר לב, אבו, ואנחנו נעבור למגדלים.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת וחקלאים ומגדלים, אני מבין ושאלתי מקודם – אנחנו מדברים בענף חקלאי שהוא בתחום האחריות של משרד החקלאות, וראיתי פה אנשים שמדברים על חופש העיסוק.

איתן ברושי: אני מבין שזה אותו חופש העיסוק שקיים בענף הרפת, בענף הלול, ולכן שאלתי את עורכת דין לביאני, ואני שואל אתכם, נציגי הענף:

איתן ברושי: מהי ההגדרה של מגדל דבורים?

איתן ברושי: הרי כשדיברנו מקודם על ענף הלול או הרפת או על כל ענף אחר בתחום משרד החקלאות, יש הגדרה של חקלאי.

איתן ברושי: לא הגדרה של מי יכול לקנות פרות אלא מי רשאי לגדל פרות ולייצר חלב.

איתן ברושי: כאן העסק הזה מטושטש, אולי בכוונה ואולי לא, וזו לא הפעם הראשונה שאני מעיר על זה.

איתן ברושי: ולכן, כשאתה קורא כל מיני פורומים מכובדים של קהלת וחופש האלה וחופש האלה, זה לא חופש העיסוק ולא חופש הברבור.

איתן ברושי: זה ענף חקלאי, הוא בידי חקלאות ובידי חקלאים, ומי שאחראי על זה, זה משרד החקלאות, וחלים עליו הכללים של החקלאות, ואין פה חופש עיסוק וכל מיני דברים שאתה קורא פה.

איתן ברושי: אם זה ענף שמוגדר, ולכן הוא בוועדת כלכלה, ולכן הוא בוועדת חקלאות, חלים עליו הכללים שמטפלים בחקלאות.

איתן ברושי: ומי שמתפרנס ממנו זה חקלאים, ומי שמייצר דבש זה חקלאים, והמוצר הוא מוצר של חקלאות כולל כל הכללים הנלווים.

איתן ברושי: ולכן, מה שצריך להגיד קודם כל הוא מי רשאי לגדל.

איתן ברושי: לא מי שיש לו כסף וקשרים, לא מי שקיבל קרקע מימי הברון אלא מי שמוסמך לגדל ולמכור והוא חלק מהחקלאות בישראל.

איתן ברושי: אם אנחנו מאבדים את העיקרון הזה – את רוצה לפרק את המועצה בגלל השאיפה להפוך את זה למי שיש לו כסף והטייקונים - -

שרן השכל: ממש לא.

שרן השכל: ממש לא.

איתן ברושי: לא שאלתי אותך.

שרן השכל: אז אל תגיד לי מה הכוונות שלי.

שרן השכל: אני אמרתי בדיוק מה הכוונה.

שרן השכל: הכוונה היא לשבור את המונופולים, הכוונה היא - - -

איתן כבל: איתן סליחה, אתה לא יכול להתייחס אליה ולחשוב שהיא תישאר אילמת.

איתן ברושי: אני רק מציע שבכל זאת, עם כל הכבוד - -

שרן השכל: לגוף הזה אין שום פיקוח, אין ביקורת.

איתן ברושי: - - הרצון לפרק את המועצה, מסתתרות מאחוריו כוונות מרחיקות לכת, שההמשך יהיה גם בענפים אחרים.

איתן ברושי: לכן, עניין הדבש הוא לא רק על הדבש.

איתן ברושי: הוא חלק מקרב גדול שיהיה פה גם היום בצהרים - -

איתן כבל: תודה איתן.

איתן כבל: אל תקדים זמנו.

איתן ברושי: - - ולכן, אני מסכם ואומר: שאלת מי רשאי לגדל ובאיזה תחום אנחנו פועלים היא שאלה מרכזית לפני שנכנסים לפרטים.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: חיים ילין שממהר תמיד, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, תודה.

איתן כבל: הוא ממהר.

איתן ברושי: יש מנהרות, מה אתה רוצה?

איתן כבל: צריך לאטום את אחת מהן... חיים, בבקשה.

חיים ילין: חוק ההשעיה יש, מה אני אעשה?

איתן כבל: חיים בקצרה, אתה ממהר.

חיים ילין: תראו, אני אנסה לתת דוגמה מוחשית איך אני רואה בכלל את החקיקה של וקנין, ואיך אני רואה את החקיקה שלך, שרן.

חיים ילין: אז יש פה את דרוקר, שהוא מגדל דבורים בעוטף עזה, ויש ממול את רצועת עזה.

חיים ילין: המשמעות של אנרכיה - בשביל להבין מה המשמעות של אנרכיה בגידול דבורים, צריך ללכת לרצועת עזה ולהבין מה המשמעות.

חיים ילין: אני לא מדבר כרגע על המועצה ועל המועצות, שיכול להיות שחלק מהאמירות שלך הן נכונות, ואני מסכים אתן אבל לבוא ולהפיל את כל מועצת הירקות ואת כל התחלואים שיש אולי במדינת ישראל על הדבורנים, זה נראה לי קצת כבד מדי - -

שרן השכל: הם דיברו על - -

איתן כבל: שרן, אני עוד לא קמתי מהרצפה מזה שהגנתי עליך.

חיים ילין: - - ולהפיל את כל נושא המועצות כאילו שהם אחראים על זה שבעצם יוקר המחיה נמצא בידיים שלהם.

חיים ילין: יש לי המון ביקורת על המועצות, אני חושב שצריך לעשות הרבה מאד שינויים, וחלקם אולי אני אסכים אתך ואני אוביל אותם יחד אתך אבל משם להפיל את כל העסק הזה על הדבורנים - נראה לי שזה איזה "אופסייד" בחקיקה, והיא לא נוגעת במהות שאנחנו רוצים לגעת.

חיים ילין: לא תהיה חקלאות בעוטף עזה.

חיים ילין: אני אומר את זה כמו שלא תהיה חקלאות בצפון וכמו שלא תהיה חקלאות בהרבה מאד מקומות, אם העסק הזה לא יהיה מוסדר בחקיקה.

חיים ילין: אני אומר את זה חד-משמעית.

חיים ילין: נמצא פה דוד, הוא חבר קיבוץ עלומים.

חיים ילין: כל המטעים של האבוקדו מול הרצועה זה הכוח שלנו.

חיים ילין: זה הכוח שלנו להתמודד.

חיים ילין: אמרו פה - -

יעקב פרי: - - - ממה אתה מודאג בעזה?

יעקב פרי: מה זה, דבורים שבאים מעזה?

חיים ילין: מה שקורה בעזה זה חוסר תכנון לחלוטין.

חיים ילין: ומה שקורה שם, בעזה, כל אחד יכול לעשות מה שבא לו.

חיים ילין: אתם יודעים, אין להם גבול.

חיים ילין: דרך אגב, לא צריך מנהרות - -

איתן כבל: אפשר להפיל את זה על סיירת מטכ"ל, להשמיד את הדבורים בצד של עזה.

חיים ילין: אני חייב להגיד לך ש"כיפת ברזל" לא מיירטת אותם, ויש לנו בעיה קשה מאד עם הנושא הזה אבל אם אנחנו רוצים - -

איתן כבל: בסוף הם יביאו אותם דרך המנהרות גם כן.

עיסאווי פריג': מה אוכלות הדבורים של הרצועה?

חיים ילין: תקשיבו, זה אנרכיה.

חיים ילין: אם תשמעו גם את דרוקר, איך הוא מסביר את זה - -

יצחק וקנין: מישהו אמר לי שהן יותר עצבניות.

יעקב פרי: זה בטוח.

יצחק וקנין: אמתי אני מדבר.

חיים ילין: זה נכון, וכשהן יותר - -

יעקב פרי: רק בצפון הן רגועות.

יעקב פרי: ..

חיים ילין: אצלנו, כשהן שומעות צבע אדום הן נרגעות כי אז הן מבינות שהן במציאות של עוטף עזה.

חיים ילין: המשמעות היא להגיע לחוק שהוא לתפיסתי אנרכיסטי לחלוטין, ואין בחקלאות, תסלחו לי, היד הנעלמה.

חיים ילין: החוקים הכלכליים האלה של היד הנעלמה שתסדר את הכל, ובסופו של דבר יגיע לשיווי משקל – חברים יקרים, זה בתיאוריה עובד מצוין, בפרקטיקה זה יכול למוטט ענפים שלמים.

חיים ילין: ולכן, כל ענף לגופו של עניין.

חיים ילין: יש את הדבורנים, יש את ענף הזית, יש את הדיג.

חיים ילין: כל ענף, צריך לבדוק אותו ולבדוק מה צריך לעשות - -

איתן כבל: חיים, יקירי, תודה.

איתן כבל: אני רוצה שכולם יספיקו לדבר.

חיים ילין: רק שניה - יש פה מועצה, ואני חושב שבועז אמר את הדברים הכי נכון שיש.

חיים ילין: יכול להיות שהמועצה צריכה להיות חלק של משרד החקלאות, יכול להיות שמשרד החקלאות צריך להתייעל בכלל, ושחלק מההתייעלות תלך למגדלים על ידי זה שיהיה עירוב של סמכויות בתוך משרד החקלאות והוא לא לוקח, אבל זה לא הדיון פה.

חיים ילין: זה הדיון בשעה אחת, כשיהיה.

חיים ילין: - -

איתן כבל: חיים, תודה.

חיים ילין: - - ובסוף, הפחד שלי, תדעו לכם דבר אחד - שאם הדבר הזה יקרוס לחלוטין, אנחנו נמצא לא דבורה אלא מטוס שמביא דבש מסין, זה לא דבש.

חיים ילין: מי שיריח את זה פה, זה סוכר חום מעורבב עם מים.

חיים ילין: זה מה שמוכרים לנו בזול, וזה גם מה שכנראה יהיה באחת וחצי בדיון.

חיים ילין: זה להקת חימום, דרך אגב, למי שלא שם לב...

איתן כבל: תודה חיים.

איתן כבל: אני שם לב אבל אתה "מנה עיקרית" נהיית.

איתן כבל: תודה חיים.

חיים ילין: תודה חברים.

חיים ילין: אני הולך לחוק - -

איתן כבל: ושם תגיד שאתה ממהר לדיון הבא.

איתן כבל: הרגת אותי פה.

איתן כבל: עוד פעם אחת אתה ממהר פה לדיונים, אני לא אתן לך רשות דיבור.

איתן כבל: אתה כל הזמן ממהר.

איתן כבל: כבד אותנו פעם אחת.

איתן כבל: .. חברים, מרגע זה, כל אחד לא יותר משלוש דקות.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: אני מבקש שלוש דקות, אנחנו נואמים במליאה מספיק זמן אז נא להצטמצם.

איתן כבל: שלוש דקות, עמר, בבקשה.

עמר בר-לב: החוק הזה, התחלנו לגלגל אותו זבולון כלפה ווקנין ואני עם ארגון הדבורים בכנסת הקודמת.

עמר בר-לב: מילה אחת על המועצה: מי ששולט במועצה זה משרד החקלאות ומשרד האוצר.

עמר בר-לב: גם שר החקלאות הקודם, שדיברתי אתו על זה, הוא פשוט לא ידע, הוא לא קרא את התקנון שמי שממנה את יושב ראש המועצה ואת החברים וכן הלאה זה הם, ויש להם שליטה מלאה במועצה.

עמר בר-לב: אז אני לא ארחיב על זה אם זה נכון מועצה כזאת, בפנים או בחוץ, אבל גם היום יכולה להיות שליטה מלאה של משרד החקלאות ומשרד האוצר על המועצה.

עמר בר-לב: לעצם העניין - הטענה המרכזית שעלתה בכנסת הקודמת על ידי שר החקלאות היתה טענה נכונה, שהוא אמר: האוויר מעל מדינת ישראל הוא בבעלות המדינה, הוא לא בבעלות של אף אחד אחר.

עמר בר-לב: ולכן, שום גורם לא יכול לחלק על דעת עצמו את האוויר מעל קרקעות המדינה, והאוויר, זה לא משנה אם זה על קרקע של מנהל או על קרקע של פרטי.

עמר בר-לב: לכן, בעניין הזה, אין שום הבדל, ואת העיקרון הזה, אני חושב שכולנו הסכמנו וקיבלנו.

עמר בר-לב: יחד עם זאת, בחוק שהוגש אז, שזה גם החוק הממשלתי עכשיו, כפי שנאמר, יש מספר נקודות תורפה.

עמר בר-לב: למשל, נקודת התורפה המרכזית, שכל שנה 10% או 20% מזכויות הרעייה, נקראה לזה ככה, יעמדו למכרז חדש, למגדלים חדשים וכן הלאה.

עמר בר-לב: בעיקרון, כמובן, יש בזה משהו חיובי.

עמר בר-לב: מצד שני, אי אפשר לבוא למגדל שהשקיע כך וכך כספים בפיתוח היכולות שלו, ובלי שהוא יודע מראש האם בעוד שנה או בעוד שנתיים או בעוד שלוש יבוא מישהו וייקח לו 10% או 20%, אי אפשר ככה לבסס שום עסק.

עמר בר-לב: ולכן, הרעיון צריך להיות שהמדינה נותנת זיכיון כמו על כביש 6, כמו על דברים אחרים, נותנת זיכיון למגדל לשנה, לשבע שנים, לעשר שנים.

עמר בר-לב: לפי זה הוא יכול לתכנן את ההתפתחות העסקית שלו, ולא איזה משהו שרירותי כזה, וזו נקודת התורפה העיקרית בחוק הנוכחי, שהמדינה יכולה לבוא ולומר: עכשיו אני מחליטה שלך מורידים 10%, ואני מודיעה לך את זה תוך 90 יום או משהו כזה.

עמר בר-לב: זה בלתי מתקבל על הדעת.

איתן כבל: תודה, חברי עמר בר לב.

איתן כבל: אבו, ואחריו יורם דרוקר, דבוראי מגבול עזה.

איתן כבל: אחריו אריאל ארליך, מפורום קהלת.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: שלוש דקות אני מבקש.

אבשלום וילן: תודה.

אבשלום וילן: בוקר טוב אדוני היושב ראש, נאמר פה שהבעיה העיקרית היא באמת נושא ההאבקה.

אבשלום וילן: כל סיפור המועצה זה ניפוח לא ענייני, לא רציני.

אבשלום וילן: כל המועצה הזאת, תראו את התקציב שלה, תראו כמה אנשים מעסיקים.

אבשלום וילן: בסופו של דבר, המועצה צריכה לשמור על דבר אחד – על הווטרינריה ועל חלוקת המכסות שתהיה הוגנת.

אבשלום וילן: מי שמציע, ואני מזהיר פה את חברי הכנסת – אנחנו, בחקלאות הישראלית, משנות ה-60, זה כבר היסטוריה, זה משה דיין וצפונה, נפרד מהסיפור שפוליטיקאים מחלקים מכסות צ'קים לחקלאים.

אבשלום וילן: מה שהחוק הממשלתי מנסה לעשות, הוא חוזר לימי מפא"י העליזים.

אבשלום וילן: ואני, בתור מי שחושב שמפא"יניק הוא תואר כבוד ולא תואר גנאי, לא מציע לחזור לדברים האלה ששר, לא משנה שיהיה צדיק שכולו תכלת, יכול לתת הוראה לפקידיו למי נותנים מכסה, רושמים צ'ק, ולמי לא.

אבשלום וילן: אנחנו מהדבר הזה נפרדנו, וכל פעם שניסו היה מי שדאג לעצור את זה, כולל בית המשפט.

אבשלום וילן: בחוק הממשלתי זה מה שמופיע.

אבשלום וילן: אז בשם הצדק, חוזרים לשנים של סלאח שבתי.

אבשלום וילן: 2.

אבשלום וילן: אני גם חושב שאם רוצים לשמור על האבקה, רוצים לשמור על הווטרינריה, זה מוכרח להיות מפוקח.

אבשלום וילן: קודם כל, חברת הכנסת השכל, אין חקלאות פרטית כמעט במדינת ישראל, להוציא אחוזים בודדים.

אבשלום וילן: רוב הקרקע החקלאית במדינת ישראל היא חכירה של מדינת ישראל לחקלאים.

אבשלום וילן: ולכן, האבקה בדבורים חייבת להיות בשליטה וטרינרית, בגוף בלתי תלוי, שמבין את הבעיה עצמה ולא מי חבר של מי ומי יעשו לו טובות וכאלה.

אבשלום וילן: וצריך להיות הוגן, וצריך לתת לצעירים להיכנס, הכל נכון, ואפשר לפקח על זה בכלים הקיימים - -

איתן כבל: תודה אבו.

אבשלום וילן: - - אבל בחוק הזה, הממשלתי, בניגוד לחוק של חברי הכנסת, יש המעוות שעולה על הרצוי ולכן, התאחדות חקלאי ישראל וכל גופי החקלאות במדינת ישראל תומכים בחוק שמוביל אותו חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ביקשתי מיורם דרוקר, דבוראי מגבול עזה, בבקשה.

<יורם דרוקר: אני ממושב דקל.

<יורם דרוקר: אני רוצה לענות לחברת הכנסת - -

איתן כבל: לא, לא, תן לי.

איתן כבל: כשאני אבוא להתארח אצלך, אתה תקבע את כללי המקום.

איתן כבל: אמור את עמדתך.

איתן כבל: עזוב עכשיו להתייחס.

איתן כבל: היא תצטרך אחר כך לענות לך, ואני אלחם על זכותך - -

<יורם דרוקר: לא, לא, על זכויות.

איתן כבל: תציג את עמדתך.

<יורם דרוקר: אני רציתי להגיד על ה - - - של העגבניות, ואין לו מונופול בעגבניות.

שרן השכל: אז אנחנו רוצים להשית את זה במועצות החקלאיות - - - כי אין לי בעיה.

איתן כבל: אתה רואה?

איתן כבל: אני יודע איך זה מתנהל.

איתן כבל: אני ביקשתי שתנהל את הדיון?

איתן כבל: אדוני רוצה לדבר, נתתי לו את הזכות, אנא יציג את עמדתו.

איתן כבל: בבקשה.

<יורם דרוקר: אני מגדל דבורים וגר במושב דקל במועצה האזורית אשכול.

<יורם דרוקר: הכוורות שלנו נמצאות קילומטר וחצי מעל המערכת.

<יורם דרוקר: בלי הדבורים קשה לנו להתמודד, ולדעתי יש פה עוד כמה מגדלים מ"עוטף עזה".

<יורם דרוקר: אם יסגרו לנו את הענף, כנראה שנצטרך להתקפל עם המשפחות ולעבור למקום אחר.

<יורם דרוקר: אין עתיד, פשוט מאד.

<יורם דרוקר: בשביל זה אנחנו משקיעים משאבים, כספים, ולא יכול להיות שיבואו ויגידו לנו: מחר אתם לא מגדלים.

<יורם דרוקר: לוקחים 30%,40%,50% מהמכוורת, לא ניתן לעשות תכנון כלכלי לטווח רחוק.

<יורם דרוקר: אנחנו נמצאים בבעיה קשה מאד גם מבחינת הגידולים וגם מבחינת התא שטח, שהוא בעייתי, שהמדינה לא משקיעה במשאבים לנטיעות חוץ מהמגדלים.

<יורם דרוקר: לדעתי, אם הענף קורס, אין מה לעשות שם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מודה לאדוני.

איתן כבל: אריאל ארליך, בבקשה.

איתן כבל: חשוב לך שיואלי ידבר לפניך?

<אריאל ארליך: אני אשמח.

איתן כבל: ממה נובעת השמחה?

<אריאל ארליך: פשוט חשוב שדבוראים ידברו קודם - -

איתן כבל: אדוני, כשאני אבוא אליך לפורום, אתה תנהל אותו.

שרן השכל: אני מבקשת שתיתן גם לדבוראים אחרים לדבר.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: חברים, סליחה.

<אריאל ארליך: זה מה שרציתי, שיהיו דבוראים - -

איתן כבל: יקירי, ביקשתי בפתיחת הדברים שלי לתת את ההזדמנות גם לדבוראים שהם עוקץ אחר.

<אריאל ארליך: אני רק אומר כמה דברים כלליים: אני חושב שהשאלות לגבי איך עושים רגולציה כן צריכות להישאל בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת ברושי וחברי כנסת אחרים.

<אריאל ארליך: לומר, החקלאות זה תחום אחר, החקלאות זה מי שחקלאי הוא חקלאי, וכך הדברים צריכים להישאר – אני חושב שזה לא נותן מענה מספיק לשאלות שחייבים לשאול כאשר באים להסדיר תחום.

<אריאל ארליך: והתחום הזה, נכון שהוא כבר מוסדר אבל כרגע אנחנו באים לעשות סוף סוף סדר ושזה יהיה בחקיקה באופן חוקי ולא באופן מאד מאד רעוע, כמו שזה היה עד עכשיו.

<אריאל ארליך: ולכן, חייבים לשאול את השאלות איך עושים רגולציה.

<אריאל ארליך: וכשעושים רגולציה בתחום, לא מספיק לומר שאם לא יישאר המצב כך וכך אז תהיה קריסה כללית.

<אריאל ארליך: האבקה היא צורך שאי אפשר בלעדיו, ואם נשנה אז ההאבקה תקרוס.

<אריאל ארליך: אין ויכוח שהאבקה, אי אפשר בלעדיה אבל אני חושב שגם מהדברים של המדריך החקלאי שדיבר קודם יכולנו לשמוע שלמעשה אין חוסר בכוורות, וגם אם תקופה מסוימת תהיה ירידה, לא יקרה שום דבר להאבקה שהרי הכוורות מאביקות גידולים במחזוריות מסוימת.

<אריאל ארליך: לגבי הקריסה – אני גם חושב שלא שמענו הסברים מדוע צפויה קריסה אם הרגולציה תשתנה.

<אריאל ארליך: מדינת ישראל, בוודאי יש לה מאפיינים ייחודיים.

<אריאל ארליך: לא שמענו מה המאפיינים הייחודיים לעומת כל מדינות העולם, שבהן יש אסדרה.

<אריאל ארליך: לא שאין אסדרה בתחום אבל האסדרה היא לא משטר של היתרים.

<אריאל ארליך: האסדרה הי חובה של רישום ויכולת אפקטיבית של פיקוח ושל ניטור ווטרינרי ומרשם גלוי ויכולות אכיפה.

<אריאל ארליך: הכל קיים.

<אריאל ארליך: אסדרה נחוצה, אין ספק, אבל לא הבנו עדיין מה המאפיין הייחודי של ישראל, שהיא גם לא הכי צפופה בעולם.

<אריאל ארליך: אנחנו בדקנו את זה, ויש עוד מדינות צפופות רבות, צפופות יותר מישראל - -

איתן כבל: אריאל, תודה.

<אריאל ארליך: אני אומר עוד משפט אחד:

<אריאל ארליך: אנחנו כתבנו בדף שחילקנו לחברי הוועדה על הבעיות החוקתיות שיש באסדרה כפי שהיא כיום, שחייבים לתת עליהן את הדעת.

<אריאל ארליך: אני חושב שהאבחנה שנעשית בין מקרקעין שהם פרטיים באמת לבין מקרקעין שהם פרטיים ב-99%, כי הם רשומים כחכירה היא אבחנה בעייתית שחייבים לתת עליה את הדעת, והשיקולים החוקתיים שבאים להסדיר ענף מסוים, הם בהחלט שיקולים שצריך לשקול אותם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו הבנו כבר.

איתן כבל: רק ברשותך, רצית שיואל ברקוביץ, שאני מניח שתומך בעמדה שאתה מייצג ובגלל זה אתה גם דואג לו, וזה בסדר - -

<יואל ברקוביץ: לא בדיוק.

<יואל ברקוביץ: אתם תשמעו ממני דברים קצת שונים ממה שאתם שומעים.

איתן כבל: תמיד אנחנו שמחים כשמאתגרים אותנו.

איתן כבל: שלוש דקות.

<יואל ברקוביץ: אני מגדל דבורים למעלה משלושים שנה, גם כן מעוטף עזה, ממושב שדה-ניצן.

<יואל ברקוביץ: אני מחזיק כ-900 כוורות.

<יואל ברקוביץ: אני באתי לכאן היום להביע את עמדתי בשאלת נחיצותה של מועצת הדבש לענף הדבורים, ורגולציה בכלל, בחקיקה, בעניין הדבורים.

<יואל ברקוביץ: לדעתי, לא זו בלבד שמועצת הדבש אינה נחוצה ואינה חיונית אלא שבשנים האחרונות המועצה פגעה ופוגעת פגיעה אנושה בענף גידול הדבורים.

<יואל ברקוביץ: הגיע הזמן לשים לזה קץ, ומיד אפרט מדוע.

<יואל ברקוביץ: לכן אני סבור שכפי שברחבי העולם לא קיימת חקיקה המסדירה את ענף הדבורים, גם בישראל לא צריכה להיות חקיקה כזאת.

<יואל ברקוביץ: בוודאי לא צריכה להיות חקיקה שמאפשרת למעטים כל כך לשלוט על משאבים רבים כל כך, כפי שהדבר קיים כיום גם בהצעות החוק העומדות על הפרק.

<יואל ברקוביץ: ובאשר למועצת הדבש – אבקש להביא בפניכם ציטוט מתוך פסק דין בתיק אזרחי 1038/02 של בית משפט השלום בחדרה.

<יואל ברקוביץ: בית המשפט במדינת ישראל כתב על מי שזה למעלה מ-20 שנה אחראי על חלוקת נקודות המרעה ואסדרתן במדינת ישראל, כך כתב בית המשפט: אינו נרתע מהסתרת האמת שדבר זה נוח לו.

<יואל ברקוביץ: התנהלות זו של הסתרת אמת שהדבר נוח לא היתה ייחודית למקרה ההוא.

<יואל ברקוביץ: ההתנהלות הזאת ניכרת בעיקר בהתנהלותה של מועצת הדבש בשנים האחרונות מול משרד החקלאות לנוכח הצעות החקיקה המאיימות על קיומה.

<יואל ברקוביץ: המטרה – הותרת המצב הקיים על כנו והמשכיות המועצה מכשירה את כל האמצעים, בין השאר הסתרת האמת או חלקה או שיווקה באופן מגמתי - -

איתן כבל: אוקי, העניין ברור.

<יואל ברקוביץ: אני אדגים מה קורה הלכה למעשה – המועצה וחלק מהמגדלים טוענים שמשרד החקלאות וחברי הכנסת, כי אילולא תתקיים המועצה, יפגע ייצור המזון שתלוי בשירותי האבקה, שאנחנו שומעים את זה הרבה פה.

<יואל ברקוביץ: לדבריה, לקיום החקלאות דרושות כ-60,000 כוורות מאביקות.

<יואל ברקוביץ: כך טענה גם המועצה בפני ועדת קדמי.

<יואל ברקוביץ: האמת היא שונה – לצרכי ההאבקה של כלל הגידולים במדינת ישראל דרושות הרבה פחות כוורות שכן הגידולים הדורשים האבקה אינם פורחים בו זמנית.

<יואל ברקוביץ: לכן, המספר הדרוש נמוך בהרבה, וביטחון המזון במדינת ישראל, שהם כל כך מדברים עליו ונתלים בו, הנתמך על ידי מועצת הדבש הוא לכל היותר ביטחון המזון על שולחנם שלהם.

<יואל ברקוביץ: בפועל, רשומות במדינת ישראל כ-100,000 כוורות.

<יואל ברקוביץ: ההערכה היא כי קיימות הרבה יותר מכך.

<יואל ברקוביץ: חיסול המועצה בוודאי לא יביא להיעלמותן של 100,000 כוורות.

<יואל ברקוביץ: טענה שנייה בפני מצדדי מועצת הדבש וחקיקה, שביטול המועצה יביא ליצירת עומס כוורות על שטחי מרעה, הרבה מעבר לכושר הנשיאה של שטחים אלה.

<יואל ברקוביץ: במילים אחרות – עודף כוורות ליחידת שטח גורמת לרעב של כוורות, הפצת מחלות וירידה ביבול עד כדי אי-כלכליות.

<יואל ברקוביץ: מעניין מאד, דווקא בשנות קיומה של המועצה עלה עד מאד מספר הכוורות ליחידת שטח מבחינה אבסולוטית.

<יואל ברקוביץ: כך עלה מספר הכוונות מ-70,000 כוורות בשנות ה-80 - -

איתן כבל: ומשפט אחרון.

<יואל ברקוביץ: - - ל-100,000 כוורות.

<יואל ברקוביץ: אני אסכם: - -

איתן כבל: משפט אחרון.

איתן כבל: אני ניסיתי להזהיר אותך בתחילת הדרך.

<יואל ברקוביץ: לסיכום – הגיע הזמן להצעיד את ענף הדבורים מעבדות לחירות, משחיתות לשקיפות, מאחזקת הכוח והעוצמה בידי מעטים ומקורביהם לרשות הציבור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הבהרת את עמדתך.

איתן כבל: אני מודה לך.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

איתן כבל: שתהיה הסכמה כבר למען השם על משהו.

איתן כבל: בבקשה חאג'.

איתן כבל: לאחריו עורכת הדין נילי אבן חן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי מה שאני שומע מכולם, שאחד מתנגד לשני, כולם מדברים על קריסת הענף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקריסה הזאת, כל אחד רוצה אותה ומתכוון אליה מכיוון אחר אבל מה שחשוב, בנקודה אחת אעלה, שלא יכול להיות שיחליטו בשביל חקלאים להכניס את הכוורות בלי תיאום אתו, בלי הסכמתו כי יכול גם לגרום נזק בזה שהם נכנסים ויוצאים משם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמכניס כוורות למטע מסוים, לשטח מסוים, זה חייב להיות בתיאום עם בעל השטח ובהסכמתו, ויכול להיות שיש לו גם מגדל שהוא מקורב אליו או קרוב אליו או מהמשפחה, אז שהוא יקבל עדיפות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק מועצת הדבש היא זו שתקבע לאנשים איפה להכניס ומתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נילי ולאחר מכן תחליטו ממושב גמזו.

איתן כבל: אני נותן לכם, כי אתם שכנים.

איתן כבל: יוסי או צחי, תחליטו ביניכם מי יציג אלא אם כן אתם שניכם בעמדות שונות.

איתן כבל: נילי בבקשה.

<נילי אבן חן: תודה רבה.

<נילי אבן חן: אני מייצגת את התנועה לאיכות השלטון.

יעקב פרי: כדאי לשמוע את זה.

איתן ברושי: את כל היתר כבר סידרתם.

איתן כבל: חברים, ברשותכם.

<נילי אבן חן: בדרך כלל אני אומרת שככל שיש הערות ביניים לפני שאני מתחילה - -

איתן כבל: כך מעמדך עולה, נילי.

<נילי אבן חן: לא, כך אני מבינה שטוב שאנחנו מטפלים בנושא והנושא חשוב.

איתן כבל: נילי, יש פה יותר אנשים מכוורות.

איתן ברושי: יש פה יותר עקיצות.

איתן ברושי: ..

<נילי אבן חן: אני רוצה להגיד שתי מילים על המצב כרגע של מועצת הדבש, ואני חושבת שאמנם יש קונצנזוס לגבי זה שהמצב כרגע, שמוסדר בתקנות לשעת חירום ובאמצעות צו מצב שהוא לא יכול להמשיך הלאה, אבל חשוב גם להבין שזה לא רק פורמליסטיקה שהמצב החוקי הוא לא חוקי אלא שבפועל, מה שקורה וזה חומר שקיבלנו בעקבות בקשות על פי חוק חופש המידע זה שהדירקטורים שממונים כרגע במועצת הדבש, במקום שהכהונה שלהם תתחלף כל שנתיים, מתוך שמונה דירקטורים, שבעה עברו מזמן את השנתיים, וחמישה מהם מכהנים קרוב ל-18 שנים.

יעקב פרי: שנתיים זה כתוב בתקנות?

<נילי אבן חן: זה כתוב.

<נילי אבן חן: 18 שנים, אני יכולה להפנות לסעיף הספציפי.

<נילי אבן חן: אני לא הפרעתי לך, אני מבקשת שלא יפריעו לי.

יעקב פרי: אני שואל אותך שאלה, מה את מתרגזת?

יעקב פרי: אני שואל אותך האם כתוב בתקנון מועצת הדבש שהם צריכים לשרת שנתיים והם לא משרתים?

<קריאות: לא, רק לגבי עובדי מדינה, ואפשר לחזור - - -

<נילי אבן חן: אני כרגע מדברת על הדירקטורים מטעם המדינה.

<נילי אבן חן: אחד מהדירקטורים מטעם המדינה זה דבוראי מסחרי בעל מניות, דירקטור במכוורת עמק-חפר, המכוורת השנייה בגודלה, כידוע.

<נילי אבן חן: אני אומרת את זה, ויכולתי להרחיב, יש לנו עוד נתונים בכלל לגבי הכהונה שלהם, בשביל להבין שכשיש כל כך הרבה ניגודי עניינים בתוך מועצת הדבש, אז טוב מזה לא יכול לצאת.

<נילי אבן חן: ואני רוצה לצטט, האמת שאני לא יודעת אם זה אותו פסק-דין אבל חלק ממנו, שהוא מאד חשוב ומבקר את ההתנהלות של מועצת הדבש – פסק-דין בתובענה אזרחית, 1038/02, רונן יעקב נגד המועצה לייצור ושיווק דבש.

<נילי אבן חן: ואומר בית המשפט ככה: מתוך העדויות שבאו לפני ומתוך אלה שלא באו לפני, נראה גם כי שיקולי הנתבעת, בבואה לתפוס את הכוורות, היו נגועים בחוסר תום לב והיו מעורבים בהם שיקולים זרים שאין ביניהם ובין הצורך בפיקוח על הכוורות דבר וחצי דבר.

<נילי אבן חן: והדברים האלה מאפיינים את התנהלות מועצת הדבש.

<נילי אבן חן: אז זה לא, ועכשיו אני רוצה להגיד מה כן: אז מה כן – זה מועצה שהיא לא מועצה.

<נילי אבן חן: לוותר על המועצות.

<נילי אבן חן: אני חושבת שהסיבה שנמצאים פה כל כך הרבה אנשים, כי הקרב הוא לא רק על מועצת הייצור הזאת, היא על השאר, וזה כמו שאמרת בפתיחת דבריך, אנחנו נשמע ב-13:30, אבל צריך להבין שמעבר לזה שהרגולציה, ונכון שהרגולציה תגיע למדינה ולא תתנהל על ידי חברה פרטית עם ניגודי עניינים, זה שרק גורמים מקצועיים יהיו אלה שמחליטים ומכריעים.

<נילי אבן חן: כרגע, זה נמצא רק בהצעת חוק אחת.

<נילי אבן חן: גם הצעת החוק הממשלתית מדברת על משקיפים מטעם - -

איתן כבל: אוקי.

<נילי אבן חן: זו נקודה ראשונה.

<נילי אבן חן: נקודה שניה – אני חושבת שצריך להוסיף את נציג רשות ההגבלים העסקיים כחבר בוועדה, וצריך לבדוק - -

איתן כבל: זה דברים שלאחר מכן ניכנס אליהם בתוך הדיון.

איתן כבל: סכמי משפט אחרון ברשותך.

<נילי אבן חן: אני אסכם במשפט ואני אגיד שצריך לפעול כדי שמה שיהיה עכשיו במקום המועצה, יהיה לא רק שקוף יותר אלא יהיה ביזורי יותר.

<נילי אבן חן: שתהיה אפשרות לדבוראים חדשים להיכנס לענף ושהחלוקה תהיה באופן מכרזי.

<נילי אבן חן: מכרזים יש במדינת ישראל על כל דבר, ומכרז הוא כלי שלטוני - -

איתן ברושי: אין מכרזים על מכסות חלב למשל.

איתן כבל: איתן, היא לא ביקשה את דעתך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אחר כך תפנה אליה ותגיד לה: גברתי - -

איתן ברושי: לא דייקת.

<נילי אבן חן: - - ומכרז - אני לא עונה.

<נילי אבן חן: אני רק אומרת שמכרז זה לא הימים של סאלח שבתי.

<נילי אבן חן: זה מהימים המתוקנים של מדינת ישראל.

איתן כבל: תודה לך גברתי.

איתן כבל: יוסי או צחי ממושב גמזו.

<צחי גולדנברג: אני ממושב גמזו.

<צחי גולדנברג: אני דבוראי מגדל דבורים, שמנסה להתפתח - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה, מי לוחש?

<קריאה: מנכ"ל מועצת הדבש.

איתן כבל: אז אני מבקש ממנכ"ל מועצת הדבש לבקש את רשות הדיבור.

איתן כבל: אם ירצה אדוני אחר כך להתייחס, יבקש את רשות הדיבור, בכבוד אני אתן.

איתן כבל: בבקשה.

<צחי גולדנברג: - - בקיצור, אני דבוראי שמנסה להתפתח ולגדל דבורים, ומועצת הדבש מצרה את צעדי ולא נותנת לי להתפתח ולהתפרנס כמו שצריך.

<צחי גולדנברג: אני רוצה להצטרף לדברים שהגברת נילי אמרה על מועצת הדבש, שהיא מונעת משיקולים זרים.

<צחי גולדנברג: אני רוצה להוסיף על מה שהאדון יואל ברקוביץ אמר, על זה שהפקח של מועצת הדבש לא נרתע מלהסתיר את האמת, הוא גם אלרגי לדבורים.

<צחי גולדנברג: בסך הכל יש שני עובדים במועצת הדבש, והוא אלרגי לדבורים - -

איתן כבל: אָלרגי, אם כבר אתה בעסק.

<צחי גולדנברג: - - הדבוראים הגדולים הם אינטרסנטים ואני אינטרסנט.

<צחי גולדנברג: הם רוצים לשמר את המצב הקיים ולמנוע הצטרפות של תחרות לענף, ואני רוצה להיכנס לענף ולהתפתח ולהתפרנס.

<צחי גולדנברג: אני רוצה לצטט משפט אחד מדוח מבקר המדינה שהוא לא אינטרסנט.

<צחי גולדנברג: כבר בשנת 91 הוא כותב: מאחר שהדבש אינו מצרך יסוד, אין הצדקה לקיומה של יד מכוונת בענף.

<צחי גולדנברג: הוא אומר שעל משרד החקלאות לשקול ביטול הצורך במתן רישיונות ייצור, וביטוי הצורך בהקצאת שטחי מרעה - -

איתן כבל: באיזה שנה?

<צחי גולדנברג: זה כבר בשנת 91.

<צחי גולדנברג: אנחנו לא מדברים על - -

איתן כבל: ומאז אף אחד לא קיבל את עמדתו?

<צחי גולדנברג: מאז, בשנת 98 הוא כתב דוח נוסף: - -

<קריאות: - - -

שרן השכל: אחר כך הצטרף גם בית המשפט, וכולי וכולי.

<צחי גולדנברג: בשנת 98 הוא כתב דוח נוסף והוא כותב:

<צחי גולדנברג: המועצה תורמת לחוסר תחרותיות בענף.

<צחי גולדנברג: בשנת 2010, משרד החקלאות, היועץ המשפטי של משרד החקלאות כתב דוח בנושא, והוא כתב:

<צחי גולדנברג: האם בנוגע לענף הדבש מתקיימת הצדקה לפגיעה כה מהותית בחופש העיסוק?

<צחי גולדנברג: ספק בדבר.

איתן כבל: צחי, עמדתך ברורה.

<צחי גולדנברג: אז זהו.

<צחי גולדנברג: ואני אוסיף עוד משפט אחד: בעולם יש 192 מדינות.

<צחי גולדנברג: חקיקה כמו שקיימת במדינת ישראל, שמונעת ממני להציב כוורות בשטח של אבא שלי, לא קיימת במדינה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: מי גברתי?

<נגה ראובן: נגה ראובן.

איתן כבל: אז רק לפני כן, נגה, רצית להעיר הערה, אדוני המנכ"ל?

<הרצל אבידור: אני מנכ"ל מועצת הדבש.

<הרצל אבידור: צחי הציג את עצמו כמגדל דבורים.

<הרצל אבידור: אני יכול להגיד בצורה הכי קטגורית שהוא לא מגדל דבורים ברישיון.

<הרצל אבידור: - -

שרן השכל: מי מנע ממנו להיות מגדל דבורים?

איתן כבל: שרן סליחה, הוא לא בשימוע.

איתן כבל: סליחה, הוא המנכ"ל, הוא אומר את דברו.

איתן כבל: אחר כך יצאו ומצדי שיתבע אותו.

איתן כבל: הוא אמר את דעתו, נקודה.

<הרצל אבידור: - - הוא מציב כוורות בנקודות שאין לו היתר.

<הרצל אבידור: הוא גוזל דבש של מגדלים אחרים - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: זה היה סגירת מעגל על העמדות השונות.

<הרצל אבידור: - - יש לו הרבה כתבי אישום.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, תודה.

איתן כבל: נגה ראובן, בבקשה.

איתן כבל: דבוראית מגבול הצפון, ממנות.

איתן כבל: בבקשה.

<נגה ראובן: אני ממצפה מנות.

<נגה ראובן: אני למעלה מ-30 שנה מגדלת דבורים.

<נגה ראובן: קודם כל, אני חושבת שמה שנעשה כאן הוא דיון מאד חשוב משום שהרגולציה הכרחית לענף הדבוראות.

<נגה ראובן: אנחנו צריכים להפריד בין שני דברים – לא צריך לקרוא לזה "חוק הדבש".

<נגה ראובן: חוק הדבש, כי הדבש הוא מוצר כל כך מזערי.

<נגה ראובן: אנחנו מדברים על 3,500 טון בשנה, שאם נחלק את זה לאוכלוסיית המדינה, זה פחות מחצי קילו לשנה לבן אדם.

<נגה ראובן: משפחה עם שני ילדים צורכת בשנה שני קילו.

<נגה ראובן: שני קילו, הערך שלהם יכול להיות בין 80 ל-100 שקל.

<נגה ראובן: זה פחות ממה שמכניסים בחצי מיכל של דלק לפעם אחת באוטו.

<נגה ראובן: זו המשמעות.

<נגה ראובן: ולכן, כל הצעת החוק שעלתה פה, שכאילו אנחנו הולכים בזה לעשות איזו שהיא רגולציה במחיר של הדבש.

<נגה ראובן: הכסף לא נמצא אצל החקלאי.

<נגה ראובן: הכסף נמצא אצל בעלי המרכולים, אצל המשווקים.

<נגה ראובן: זו נקודה אחת.

<נגה ראובן: לכן, הדבר הזה קל מאד לאסדרה.

<נגה ראובן: הבעיה המרכזית שעולה פה היא נושא של איזה שהוא מוצר או איזה שהוא מצב שיש מחסור בשטחי מרעה.

<נגה ראובן: המדינה הולכת וקטנה, וזאת הבעיה שלנו, וזאת הבעיה המרכזית של כל הסיפור - -

יעקב פרי: את זה את לא יכולה להסדיר בחקיקה.

<נגה ראובן: - - כשאני לוקחת את החוק שהציעו פה, החוק של חברת הכנסת הנכבדה, עם זה אי אפשר לגדל דבורים במדינת ישראל.

<נגה ראובן: - -

שרן השכל: למה?

<נגה ראובן: תראו, גידול דבורים זה אורח חיים.

<נגה ראובן: זה חקלאות, זה אורח חיים.

<נגה ראובן: זה כמו שאני לא אבוא לחקלאי שיש לו פרדס ואני אגיד לו: ממחר אני סוגרת לך את המים כי עכשיו אנחנו עושים הסדר ואתה לא תקבל מים ויסגרו לך את כל מקורות הפרנסה.

<נגה ראובן: אי אפשר לעשות דבר כזה.

<נגה ראובן: כנ"ל אני מדברת פה - -

איתן כבל: נגה, משפט אחרון בבקשה.

איתן כבל: עמדתך ברורה.

<נגה ראובן: לא, שני דברים: בהצעת החוק הזאת יש שני דברים שהם קטלניים לגבי מגדלי דבורים: דבר ראשון, לבוא ולקחת 10%.

<נגה ראובן: לי יש 1,000 כוורות, אני מגדלת אותן, תבואו בשנה הבאה, תיקחו לי 10%, מה אני אעשה עם 100 כוורות?

<נגה ראובן: 100 כוורות זה 100,000 שקל.

<נגה ראובן: מה, אני אזרוק אותם לפח אשפה?

<נגה ראובן: אני השקעתי עד היום שני מיליון שקל במכוורת שלי, לפתח, שתהיה לי מכוורת שתעמוד בכל התקנים של רדייה, של ייצור דבש, של משאית.

<נגה ראובן: מה אני אעשה עם זה?

שרן השכל: - - - בהסכמות עם הממשלה.

<נגה ראובן: תני לי רגע.

<נגה ראובן: תני לי להגיד את הדברים: אבל בהצעת החוק, הדבר הכי פוגעני זה הנושא של שטח פרטי.

<נגה ראובן: יושב פה אבא של צחי, שהוא מגדל פרדס.

<נגה ראובן: הוא קיבל את הפרדס מהשטח של המדינה, הוא מקבל מים מהמדינה, עכשיו הוא רוצה גם לשים שם דבורים כי שלושה שבועות בשנה הפרדס שלו פורח.

<נגה ראובן: ומה הוא יעשה עם הכוורות עוד 11 חודש?

<נגה ראובן: הוא ישים בשטחים הפרטיים שלו?

<נגה ראובן: הדבורים שלו, שישים רשת, שמהרשת הזאת הדבורים לא יעברו לשכנים כי ממנו, 200 מטר, עומד מישהו עם רישיון, והרישיון הזה נותן לו זכות לעמוד שם עם הדבורים.

<נגה ראובן: כלומר, הדבורה לא יושבת בתוך השטח הפרטי שלך.

<נגה ראובן: כל ההצעה הזאת, אי אפשר יהיה לגדל עם זה דבורים.

<נגה ראובן: עכשיו, אנחנו מתעלמים מזה שהמדינה כחוק מחולקת.

<נגה ראובן: כלומר, יש פה 100,000 כוורות שמחולקות על כל שטחי המרעה - -

איתן כבל: נגה, תודה.

<נגה ראובן: משפט אחרון - -

איתן כבל: באמת הצגת את העמדה שלך בצורה הטובה ביותר מכל מי שדיבר לפניך.

<נגה ראובן: תודה.

איתן כבל: את דיברת לעניין פשוט.

איתן כבל: כל השאר נתנו לי הרצאות.

יעקב פרי: ככה זה כשאתה בא מהצפון.

איתן כבל: עורך דין אראל גלבוע, ולאחר מכן אלון רוטשילד מהחברה להגנת הטבע.

<אראל גלבוע: אני מייצג דבוראי שכ-60 שנה בתחום מאשקלון בשם אבשלום רז.

<אראל גלבוע: יש היום מצב מאד לא בריא במועצת הדבש.

<אראל גלבוע: לכאורה, בנושא הדבש, יש ארבעה תחומים: 1.

<אראל גלבוע: אחריות לבריאות הדבורים ואיכות הדבש.

<אראל גלבוע: זה באחריות משרד החקלאות ולא מועצת הדבש.

<אראל גלבוע: 2.

<אראל גלבוע: פיקוח על הצבת כוורות ללא היתר וסילוקן – התפקיד הזה הועבר ממועצת הדבש למשרד החקלאות, יחידת הפיצוח.

<אראל גלבוע: נשאר במועצת הדבש רישוי דבוראים, להחליט מיהו דבוראי.

<אראל גלבוע: האם מותר לחברה פרטית שגם מפרת חוק לפי רשם החברות, להחליט בנושא קביעת חופש עיסוק, רישוי עיסוק ובתקופה, תחת כנפי המועצה מספר הכוורות למרות הקטנת שטחי החקלאות בארץ בצורה מאד מרכזית, בעיקר עקירת פרדסים בכמויות אדירות, מספר הכוורות עלה מ-60,000 לכ-100,000, שידוע שיש כאלה שטוענים שאפילו יותר, והתפקיד האחרון זה רישוי למשווקי דבש.

<אראל גלבוע: ומשום מה, הרישוי שניתן במועצת הדבש גרם לכך שהיום "שטראוס" עם המותג "יד מרדכי" שולט בכשישים וכמה אחוזים משיווק הדבש בישראל בחסות המועצה.

<אראל גלבוע: כלומר, המועצה, את התפקידים האמתיים של הדאגה לשלום הדבורים ואיכות הדבש כבר - מזמן היא לא אחראית.

<אראל גלבוע: מה היא כן אחראית?

<אראל גלבוע: לטובתם של המשווק הכי גדול בארץ כי הוא קיבל את רישיון השיווק מהמועצה.

<אראל גלבוע: נעבור הלאה: שני דוחות מבקר המדינה קטלו את התנהלות מועצת הדבש בנוסף למספר פסקי דין שאני לא אצטט, כבר נאמר אבל באחד מהם נאמר שסמנכ"ל מועצת הדבש, בהחלטותיו, משתף דבוראים בעלי עניין שלא כדין.

<אראל גלבוע: זה נפסק על ידי השופט ג'מיל נאסר בתיק אזרחי חדרה 1038/02.

<אראל גלבוע: כלומר, המועצה היא היום איסוף של אנשים שיש להם זיקה למועצה, וכוורנים או דבוראים שאין להם זיקה למועצה סובלים.

<אראל גלבוע: עכשיו, אני חוזר לדוחות מבקר המדינה: המועצה, כחברה פרטית שאינה מתוקצבת על ידי המדינה - -

איתן כבל: אדוני, אם יוכל, ברשותך - -

<אראל גלבוע: זה המשפט האחרון.

איתן כבל: מרגש.

<אראל גלבוע: - - שני הדוחות, מכיוון שהמועצה היא חברה פרטית שדרך אגב, אמנם יש תקנות שמסדירות הרכב המועצה אבל אין בעלי מניות ורשם החברות טוען שהיא מפרת חוק - -

<קריאה: היא לא מפרת חוק.

<אראל גלבוע: כן.

<אראל גלבוע: תבדוק אצל הרשם, הבוקר בדקתי.

<אראל גלבוע: היא מפרת חוק.

<אראל גלבוע: - - המועצה טענה שכחברה פרטית שאינה מתוקצבת על ידי המדינה, אינה כפופה למבקר המדינה.

<אראל גלבוע: בזה סיימתי.

איתן כבל: אדוני, אני חייב לומר שבשביל דיון טעון זה אחד הדיונים הכי משעממים שניהלתי.

איתן כבל: אבל לא חשוב.

איתן כבל: ברשותכם, אני מקריא את רשימת הדוברים ואני סכם.

איתן כבל: אליעזר רייכמן, דורון לבנה, כמובן כולם אחרי אלון, ופלג סוגר.

איתן כבל: אם ממשרד החקלאות ירצה מישהו להוסיף - -

<לאה ורון: עורכת דין דפנה גוטנברג.

איתן כבל: חברים, כל מי שמארגון מגדלי הדבורים, דיבר היושב ראש וזה מספיק.

איתן כבל: החוק, נתעסק אתו מאוחר יותר.

<אלון רוטשילד: אני מהחברה להגנת הטבע.

<אלון רוטשילד: בקצרה, נקודה אחת שלא דיברו עליה עד עכשיו – אנחנו לא נכנסנו לסיפור של מי יהיה זה שיעשה את הרגולציה.

<אלון רוטשילד: מבחינתנו, בכל תנאי ראוי לשים לב לעוד סוגיה אחת שלא דובר עליה, וזו הסוגיה האקולוגית.

<אלון רוטשילד: יש מין אחד של דבורי דבש בישראל, וכבודו במקומו מונח.

<אלון רוטשילד: יש למעלה מ-1000 מינים של דבורי בר שגם להם יש חשיבות.

<אלון רוטשילד: בשטחים של שמורות טבע יש בעייתיות.

<אלון רוטשילד: כשבן אדם רועה פרות, הוא שם גדר, הולך הרועה יחד עם הפרות ומכוון אותן.

<אלון רוטשילד: דבורים, מה לעשות, לשמחתנו אולי אפשר להגיד, יש להן את החופש.

<אלון רוטשילד: הן עפות לרדיוס של משהו כמו חמישה קילומטרים, וברור שבשמורות טבע, בעיקר באזורים רגישים, בעיקר בשמורות העציץ האלה שיש בשרון, שמורות מאד קטנות, מאד ייחודיות או אזור החרמון, הרבה עומס של כוורות באזור הזה, שהוא לא נשלט ולא מבוקר גם מהשיקול האקולוגי, יכול לעשות נזק לאותן דבורי בר בשמורת הטבע.

<אלון רוטשילד: כל מה שאנחנו אומרים זה כמובן שלא צריך לבטל שום דבר בשביל זה אלא להטמיע את השיקול הזה - -

איתן כבל: זה חלק מהסיפור של הרגולציה, כן או לא.

<אלון רוטשילד: - - בתוך הרגולציה להטמיע את השיקול הזה - -

<אתי בנדלר: אם יש לכם הצעה קונקרטית, נא להעביר בכתב.

<אלון רוטשילד: כן, העברנו בכתב.

<אלון רוטשילד: רק משפט אחרון: את הדבר הזה אנחנו מציעים להטמיע גם במטרה של החוק, גם ברשימת השיקולים כשבאים לתת היתר וגם בנציגות בוועדה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: היית ממוקד להפליא.

איתן כבל: אליעזר רייכמן, בבקשה.

<אליעזר רייכמן: שלום.

<אליעזר רייכמן: אני מגדל דבורים כמעט 40 שנה.

<אליעזר רייכמן: אני מנוף איילון, מתוכם כ-20 שנה הייתי בקבע ולפני שנתיים וחצי פרשתי, ואת כל הפנסיה והפיצויים שלי השקעתי בהקמת מכוורת.

<אליעזר רייכמן: יש לי כ-300 כוורות.

<אליעזר רייכמן: אני בקשתי לבוא לפה, אני מאד נרגש ומאד נרעש ואני מתאפק כדי להיות מכובד ומתאים למקום הנכבד הזה.

<אליעזר רייכמן: לו היה לי איזה שהוא פטנט, ריצ'רץ' כזה שהייתי יכול לפתוח ולהראות לכם מה שמתחולל בליבי - זה היה מקל עלי.

<אליעזר רייכמן: אין לי את הפטנט, אני אנסה לומר את זה במילים: דבורה זה חרק ששוקל 120 מיליגרם.

<אליעזר רייכמן: היא יוצאת למעוף להביא דבש, היא עפה כחצי שעה וחוזרת עם 90 מיליגרם צוף.

<אליעזר רייכמן: זה משהו קשה מאד לעבודה.

<אליעזר רייכמן: תחשבו על העבודה, היא מחשבת את הכלכליות שלה לאן לעוף, מאיפה לאסוף את הצוף והיא מחפשת ברדיוס של שבעה קילומטר.

<אליעזר רייכמן: זאת אומרת, אם אני שם את הדבורה פה, ומשתלם לה לאסוף את הצוף במרחק חמישה קילומטר כי שם הצוף יותר מרוכז, היא תעוף חמישה קילומטר.

<אליעזר רייכמן: בבוקר יוצאות שיירות ברדיוס של שבעה קילומטר, חוזרות עם האינפורמציה, ועדת הכלכלה של הכוורת דנה איפה יותר כלכלי לאסוף את הצוף.

<אליעזר רייכמן: וגם אם יש לחבר שלי יש קרקע פרטית והוא מחליט שאני לא יכול להניח אצלו כוורות אבל הדבורים שלי ממרחק חמישה קילומטר יגיעו אליו.

<אליעזר רייכמן: אני פעם הלכתי שלושה קילומטר לחפש את הדבורים שרועות בפרדס כשניתן לי הרישיון.

<אליעזר רייכמן: בצומת פלוגות הניח כוורן כוורות, שלושה קילומטרים עד לפרדס שלי הם הגיעו.

<אליעזר רייכמן: לכן, כשמדברים פה על רגולציה, זה לא מפה שמסמנים קילומטר מכוורת לכוורת.

<אליעזר רייכמן: יש קילומטר מרובע במפה, שבשטח זה הר שהוא בעצם ארבעה קילומטר אדמה.

<אליעזר רייכמן: יש קילומטר על המפה, שבשטח זה אפס כי אין פרח.

<אליעזר רייכמן: זה דבר חי, דבר משתנה מיום ליום, מחודש לחודש.

<אליעזר רייכמן: זה לא מחוקקים חוק, רגולציה, והכל מסתדר.

<אליעזר רייכמן: אם אני מניח כוורות ברישיון בנקודה, מחודש לחודש המשמעות של הרגולציה משתנה במקום, וחייבים לשמוע את האנשים שמבינים בעניין, שיודעים מה זה כוורות.

<אליעזר רייכמן: זה לא דבר משפטי שיושבים אנשים ואומרים אסדרת זכויות.

<אליעזר רייכמן: הדבורה לא חיה במקום הזה.

<אליעזר רייכמן: הדבורה מחפשת פרח עם ריכוז צוף, וזה לא מסדרים בחוקים, את זה מסדרים בחיים בשטח.

<אליעזר רייכמן: חייב הרגולטור להיות אדם שיורד לשטח.

<אליעזר רייכמן: כשאני מתווכח עם בועז כנות על נקודה, שהוא לא יסתכל לי במפה.

<אליעזר רייכמן: שיבוא לראות איזה פרחים יש במקום.

<אליעזר רייכמן: שיבוא לראות מה יכולת נשיאת הצוף של השטח.

<אליעזר רייכמן: זה חסר לי פה בכל הדיבורים פה, זה לא קיים.

<אליעזר רייכמן: ואני מאד מאד מוטרד שבעצם הנשמה של גידול הדבורים לא קיימת פה בדיון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הדברים מרגשים וגם דברי טעם.

איתן כבל: בסופו של עניין, אליעזר, אנחנו לא באים להחליף את הדבוראים.

איתן כבל: הנשמה היא של הדבוראים.

איתן כבל: אנחנו המחוקקים - -

<אליעזר רייכמן: אבל החוק הוא בלי הנשמה.

<אליעזר רייכמן: הוא לא נותן לנו מענה.

איתן כבל: עוד אין לי פתרון לנשמה.

איתן כבל: אנחנו בסך הכל מנסים, ברשותך, לחבר את מכלול – אתה יודע, אתה דבוראי.

איתן כבל: שמעת גם דבוראים שחושבים אחרת ממך - -

<אליעזר רייכמן: לא מקצועי, הם דיברו כלכלי.

איתן כבל: אבל הם עדין דבוראים.

<אליעזר רייכמן: אדוני, תן לי, ברשותך, להשיב.

<אליעזר רייכמן: - -

איתן כבל: מה אתה מציע?

איתן כבל: במשפט אחד.

<אליעזר רייכמן: שהרגולטור, ולא יודע מי זה יהיה כרגע, ולא משנה לי מי זה יהיה.

<אליעזר רייכמן: אף אחד לא חבר שלי.

<אליעזר רייכמן: בסופו של דבר צריך להיות רגולטור שחי את הענף, לא פקיד שמגיע בשמונה בבוקר לעבודה והולך בארבע, ומה שמעניין אותו אחרי ארבע זה דברים אחרים.

איתן כבל: תודה אדוני, העניין ברור.

יצחק וקנין: אבל מה שמציעים פה זה הפקרות מוחלטת.

יצחק וקנין: הפקרות מה שאת מציעה.

יצחק וקנין: החקיקה שלך, זו ההפקרות הכי גדולה.

שרן השכל: יש לך אדם במשרד החקלאות שחקר את הדברים הזה.

שרן השכל: יש אנשים שחיים את התחום הזה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: דורון לבנה, בבקשה.

<דורון לבנה: שלום, אני דבוראי מכפר ביל"ו.

<דורון לבנה: אני מגדל הרבה שנים דבורים, מאז ילדות.

<דורון לבנה: היתה לי מכוורת מאד קטנה וב-2009 החלטתי שאני עוזב את העיסוק הקודם שלי והולך לגדל רק דבורים.

<דורון לבנה: היום אני מונה 650 כוורות ברישיון וכחוק.

<דורון לבנה: התחלתי בערך עם החבר צחי, פחות או יותר.

<דורון לבנה: בחרתי ללכת בדרך אחרת.

<דורון לבנה: הדרך לא פשוטה, הדרך מסובכת.

<דורון לבנה: המרעה במדינת ישראל מאד מוגבל, מאד צפוף.

<דורון לבנה: אני לא מכיר לו אח ורע במדינות העולם לכזאת צפיפות של כוורות, וחייבים להבין שהדבורה היא ייצור בעל כנפיים, מה שאמרו קודמי, והשטח שבו מוצבות הכוורות זה לא השטח שבו הדבורים רועות.

<דורון לבנה: הן טסות עד כחמישה קילומטר מהכוורת, אנחנו רואים עדות לכך בפגיעה מריסוסים בחלקות מאד מרוחקות.

<דורון לבנה: הקושי בגידול דבורים הוא קושי כבד ביותר בגלל מטרדים סביבתיים שיש, בגלל ריסוסים ובגלל הצפיפות.

<דורון לבנה: כל גידול הדבורים נתון לחסדי שמים, לגשמים שיורדים, לגידול בעל.

<דורון לבנה: אף שנה לא דומה לקודמתה.

<דורון לבנה: הגמישות שמגדל צריך במרעה שלו הוא דבר הכרחי.

<דורון לבנה: ברגע שנפרוץ את הסכר וכל אחד ישים כמה כוורות איפה שהוא רוצה, כמה שהוא רוצה, אנחנו נגיע לתוהו ובוהו.

<דורון לבנה: הסיבה העיקרית שנגיע לתוהו ובוהו זו סיבה שלא הוזכרה פה על השולחן אבל הדבורה בסוף היא חיה, וכמו כל חיה דרושה לה סניטציה ובריאות.

<דורון לבנה: גם בבקר, גם בעופות, גם בכל גידול חקלאי אחר, הכמות משפיעה על הבריאות.

<דורון לבנה: מרחקים סבירים הם דבר הכרחי לגידול דבורים תקין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: פלג אוריון, ארז מרגלית אבל חברים, תחדשו לנו.

איתן כבל: אני אומר את זה לא חס וחלילה בציניות.

איתן כבל: אם אין משהו חדש לתת אז... בבקשה.

<פלג אוריון: אני יושב ראש אגף המשק של תנועת המושבים.

<פלג אוריון: אדוני היושב ראש, אני אהיה קצר.

<פלג אוריון: אני חושב שכולנו יכולים להסכים שהמשאב של הקרקע הוא מוגבל, ואנחנו מדברים על החיות האלה שנקראות דבורים ואנחנו צריכים, בסופו של דבר, לנהל אותם.

<פלג אוריון: אני חושב שצריך להדגיש לחברי הכנסת את החשיבות – הדבש שאנחנו מקבלים הוא תוצר לוואי אבל התרומה העיקרית של אותם אנשים שעוסקים עם הכוורות ועוסקים בשטח היא האבקה.

<פלג אוריון: ואם האסדרה לא תהיה נכונה ואם ההחלטה כאן שתיפול בסוף תהיה כזאת שלא נוכל לשמור עליהן שהם יתקיימו, אותם גדולים שיכולים לצאת בבוץ ובגשם ולפזר את הכוורות בזמן, בשקדים או באבוקדו - -

איתן כבל: פלג, העניין ברור.

<פלג אוריון: - - אז אנחנו חייבים לשמור עליהם, והאסדרה צריכה להיות נכונה.

<פלג אוריון: אני רוצה להגיד שתנועת המושבים תומכת בהצעתו של חבר הכנסת וקנין לאסדרה של ענף הדבש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אלי מרגלית מקיבוץ עמיר.

<אלי מרגלית: אני מקיבוץ עמיר.

<אלי מרגלית: מועצת הדבש, כמו שכולכם יודעים, זה גוף שהוקם מתוקף תקנות להצעת חירום של המנדט הבריטי.

<אלי מרגלית: כמו שחלקכם יודעים, שעת החירום חלפה לא מזמן וגם המנדט, ולכן המצב הנוכחי, אני מאמין שהגיע הזמן לבטל את הצו ולפעול מתוקף המציאות והחוקים מסודרים תחת משרד החקלאות.

<אלי מרגלית: לטענת מועצת הדבש, ביטול המועצה הוגדר גזר דין מוות על הענף בגלל דור צעיר ורעב לעבודות כפיים אשר ירמוס ויבזוז כל נקודת מרעה פנויה.

<אלי מרגלית: לשמחתנו או לצערנו לא קרה הדבר, ודבוראים צעירים לא באים למקצוע ולכן, מכאן לא תבוא הרעה.

<אלי מרגלית: הדבוראים הגדולים דואגים לנושאי ההאבקה שייעלם ואתו העולם ייכחד.

<אלי מרגלית: תנו לי לחדש לכם – זה כנראה לא יקרה.

<אלי מרגלית: אנחנו דבוראים קטנים, לוקחים את עצמנו כדוגמה.

<אלי מרגלית: אין לנו כוונה לכבוש את הגליל וכל רצוננו הוא לגדל דבורים מבלי התנחלויות וקנסות ללא כל סיבה של המועצה, ללא מקרים שבהם יום בהיר אחד קם לו אדם בהנהלת מועצת הדבש - -

איתן כבל: אלי, סליחה שאני קוטע אותך.

איתן כבל: אני רוצה שבסוף תהיה גם תכלית לדברים שאתה אומר.

איתן כבל: תתמקד במה מפריע לך.

<אלי מרגלית: ומשפט אחרון אני אגיד: ללא כל סיבה, יום אחד קם דבוראי ומחליט לדבוראי אחד להדיח כוורות בשטחי המרעה אשר שייכים לנו, ויתרה מזאת, במרכז השטח החקלאי של קיבוץ עמיר וסמוך מאד לנקודות מרעה שלנו, למעשה נוגד לתקנים של מועצת הדבש.

<אלי מרגלית: לצורך הגילוי הנאות אני אגיד שקיבוץ עמיר במצב רע מאד ולכן, אין מי שמאחורי ואני עומד לבד מול מועצת הדבש שמנסה לחסל אותי ובמשך שנים לוקחת לי נקודות מרעה בתוך מרכז השטח של הקיבוץ.

איתן כבל: תודה אלי.

איתן כבל: עורך הדין ויינשטיין, ממש בקצרה אלא אם כן יש לכם משהו לחדש.

<דוד וינשטיין: אם אדוני רוצה, אני אפתח את זה בדיון הבא.

איתן כבל: כן, כן, בדיון הבא.

איתן כבל: אני לא פותח כלום.

<דוד וינשטיין: אני יועץ משפטי של ארגון מגדלי הדבורים.

<דוד וינשטיין: אני מבקש להגביל את עצמי אך ורק לסוגיה של הזכויות הקנייניות והפגיעה לצד א' ולצד ב'.

<דוד וינשטיין: זאת אומרת, מצד אחד הטענות לפגיעה בזכויות קנייניות לכאורה בכך שמחייבים מאן-דהו, שהוא חוכר של קרקע חקלאית לקבל לשטחו נקודות שלא על פי הסכמה שלו או שלא מי שהוא רוצה שיהיו שם, ומאידך הפגיעה בזכות של בעל ההיתר, במידה ומקצצים לו בהיקף הנקודות שיש לו.

<דוד וינשטיין: אנחנו עוסקים בזכות קניינית הלא.

<דוד וינשטיין: לגבי הנושא של הסוגיה הראשונה – כחקלאים, אנחנו הראשונים שנכפור בעצם הזכות הקניינית שעומדת לחקלאי מכוח חוזה החכירה שלו.

<דוד וינשטיין: אבל יחד עם זה, אנחנו מכירים במוגבלויות שהזכות הזאת כבולה אליה.

<דוד וינשטיין: הזכות של החקלאי היא מוגבלת, לא יעזור.

<דוד וינשטיין: חוזה החכירה שלו מגביל אותו, חוזה החכירה מגביל אותו במקרה של שינוי ייעוד, הוא לא נותן לו כל דבר שהוא רוצה.

<דוד וינשטיין: חוזה החכירה שלו מגביל אותו גם במשאבים שיש בתוך הקרקע, אם מגלים בה מחצבים אז אין לו זכויות והכרה במחצבים האלה.

<דוד וינשטיין: חוזה החכירה שלו גם מגביל אותו בהעברת זכויות, ולא בכדי בהצעת החוק של חברת הכנסת השכל, התווסף סעיף שלא מופיע למיטב זכרוני בהצעת החוק הממשלתית, שאומר שהקניית זכות למאן-דהו מכוח החוק הזה היא לא תיראה כשימוש חורג לעניין חוק ההתיישבות החקלאית מפני שבעצם חקלאי לא יכול להגיד למישהו: אתה יכול לשים אצלי כוורות בשטח, תן לי 300 שקל לשנה.

<דוד וינשטיין: צריך בשביל זה היתר לשימוש חורג.

<דוד וינשטיין: הזכות הקניינית שלו מוגבלת.

<דוד וינשטיין: ולכן, הזכות הקניינית של החקלאים מסויגת ויתרה מכך, כל זכות קניינית ניתנת לסיוג, אם זה לתכלית ראויה על פי חוק וכולי, כהגדרתם בחוק - -

איתן כבל: אדוני ברשותך, זה דיון שהוא דיון.

איתן כבל: .. אתה כבר נכנס לי ממש לקרביים.

איתן כבל: - -

<דוד וינשטיין: התייחסתי לדברים שעלו פה על ידי חברת הכנסת השכל.

איתן כבל: לא ביקשתי תגובות.

איתן כבל: זה לא מקרים ותגובות.

<אתי בנדלר: הוועדה תדון בנושאים המשפטיים במהלך הקראת הסעיפים.

<אתי בנדלר: זה נוגע למהות.

איתן כבל: אדוני עורך הדין, אני מתנצל.

איתן כבל: אני מסיים את הדיון כאן עוד שלוש דקות.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: במהלך הדיון ועוד איך תינתן לך הזכות להעמיק בעניין הזה כי זאת אחת הרגלים המרכזיות שסביבן אנחנו מתכתשים בעניין הזה.

איתן כבל: אז אני מתנצל אבל אני לוקח ממך את רשות הדיבור והיא תינתן לך בבוא העת, לדעתי, מספיק בתהליך של הדיון.

<יעקב פולג: אני יושב ראש מועצת הדבש במשרד החקלאות.

<יעקב פולג: בשנתיים האחרונות כיהנתי כיושב ראש, ואני במשפט אחד רוצה להגיד את דעתי: אין ספק שחלוקה של משאבי ציבור צריכה להיות בידי משרד החקלאות, בידי - -

איתן כבל: אבל?

<יעקב פולג: - - יחד עם זאת, צריך לזכור את התרומה הגדולה של מועצת הדבש בניהול ענף הדבש.

<יעקב פולג: אנחנו חיים היום במצב שלא היה אלמלא מועצת הדבש - -

איתן כבל: אדוני תודה.

איתן כבל: דבריך נשמעו.

איתן כבל: זה בסדר גמור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עורכת הדין דפנה גוטנברג, סגנית היועצת המשפטית במשרד החקלאות.

<דפנה גוטנברג: טוב, אנחנו עוד לא מסכמים, עוד יש לנו דרך ארוכה, רק להבהיר נקודה אחת: במהלך כל הדיונים היתה התייחסות להצעות החוק הפרטיות לעומת הצעת החוק הממשלתית.

<דפנה גוטנברג: חשוב להבהיר שאנחנו נמצאים פה היום בדיון במצב שבו הצעות החוק הפרטיות, ובאמת חברי הכנסת הביאו את הדברים לידי ביטוי, בעצם מצב שבו הגענו להסכמה עם חברי הכנסת בהצעות החוק הפרטיות, שלמעשה העיקרון הבסיסי שלפיו האסדרה של התחום הזה תהיה במשרד החקלאות מוסכמת ומקובלת.

<דפנה גוטנברג: ובאמת חשוב לי לציין שלטעמנו ישנן בהחלט מחלקות שאנחנו באמת חושבים שיש את הדרך לגשר אליהן, והדבר הזה ייעשה במהלך הדיונים, וזאת נקודה שחשוב לי להבהיר.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את הדיון הזה - -

יעקב פרי: למה לא עושים את זה לפני הדיונים?

איתן כבל: תכף אני אענה.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רוצה לסכם: קודם כל, כך: שני המציעים, ברור להם לכשנביא לפתיחת הדיון הבא בעניין הזה, אני אשאל את השאלה האם אתם מוכנים שהצעות החוק שלכם תמוזגנה בהצעת החוק הממשלתית.

איתן כבל: יש לכך משמעות, אני רוצה שתדעו.

איתן כבל: המשמעות היא התוספת שכשנשאלתם במליאת הכנסת האם אם עושים, תהיו מוכנים לעשות את הדברים בתיאום, יש לזה משמעות.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם הכי ברור, שלא נמצא את עצמנו אחר כך בכל מיני עניינים.

איתן כבל: הבנו את הנקודה שיש כאן שתי נקודות, בעיקר מרכזיות, בוויכוח שאיך אומרים?

איתן כבל: מעניין לעניין באותו עניין.

איתן כבל: נקודה ראשונה זה האם נדרשת רגולציה, כן או לא, ואם נדרשת רגולציה, מי עושה אותה.

איתן כבל: בסוף בסוף זו ליבת החוק, תקנו אותי אם אני טועה, מעבר לכל מיני עניינים נוספים אבל כשאנחנו באים - -

<לאה ורון: - - -

איתן כבל: פתיחת הענף היא פועל יוצא של התנהלות הרגולטור.

איתן כבל: יש לכך פעולות שנובעות מתוך התהליך הזה.

איתן כבל: יש כאן שתי גישות מאד ברורות, חדות, האחת מדברת על כך שלא תהיה רגולציה.

איתן כבל: הרגולציה, לדעתם, פוגעת בתהליך, ואני מדבר הרבה מעבר לחוק - -

שרן השכל: לא, כשתהיה רגולציה, רק שתהיה דרך משרד החקלאות.

איתן כבל: אני לא אמרתי את דעתך גברתי.

איתן כבל: סליחה, אני שמעתי אנשים נוספים כאן, יכול להיות שאולי הם לא הסבירו את עצמם טוב אבל אני כנראה לא הבנתי.

איתן כבל: יש כאן שתי גישות מרכזיות: האחת מדברת על כך שלא תהיה רגולציה, והמשמעות היא שאין רגולציה, שכל אחד יכול וישים רק איפה שבא לו.

איתן כבל: ברור לי, אני מבין החבר המגדל או הלא מגדל מגמזו.

איתן כבל: אני יצאתי בסדר עם שניכם.

איתן כבל: מה שאני מנסה בשורה התחתונה לומר – חברים, אני קודם כל מבקש ממשרד החקלאות, ברשותכם, העניינים ברורים.

איתן כבל: אני לא הולך לסיים את הדיון הזה בחודש הקרוב, אוקי?

איתן כבל: אני בפירוש מתכוון לסיים את זה במושב הבא.

איתן כבל: אני אומר לכם בצורה ברורה: חובה עליכם לסיים את כל המחלוקות עד אז.

איתן כבל: - -

<אתי בנדלר: לנסות לסיים.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אני מציע, מהניסיון שלנו, שבסופו של ענין, אם מחליטים שרוצים לסיים תהליך, לפחות בואו תגיעו לכאן כשאתם מותירים בידי חברי הכנסת לא את הליבה אלא באמת לבוא ולהגיד לנו: תשמעו, הצלחנו להגיע להבנות, ואומר לכם שאפשר להגיע להבנות.

איתן כבל: אפשר ועוד איך גם משמיעת המתנגדים, יש בסך הכל מצב שאפשר להתמודד אתו.

איתן כבל: אני באמת ארצה שהתהליך הזה יבוא בהסכמה.

איתן כבל: בסוף, חקלאות עם כל המילים הגדולות, בסוף זה משאב בחוסר.

איתן כבל: הוא יום אחד מתנהג כך, יום אחד מתנהג אחרת - -

איילת נחמיאס ורבין: בא נראה אם בפסח לא יהיה מחסור בדבש.

איתן כבל: חבר'ה, אל תקדימו את הדיון הבא.

איתן כבל: לכן, אני מסכם ואומר שגם אם תידרש התערבותי בעניין הזה להתכנס לאיזה דיון או פגישה טרם הבאת הדברים כדי לנסות ללחוץ כאן

איתן כבל: או ללחוץ שם – אם לא, תחליטו שאתם רבים, שכל אחד יקרא ויבין מה קורה בבית הזה ויעשה את החשבון שלו על מה הוא מוכן להתפשר, איפה הוא הולך להתפשר, ואני אומר את זה לכולנו כדי שבסוף הוא לא יישאר צודק אבל דבריו לא יהיו חלק מהחוק והפוך.

איתן כבל: לכן, אני מציע כאן, באמת, שתהיה הידברות, ובסופו של עניין נוציא את התוצאה הטובה ביותר מצדנו.

איתן כבל: אני נחוש לעשות את זה וגם חברי הכנסת.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.