ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 154, 2015-11-08 13:10

משה גפני: אנחנו עוברים לששינסקי.

משה גפני: מי מייצג את ועדת הארבעה?

משה גפני: קודם מנכ"ל משרד האוצר יגיד את דעתו.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: תן לוועדת הארבעה להציג.

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: אנחנו סיימנו את הדיון בחוק ששינסקי.

משה גפני: אמרנו שיש שלוש בעיות.

משה גפני: בעיה אחת היא שאפשרתי לגופים, לפני שמצביעים, להגיד את דבריהם בעניין אבל זה יהיה רק לאחר שהממשלה תאמר את דעתה לגבי ועדת הארבעה ויש הסתייגויות לגבי ערבה מיינס ואנחנו רוצים לגבי העניין הזה לקבל תשובות.

משה גפני: הממשלה קודם מקבלת את רשות הדיבור.

משה גפני: אדוני המנכ"ל ואחרי כן משרד ראש הממשלה, בבקשה.

<שי באב"ד: אדוני, אנחנו נחליף.

<שי באב"ד: הוא ידבר קודם על ועדת הארבעה ואחר כך נדבר על ערבה מיינס.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אני לא מתערב בממשלה.

משה גפני: איך שאתם רוצים.

<אמיר ברקן: שלום.

<אמיר ברקן: אני סמנכ"ל כלכלה במשרד ראש הממשלה.

<אמיר ברקן: לבקשת הוועדה.

משה גפני: הוועדה לא ביקשה כלום.

<אמיר ברקן: בסדר.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, הוועדה מסכימה ללשון החוק כמו שהוא?

משה גפני: מר ברקן, תגיד את עמדתך.

משה גפני: אני מחכה לעמדתכם.

משה גפני: אמרתי שלא ביקשתי.

משה גפני: אתם יכולים לא להגיד כלום.

<אמיר ברקן: באתי לדווח על עבודת צוות הארבעה.

<אמיר ברקן: חשוב לי להדגיש שבחודשיים האחרונים כל משרדי הממשלה פעלו ביחד ובתיאום לבחינת ההשקעות העתידיות במשאבי הטבע בנגב כפי שהונחינו על ידי הממשלה בהחלטתה.

<אמיר ברקן: כל אחד מחברי הצוות תרם מהידע המקצועי שלו, בין אם בהיבט המס, החשבונאות, בין אם לגבי הסביבה התחרותית והתעסוקה בארץ.

<אמיר ברקן: בצוות המקצועי של רשות המסים, אגף התקציבים, משרד הכלכלה, היועץ המשפטי לממשלה ושלנו במשרד ראש הממשלה, יש הסכמה מוחלטת לגבי נתוני ההשקעות ולגבי המתודולוגיה מבחינתם.

<אמיר ברקן: יש הסכמה כמעט מוחלטת לגבי מסקנות הצוות ונותרה התלבטות מינורית בהיבט של ניהול הסיכונים של הממשלה.

<אמיר ברקן: לכן הצגתי תתייחס רק לעבודת הצוות ולעובדות.

<אמיר ברקן: לגבי עבודת הצוות.

<אמיר ברקן: הצוות נפגש עם כל החברות הרלוונטיות מספר פעמים.

<אמיר ברקן: חיפה כימיקלים, ערבה מיינס וכי"ל.

<אמיר ברקן: אני חייב לציין שהצוות זכה לשיתוף פעולה מלא מצד החברות וקיבל נתונים מסודרים ככל שביקש.

תמר זנדברג: יש פרוטוקולים מהפגישות האלה?

<אמיר ברקן: כן.

תמר זנדברג: איפה הם נמצאים?

<אמיר ברקן: אצלנו.

תמר זנדברג: סטנוגרמות או סיכומי דיון?

<אמיר ברקן: גם סטנוגרמות וגם סיכומי דיון.

תמר זנדברג: איך אפשר לראות אותם?

תמר זנדברג: או יותר נכון מתי אפשר לראות אותם?

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שזה יהיה לא רלוונטי.

משה גפני: זה תמיד רלוונטי.

תמר זנדברג: כבר ביקשנו את זה.

משה גפני: לא נפתח את זה.

משה גפני: מר ברקן, מה אתה אומר לנו?

<אמיר ברקן: הצוות סבור שאין צורך לשנות את המלצות ועדת ששינסקי 2 ובנוסחה שבהצעת החוק הנדונה בכל הנוגע לפעילויות קיימות.

<אמיר ברקן: יחד עם זאת, הצוות בחן את נושא ההשקעות החדשות וסבור שיש לממשלה אינטרס עליון שיבוצעו.

<אמיר ברקן: קיים לחברות חוסר ודאות להשקיע מיליארדי שקלים.

שלי יחימוביץ': מותר להפסיק אותו או שהוא מדקלם נאום לאומה?

משה גפני: לא.

משה גפני: הוא קודם צריך לסיים את דבריו.

משה גפני: תני לו לסיים, נראה את התמונה ואחר כך תוכלי להתייחס.

מיקי רוזנטל: כל מילה היא בסלע הפוספט.

משה גפני: הם עושים צחוק מהדיונים בוועדה.

שלי יחימוביץ': תרשום אותי, אדוני היושב ראש.

משה גפני: אני אתן לך, אבל שקודם יסיים את דבריו.

משה גפני: אחרי כן משרד האוצר.

תמר זנדברג: מה שהוא אמר עכשיו שמקובל על הצוות, זאת גם עמדתכם?

<קריאה: הוא עוד לא אמר מה מקובל על הצוות.

משה גפני: אתם רוצים לעשות צחוק מהממשלה?

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': הממשלה יודעת לעשות את זה מצוין בעצמה.

תמר זנדברג: הוא אמר.

תמר זנדברג: הוא דיבר על ההשקעות.

משה גפני: בן אדם בא לכאן פעם בשנה ואתם לא מכבדים אותו.

שלי יחימוביץ': טקס חניכה.

תמר זנדברג: אתה יכול בבקשה לחזור משפט אחורה?

<אמיר ברקן: כן.

<אמיר ברקן: משפט אחורה.

משה גפני: מר ברקן, לא היית באגף התקציבים?

<אמיר ברקן: הייתי.

אראל מרגלית: אל תסתכלו עליו ככה.

אראל מרגלית: הוא כבר מזמן עשה את התכניות הראשונות לתעסוקת חרדים ותעסוקת ערבים יחד עם רענן דינור.

אראל מרגלית: זה לזכותו.

שלי יחימוביץ': כאן בשער של פולומבו משאירים הכול ומתחילים מהתחלה.

<אמיר ברקן: אני אחזור פסקה אחורה.

<אמיר ברקן: הצוות בחן את נושא ההשקעות החדשות וסבור שיש לממשלה אינטרס עליון שיבוצעו.

<אמיר ברקן: אני אבהיר את דבריי בהמשך.

<אמיר ברקן: אני מדבר על ההשקעות החדשות.

משה גפני: מה זה בהמשך?

<אמיר ברקן: בהמשך דבריי.

משה גפני: כמה זמן אתה צריך?

<אמיר ברקן: שתי דקות.

משה גפני: שתי דקות, זה בסדר.

משה גפני: בהמשך, אתה יכול בעוד דקה וחצי.

<אמיר ברקן: אתה גם יכול להפסיק אותי.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא רוצה להפסיק אותך אבל לא הרבה זמן כי אין זמן.

<אמיר ברקן: דיברתי על חוסר ודאות להשקיע מיליארדי שקלים ושחוסר ודאות זה ניתן לצמצם מאוד בוויתור על חלק מזערי מתוספת ההכנסות לממשלה שתנבע מביצוען כפי שאני אבהיר.

<אמיר ברקן: מדובר בהשקעות של מיליארדי שקלים.

<אמיר ברקן: שני מיליארד שקלים בפרויקטי אשלג, למעלה משלושה מיליארד שקלים במפעלי המשך של הפוספטים.

שלי יחימוביץ': אתה מדבר על עתיד?

<אמיר ברקן: כן.

<אמיר ברקן: רק על העתיד.

שלי יחימוביץ': השקעות עתידיות במפעלים קיימים?

<אמיר ברקן: חלקם קיימים וחלקם יוקמו.

שלי יחימוביץ': זה מנטרל את כל ששינסקי.

<אמיר ברקן: חכי.

משה גפני: אתם פשוט חסרי סבלנות.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא חסרי סבלנות.

מיקי רוזנטל: אנחנו למודי ניסיון.

תמר זנדברג: אנחנו מהירי תפיסה.

<אמיר ברקן: הדקה וחצי שלי נגמרות.

משה גפני: יש לך שתי דקות.

משה גפני: עוד חצי שעה תוכלו לשאול אותו שאלות.

<אמיר ברקן: דיברתי על שני מיליארד שקלים לפרויקטי אשלג, למעלה משלושה מיליארד שקלים במפעלי המשך בתחום הפוספטים ולמעלה ממיליארד שקלים במכרה הנחושת בתמנע.

<אמיר ברקן: השקעות חדשות אלה צפויות להביא אלפי מקומות עבודה חדשים בנגב, להגדיל את התוצר וגם את היצוא.

<אמיר ברקן: במידה וההשקעות האלה תבוצענה, גם תגדלנה הכנסות הממשלה ביחס להכנסותיה ביחס לתיקון החוק המוצע כאן אך לא ההשקעות החדשות.

<אמיר ברקן: אני מדבר עכשיו במיליארדי שקלים.

<אמיר ברקן: באשלג מדובר בתוספת של כשני מיליארד שקלים עד שנת 2030, תוספת הכנסות למדינה, שזה מועד תום הזיכיון של מפעלי ים המלח ועוד 650 מיליון שקלים בנחושת, שזה רק ממס חברות ותמלוגים כי לפי הנוסחה הם לא אמורים להגיע לרווחים.

תמר זנדברג: איך זה קשור לחוק שאנחנו עכשיו הולכים להצביע עליו?

<קריאה: הוא יגיד.

<אמיר ברקן: לאור תועלות אלו, האינטרס לציבור, לנגב ולממשלה כי ההשקעות תבוצענה, הוא ברור.

<אמיר ברקן: לכן הצוות דן בהגדלת הסיכוי שתבוצענה.

<אמיר ברקן: לגבי ההשקעות במפעלי ים המלח.

<אמיר ברקן: אחת הטענות המהותיות שעלו בפני הצוות נגעה לעלות אי הוודאות הרגולטורית בהיבטי המס עד לתום הזיכיון.

<אמיר ברקן: אי ודאות זו מקשה על החברה להחליט על ביצוע השקעות חדשות בים המלח.

<אמיר ברקן: בתיאום עם החשבת הכללית הצוות סבר שכבר כעת יש לתת ודאות לשווי נכסי ההשקעות החדשות, לכל הפחות שווי הנכסים החדשים יהיה שווה לערכם החשבונאי.

<אמיר ברקן: בתיאום עם רשות המסים תינתנה הבהרות לגבי סוגיות מיסוי שאינן קשורות למס רווחי היתר.

שלי יחימוביץ': איפה?

שלי יחימוביץ': אתה מדבר אתנו על איזה חזון עתידי או על החוק הזה?

<אמיר ברקן: אני מדבר אתך על עבודת צוות הארבעה.

משה גפני: מה אתה מציע לנו?

שלי יחימוביץ': מה אתה רוצה?

שלי יחימוביץ': בשביל מה באת?

משה גפני: מה אתה מציע לנו?

משה גפני: יש הצעת חוק שמונחת על שולחן הכנסת שהממשלה הביאה ואושרה בקריאה ראשונה.

משה גפני: מה אתה מציע לנו לעשות אתה?

<אמיר ברקן: להמשיך.

תמר זנדברג: הוא רוצה להמשיך להקריא.

משה גפני: אתם ממש לא מנומסים.

משה גפני: תמשיך.

משה גפני: רק בסוף תגיד לי מה לעשות.

משה גפני: אני אחכה.

משה גפני: מנחה התפלתי, ערבית עוד לא.

שלי יחימוביץ': אני מציעה להסתכל על הסיפוק הרב בפניו של ניר גלעד בזמן שהוא מדבר.

שלי יחימוביץ': באמת.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא רוצה.

<ניר גלעד: אני חושב שמה שנאמר כאן משנה גם את חוק הזיכיון.

משה גפני: כל מי שרוצה להצביע בעד, יצביע בעד, ומי שרוצה להצביע נגד, יצביע נגד.

משה גפני: מר ברקן, תתמקד.

<אמיר ברקן: אני מנסה להתמקד.

שלי יחימוביץ': אבל אתה נמצא כאן כדי לומר את עמדתה של ועדת הארבעה ביחס לחוק ששינסקי 2.

שלי יחימוביץ': מה העמדה שלכם?

משה גפני: תצביע בעד או נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת על מה אני מצביעה.

משה גפני: אורלי לוי לא יודעת איך להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה השינויים שמכניסים.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זה משנה את החוק?

משה גפני: הוא יסיים את דבריו.

<אמיר ברקן: אני אסיים את דבריי ואז אודי יתייחס.

משה גפני: קח בחשבון שאנשים פשוט מחכים לסנדביצ'ים.

אראל מרגלית: בפעם שעברה הם הגיעו ב-1:00 בלילה.

<אמיר ברקן: אמרתי שבתיאום עם רשות המסים, תינתנה הבהרות לגבי סוגיות מיסוי שאינן קשורות למס רווחי יתר ונוגעות במהלך עבודה רגיל של רשות המסים.

<אמיר ברקן: חישוב שהצוות המקצועי הממשלתי ערך תחת ההנחות הללו מראה כי ישנה סבירות כי השקעות לא תבוצענה וכי הממשלה לא תקבל שני מיליארד שקלים הכנסות ותושבי הנגב יפסידו תעסוקה.

<אמיר ברקן: לכן כחלק מניהול הסיכונים ניתן לשקול ביצוע התאמות שוליות מבחינת הממשלה כדי להגדיל משמעותית את הסבירות שההשקעות תבוצענה.

משה גפני: מר ברקן, דקה כבר עברה.

משה גפני: כמה עוד נשאר?

<אמיר ברקן: אם לא יפריעו לי, עוד דקה.

משה גפני: הוא מבקש עוד דקה ואני מבקש שלא יפריעו לו.

<אמיר ברקן: התאמות הלו לא סוטות מצורת החישוב של ועדת ששינסקי.

<אמיר ברקן: חשבו לי להגיד את זה.

<אמיר ברקן: ביצוע ההתאמות יכול ויקטין באחוזים בודדים את תוספת ההכנסות למדינה, את אותה תוספת של שני מיליארד שקלים.

<אמיר ברקן: באחוזים בודדים אבל מגדיל משמעותית את הוודאות לביצוע ההשקעות החדשות ולקבלת תוספת ההכנסות והתעסוקה בנגב.

<אמיר ברקן: כמובן שאם לא תבוצע ההשקעה, ההתאמות הנשקלות לא רלוונטיות ולכן הממשלה והנגב בראייתנו יכולים רק להרוויח מכך.

<אמיר ברקן: לגבי מכרה הנחושת בתמנע.

<אמיר ברקן: הצוות נפגש מספר רב של פעמים עם חברת ערב מיינס.

<אמיר ברקן: לחברה אין יתרון בכריית הנחושת בישראל לעומת מכרות אחרים בעולם בהם הכרייה מתבצעת במכרה פתוח.

<אמיר ברקן: לראיה, אף אחד לא פיתח את המכרות למעלה משלושה עשורים מאז ננטשו.

<אמיר ברקן: מדובר בפרויקט משמעותי מאוד לנגב הדרומי שאינו משופע במקומות עבודה.

<אמיר ברקן: אם ההשקעה תבוצע, הפרויקט צפוי להגדיל את ההכנסות של הממשלה ב-650 מיליון שקלים.

<אמיר ברקן: לעניות דעת חברי הצוות ההעברות וההתאמות עליהן דיברתי קודם בנוגע לאשלג, מסייעות מאוד גם לפרויקט זה.

<אמיר ברקן: עם זאת, מבלי להיכנס לפרטים, כיוון שמדובר בפרויקט חדש, נדרשת גם הכרה בהפסדי העבר של הפרויקט כי אחרת ישלמו מס רווחי יתר גם כשאין רווחי יתר.

<אמיר ברקן: שקלול כל ההנחות הלו במודל מגדיל משמעותית את הסבירות שההשקעה תבוצע.

<אמיר ברקן: עם זאת, אני חייב להסתייג כאן.

<אמיר ברקן: למרות שהסיכונים הפיננסיים לערבה מיינס קטנים בעקבות כך, לחלק מחברי הצוות יש עדיין ספק שזה מבטיח בוודאות מספקת את ביצוע ההשקעה.

<אמיר ברקן: מדובר במיזם של חברה זרה שהתחילה לבצע תחת הנחות מסוימות ולא בטוח שהחברה הזרה תרצה להתמודד עם חוסר הוודאות הרגולטורית שנוצר.

תמר זנדברג: מה שאמרת מוסכם על כל חברי הצוות?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי שלא הבין שילך לעבור קורס להכשרה.

שלי יחימוביץ': אפשר שאודי אדירי יתייחס לדברים?

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: יש עוד מישהו מהממשלה שרוצה להתייחס?

משה גפני: תעשו לי טובה, תנו לי לנהל את הישיבה.

בצלאל סמוטריץ': ברקן, אמרת מה ההתאמות שאתם רוצים?

בצלאל סמוטריץ': איזה שינויים אתם רוצים?

שלי יחימוביץ': הוא לא רוצה.

<אמיר ברקן: לעניין ההתאמות, בגלל שהצוות המקצועי נמצא עדיין במה שנקרא בהתלבטות, כמו שאמרתי, של ניהול סיכונים, אני חושב שזה לא ראוי שאני אגיד לכם כאן את ההתאמות.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל מה הצעת החוק עכשיו?

בצלאל סמוטריץ': להצביע על החוק איך שהוא?

<אמיר ברקן: תצביעו, תעשו איך שאתם רוצים.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה רוצה כממשלה?

מיקי רוזנטל: הוא לא רוצה.

<אמיר ברקן: אני מסביר לכם.

שלי יחימוביץ': הוא לא רוצה להרגיז את כימיקלים לישראל.

שלי יחימוביץ': הוא רוצה ללכת הביתה בשלום.

תמר זנדברג: יש כאן חבר בצוות שאפשר לשמוע אותו.

תמר זנדברג: מנכ"ל משרד האוצר חבר בצוות.

משה גפני: זאת התנהגות לא יפה.

משה גפני: שי באב"ד הוא מנכ"ל משרד האוצר.

משה גפני: איש בכיר מאוד.

<שי באב"ד: לא.

משה גפני: למה אתה אומר לא? אתה בכיר.

משה גפני: אתה מנכ"ל משרד האוצר.

משה גפני: הוא היה חבר בוועדת הארבעה.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: לא הייתי חבר.

<שי באב"ד: ראש אגף תקציבים היה חבר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנכ"ל משרד הכלכלה היה חבר ואבי ליכט, סגן היועץ המשפטי לממשלה.

<שי באב"ד: אלה היו חברים בוועדת הארבעה.

משה גפני: אתה רוצה להתייחס לעניין?

<שי באב"ד: בוודאי.

<שי באב"ד: אני חושב שאני מביא את עמדתו של שר האוצר.

<שי באב"ד: על פי שר האוצר והעמדה של משרד האוצר ושר האוצר, מאחר וגם הוועדה לא הגיעה להחלטות ויש כאן ניהול סיכונים, לכן להשאיר את ששינסקי כמות שהוא ולהעביר אותו.

<שי באב"ד: יש הבנות מסוימות שנצטרך להגיע לגבי ערבה מיינס, יש עוד דיונים ואני מקווה שעד ההצבעה הסיפור הזה ייסגר אבל מעבר לזה, כמו שהוא, כלשונו, יעבור.

<שי באב"ד: ישבה הוועדה, עשתה את עבודתה.

<שי באב"ד: זאת עמדת שר האוצר ואני אומר אותה בצורה ברורה ונהירה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אודי אדירי.

<אודי אדירי: אני רק אבהיר משהו שאולי לא היה ברור כי ראיתי את התגובות.

<אודי אדירי: לעניין שווי הנכסים, צריך להבין שאחד הדברים שעלו בדיונים מול כי"ל היה שכי"ל אמרה שהם לא יודעים מה באמת יקרה ב-2030, לצורך העניין אנחנו מעריכים את הנכסים באפס.

<אודי אדירי: בחישוב הכדאיות ההשקעה, אנחנו מניחים את הגרוע מכל, שפשוט ב-2030 יאמרו לנו תנו את הנכסים ולכו הביתה.

<קריאה: אני מדבר עכשיו על ההשקעות החדשות.

<אודי אדירי: בכלל הנכסים של כי"ל וזה רלוונטי להשקעות החדשות.

<אודי אדירי: נכון.

<אודי אדירי: הדבר הזה לא היה מצוי בסמכות ועדת הארבעה.

<אודי אדירי: זאת עבודה שהחשבת הכללית עושה והיא עדיין לא סיימה אותה, לקביעת שווי הנכסים לתום תקופת הזיכיון.

<אודי אדירי: מה שנאמר כאן על ידי אמיר ברקן זה שהערכה שמרנית היא שלכל הפחות כי"ל יכולה לקחת בחשבון את השווי כפי שהוא בספרים.

<אודי אדירי: כאן לא מדובר בקביעה סופית אבל זאת הנחה שמרנית שאמרנו שפחות מזה, זה לא יהיה.

מיקי לוי: זה רק על הנכסים החדשים.

<אודי אדירי: לא.

<קריאה: רק לגבי ההשקעות החדשות.

מיקי לוי: אבל אודי, שלא תשנו לנו.

אראל מרגלית: איך נקבע השווי בספרים?

מיקי לוי: השווי של הנכסים הישנים נקבע כפי שהוא נקבע בספרים.

אראל מרגלית: על פי איזה עיקרון הוא נקבע?

משה גפני: הארגונים, בבקשה.

משה גפני: יש לי בקשה מהארגונים.

משה גפני: נדמה לי שכבר כולם הבינו מה הוויכוחים, גם בפנים וגם בחוץ.

משה גפני: תהיו ממוקדים ותגידו את הדברים בקצרה ולא באריכות.

<יוסי שניר: ערבה מיינס.

<יוסי שניר: אני מתנצל בשם קרלה המנכ"לית שנמצאת בחוץ לארץ.

<יוסי שניר: ה-בורד קרא לה לישיבה.

<יוסי שניר: היא צריכה להציג שם את המסקנות.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: תגיד את הדברים.

<יוסי שניר: אני אגיד.

<יוסי שניר: רק התנצלתי בשמה.

משה גפני: הישיבה הזאת היא רק לצורך הצבעות.

<יוסי שניר: התנצלתי בשמה.

<יוסי שניר: זה הכול.

<יוסי שניר: אנחנו הגענו לארץ לפני 11 שנים והגענו לארץ במטרה להשקיע.

<יוסי שניר: באמת היה בום במחירי הנחושת ואפילו מכרות ישנים.

<יוסי שניר: ההנהלה במקסיקו ראתה שכאן אפשר להשקיע במדינת ישראל, גם מדינת חוק, מדיניות יציבה, סל השקעות שמשך אותנו והחליטו להשקיע כאן.

<יוסי שניר: אנחנו נעסיק אלפיים עובדים מסביב, גם ישירים וגם עקיפים, בנגב, בפריפריה הרחוקה ביותר שקיימת, סך כל ההשקעה תהיה כאן חצי מיליארד דולר, כשני מיליארד שקלים, נייצר 26 אלף טון נחושת נקייה וזאת פעם ראשונה במדינת ישראל שמייצרים נחושת נקייה.

<יוסי שניר: תמנע לא ייצרה נחושת אלא היא ייצרה צמנט נחושת.

<יוסי שניר: אנחנו משתמשים היום בטכנולוגיות החדישות ביותר שקיימות וכיום עובדים אצלנו אלפיים עובדים, ערבים מהגליל, בדואים מהפזורה, עולים חדשים וישראלים ותיקים.

<יוסי שניר: לא התראיינו לעיתונות.

<יוסי שניר: לא שמעתם אותנו בעיתונות.

<יוסי שניר: עובדה שהיושב ראש שאל בישיבה הראשונה מאיפה נפלנו ערבה מיינס.

<יוסי שניר: כך החברה שלנו נוהגת, חברה מקסיקנית, בשקט ובצנעה.

<יוסי שניר: לא התראיינו לעיתונות, לא הופענו בטלוויזיה, לא שפכנו כסף בטלוויזיה כדי לקדם את הנושא שלנו.

<יוסי שניר: כלום לא עשינו אלא רצינו לעבוד.

<יוסי שניר: זה הכול.

<יוסי שניר: 11 שנים מושכים אותנו כאן עם כל הרישיונות, עם כל משרדי הממשלה, וסוף סוף, ברוך השם, הצלחנו להגיע לנחלה ויש לנו את הקרקע, יש לנו את הזיכיון, יש לנו את התב"ע, יש לנו הכול אבל פתאום, בום, ששינסקי נפל עלינו.

<יוסי שניר: מה קרה?

<יוסי שניר: רצו למסות חברה גדולה כאן בארץ, ואני אזכיר את שמה, את כי"ל, את האשלג, רצו למסות אותה ולא בדקו, לא קראו לנו אף פעם לשום שיחה, רק עשו לנו אחר כך בסוף שימוע, עשו לנו טובה שעשו לנו שימוע, נפלנו בתוך כל הסיפור של כי"ל.

<יוסי שניר: החריגו הכול.

<יוסי שניר: החריגו את המחצבין, החריגו את המים, אחר כך עשו כל מיני חישובים לפוספטים, לברום ולמגנזיום.

<יוסי שניר: היחידים שנשארו – ערבה מיינס יחד עם האשלג בפנים.

<יוסי שניר: זה מה שקרה.

<יוסי שניר: אנחנו במקרה שם.

<יוסי שניר: במקרה שם, במקרה אלפיים מקומות עבודה בנגב לא יהיו כי המפעל הגיע לאי כדאיות כלכלית אחרי כל מה שקרה.

<יוסי שניר: כל הסיפור של נוסחת של מס רווחי יתר.

<יוסי שניר: מה קרה שם?

<יוסי שניר: ששינסקי עשו את נוסחת מס רווחי יתר על חברה גדולה, ותיקה, עם יתרון יחסית גדול מאוד במדינת ישראל, חברה שהחזירה את ההשקעה שלה כבר עשרות פעמים.

<יוסי שניר: אנחנו לא ראינו אגורה שחוקה אחת.

<יוסי שניר: אנחנו רק בעוד חמש שנים נראה את הסנט הראשון מכל ההשקעה שלנו.

<יוסי שניר: עכשיו חונקים אותנו כשאנחנו עוד קטנים וכשעוד לא נולדנו.

<יוסי שניר: חברי הכנסת, עוד לא נולדנו וכבר חונקים אותנו.

<יוסי שניר: כי אפשר להקים את המפעל הזה והוא חסר כדאיות כלכלית.

משה גפני: ולכן מה אתם מבקשים?

<יוסי שניר: אני כבר אגיד מה אני מבקש בדיוק.

<יוסי שניר: יש גם את ההסתייגות ואנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו מבקשים.

<יוסי שניר: יש לנו כאן שני נושאים.

<יוסי שניר: הנושא הראשון הוא מס רווחי יתר.

<יוסי שניר: נוסחה שלא נועדה לנו, אנחנו לא יודעים איך לאכול אותה והאוצר, עם כל הכבוד, הציג לנו כל מיני נוסחאות והדבקות למיניהם.

<יוסי שניר: ההנהלה במקסיקו אומרת, חבר'ה, מה זה?

<יוסי שניר: אנחנו חברה בינלאומית, אנחנו לא משחקים בדברים האלה.

<יוסי שניר: הנוסחה שהציע לנו האוצר, עם כל הכבוד, וישבו אתנו ובאמת הם אנשים טובים, אי אפשר לעבוד אתה.

<יוסי שניר: זאת נוסחה שהחברה לוקחת על עצמה סיכונים וסיכונים יותר מדי גדולים.

משה גפני: יש הסתייגות של כמה חברי כנסת.

משה גפני: זה כן טוב בשבילכם?

<יוסי שניר: ההסתייגות טובה.

<יוסי שניר: אני רק רוצה לעבור לדבר השני.

משה גפני: ההסתייגות טובה.

<יוסי שניר: כן.

משה גפני: אם ההסתייגות טובה, תבקש את ההסתייגות.

<יוסי שניר: אבל אני רוצה להסביר משהו כי לא כל כך מבינים את העניין.

<יוסי שניר: ההסתייגות הראשונה היא שאנחנו מבקשים להחריג אותנו מהחוק כי אנחנו לא שייכים לחוק.

<יוסי שניר: לא רוצים את זה.

<יוסי שניר: תבואו אלינו כשנתחיל להרוויח, ריבונו של עולם.

<יוסי שניר: עוד לא הרווחנו אגורה.

<יוסי שניר: דבר שני.

<יוסי שניר: המלצת ועדת ששינסקי לשינוי החוק לעידוד השקעות הון.

<יוסי שניר: אמרו שזאת הבהרה של החוק אבל זה תיקון של החוק.

<יוסי שניר: פשוט, הפכתם אותנו למכרה.

<יוסי שניר: מפעל תעשייתי אלקטרו כימי, עובד 365 ימים בשנה, 24 שעות, מישהו החליט בשלוש מילים להפוך אותנו למכרה.

<יוסי שניר: ממתי אנחנו מכרה?

<יוסי שניר: בכל העולם זאת תעשייה לתפארת ובישראל זה מכרה.

<יוסי שניר: מדינת ישראל שלוש פעמים הכריזה עלינו כמפעל.

<יוסי שניר: קיבלנו אישור על זה שאנחנו מפעל שלוש פעמים ופתאום אנחנו מכרה.

<יוסי שניר: אתה יודע מה זה עושה לנו?

<יוסי שניר: אנחנו לא נוכל להשקיע בעתיד יותר.

<יוסי שניר: כבר השקענו עוד שלושים מיליון דולר בטכנולוגיות חדשות ובהרחבת המפעל.

<יוסי שניר: לא נוכל לבקש לא הטבת מס, לא מענק, לא כלום.

<יוסי שניר: אנחנו רצינו להקים את המפעל הגדול כאן ודיברנו אתך אישית.

<יוסי שניר: אנחנו לא רוצים להגיד את מה שאמרנו לך.

<יוסי שניר: יש עוד מקום גדול מאוד, לא רחוק מאתנו, שיכול להעביר לנו את החומר הגולמי ואנחנו רוצים לבנות את המפעל בישראל ולא במקום אחר.

<יוסי שניר: תודה רבה.

<יוסי שניר: הגשנו הסתייגות בישיבה הקודמת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי מדבר מכי"ל?

משה גפני: ניר, בבקשה.

<ניר גלעד: אני חושב שרגע האמת של ניהול הסיכונים שגם הוועדה צריכה לנהל מגיע.

<ניר גלעד: אני שמח ששמעתם בצורה מאוד ברורה את אמיר ברקן לפיו אין כדאיות כלכלית היום להשקיע במדינת ישראל תחת הנחות העבודה של החוק.

<ניר גלעד: שמעתם את זה וזה כבר לא איום של כי"ל.

מיקי לוי: אתה אמרת את זה?

מיקי לוי: תגיד שלא אמרת.

משה גפני: מיקי, אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: מספיק.

מיקי לוי: הוא אמר את זה.

משה גפני: מה זה מעניין?

משה גפני: אפשרתי פרוצדורלית לגופים לומר את דבריהם.

משה גפני: למה צריך להפריע?

משה גפני: אנחנו צריכים לסיים את זה כבר.

משה גפני: מברקן השתמע כאילו לא כדאי להשקיע במדינת ישראל.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: ניר, בבקשה.

<ניר גלעד: לכן הצוות הבין-משרדי סבר שצריך לעשות תיקונים מתיקונים שונים ושמעתם את עמדת שר האוצר בצורה נחרצת.

<ניר גלעד: אין תיקונים, החוק יישאר כפי שהוא ולכן הסיטואציה בה מביאים את הנגב ומוותרים על השקעות של מיליארדים בנגב, האחריות תיפול על כתפי הממשלה וחברי הכנסת שמצביעים בעד החוק.

מיקי רוזנטל: זה איום.

תמר זנדברג: ואתם מה תעשו, תיקחו את ים המלח ותלכו?

משה גפני: תמר, את מקדמת את החוק.

מיקי רוזנטל: זה איום.

מיקי רוזנטל: מה זה?

משה גפני: אתה יכול לאיים.

משה גפני: אני מרשה לך.

תמר זנדברג: גנבים.

מיקי רוזנטל: אתה יכול גם להחזיר את הזיכיון.

משה גפני: ניר, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

משה גפני: אני מאפשר לך להגיד אבל תגיד את זה בקצרה.

שלי יחימוביץ': סחיטה באיומים.

שלי יחימוביץ': בריונות.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: תמשיך הלאה.

מיקי רוזנטל: שיטות של מאפיה.

שלי יחימוביץ': פשוט פושעים.

משה גפני: לא.

מיקי רוזנטל: מה זה לא?

מיקי רוזנטל: אם פושע היה בא ואומר לך תן לי מה שאתה רוצה, לא היית אומר שהוא פושע?

משה גפני: אתם לא מקדמים את הדיון.

שלי יחימוביץ': אחזקת בני ערובה בשבי.

משה גפני: אני כיושב ראש הוועדה מסתייג מהמילים הקשות.

משה גפני: אפשר להגיד את תוכנן ולא צריך להגיד את המילים האלה.

משה גפני: אני מסתייג מזה.

משה גפני: ניר, אני מבקש שתמשיך.

<ניר גלעד: אנחנו כבר הערנו על הסוגיה הזאת.

<ניר גלעד: מי שאיים ואילץ את החברה לחתום על הסכמים תוך הבטחות שלא מקוימות זה משרד האוצר, אגף התקציבים ושר האוצר.

<ניר גלעד: חברת הכנסת יחימוביץ' ביקשה ושלחנו לה את הדברים בצורה מאוד ברורה.

<ניר גלעד: נושא נוסף.

<ניר גלעד: התחייבו לתת כאן תשובות בנושא חוק עידוד השקעות הון.

<ניר גלעד: מיסוי יתר מתקן גם את חוק עידוד השקעות הון, תיקון שהכנסת לא אישרה אותו בעבר, מעבירים אותו עכשיו בחטף.

<ניר גלעד: זה תיקון ולא הבהרה ולכן אני חושב שהייתה צריכה להינתן לזה התייחסות.

<ניר גלעד: סוגיית המגנזיום.

<ניר גלעד: ביקשתם שניתן תשובות והתשובה במצב הנוכחי היא שאין יכולת לשנות את החלטת ה-בורד ואני חושב שהיום הזה הוא יום עצוב לנגב ויום עצוב מאוד גם לחברה.

מיקי לוי: אני לא מבין.

מיקי לוי: אתם הולכים לפטר את עובדי המגנזיום?

<יחימוביץ: איך זה קשור?

מיקי לוי: זה מה שאתה אומר לנו?

מיקי לוי: אני רוצה לשמוע את זה בצור ברורה בבקשה.

תמר זנדברג: הולכים לקחת את ים המלח וללכת.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: האם הולכים לסגור את מפעל המגנזיום?

מיקי לוי: זה מה שאני מבקש לדעת.

שלי יחימוביץ': ואיך זה קשור לששינסקי 2.

<אודי אדירי: הערה אחת לפרוטוקול.

<אודי אדירי: מבחינתנו זה ברור שזאת הבהרה ולא תיקון.

<אודי אדירי: שיהיה ברור.

משה גפני: לגבי הנושא הזה של הבהרה, מבחינת

משה גפני: כם זה ברור שזאת הבהרה.

משה גפני: אני לא מקבל את זה.

משה גפני: אני לא מקבל שזאת הבהרה.

משה גפני: אתם הבאתם את החוק הזה וזה בסדר, בזמן האחרון אתם עושים את זה הרבה.

משה גפני: אתם אומרים הבהרה אבל מה זאת הבהרה?

משה גפני: זה החוק וזה בסדר, תעמדו מאחוריו.

משה גפני: אני הייתי כאן בחוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: תקראו את הפרוטוקולים.

משה גפני: למה אתם נכנסים לזה?

משה גפני: לאיזה צורך?

<שגית אפיק: מביאים תיקון חוק, אומר לך היושב ראש תעמוד מאחוריו ואל תבוא ותאמר לנו שזאת הבהרה.

משה גפני: אני חולק עליכם.

מיקי רוזנטל: אם הייתם ממשלה אמיצה, הייתם מודיעים לאור ההודעה של כי"ל שזאת הפרה של הרישיון ולוקחים להם את ים המלח.

מיקי רוזנטל: לקחת מהם כי הם מתנהגים כמו בריונים והם מאיימים.

מיקי רוזנטל: לקחת מהם.

מיקי רוזנטל: זאת זכות המדינה.

מיקי רוזנטל: דן עופר לא נולד בים המלח.

שלי יחימוביץ': הוא לא המציא את המגנזיום במעבדות שלו?

מיקי רוזנטל: זאת הפרה מפורשת של מניית הזהב של המדינה.

מיקי רוזנטל: מה זה פה?

מיקי רוזנטל: מי זה האיש הזה שמאיים עלינו?

מיקי רוזנטל: חצוף.

משה גפני: מה חצוף?

משה גפני: אני הרשיתי לו להגיד מה שהוא רוצה.

מיקי לוי: זה בסדר, אבל לא קיבלנו תשובה האם סוגרים את מפעל המגנזיום.

מיקי לוי: אני שמעתי איזשהו איום מתחת לשטיח ואני רוצה לשמוע את זה ברור.

שלי יחימוביץ': זה ממש לא מתחת לשטיח.

שלי יחימוביץ': זה היה גלוי על השולחן.

שלי יחימוביץ': מאיימים עלינו, משתמשים בעובדים כבני ערובה.

משה גפני: ניר גלעד, יש לך את כל הזמן שבעולם.

משה גפני: דבר.

משה גפני: אנשים לא רוצים את החוק.

שלי יחימוביץ': גפני, אל תהיה כל כך סלחן כלפיו.

שלי יחימוביץ': הבן אדם בא לכאן, מתפרע.

שלי יחימוביץ': מאיים עליך, מאיים עלינו.

שלי יחימוביץ': אני מעריכה את אורך הרוח שלך, באמת, זאת תכונה נהדרת שלך.

משה גפני: לא נהדרת.

משה גפני: אני פשוט איש פרקטי.

משה גפני: מה שהוא אומר, לא יעלה ולא יוריד אצלך, ומה שאת אומרת, כנראה גם לא יעלה ולא יוריד אצלו.

משה גפני: מה שכן יעלה ויוריד, אם נעמוד בלוחות הזמנים ונצביע על החוק.

משה גפני: זה היעד שלי.

מיקי לוי: אנחנו נעמוד ונצביע אבל אני רוצה לדעת מה קורה עם עובדי המגנזיום.

מיקי לוי: חד משמעי אני רוצה לקבל תשובות ולא כאילו.

מיקי לוי: אלה 800 משפחות שעובדות שם.

משה גפני: ניר גלעד, בבקשה.

<ניר גלעד: אני רוצה להסב את תשומת הלב של חברי הכנסת למה שנאמר על ידינו בצורה מאוד ברורה ומאוד זהירה.

<ניר גלעד: אנחנו נמצאים במצב שבחמש השנים האחרונות פעם אחר פעם תחת האמירה של משאב טבע ששייך לציבור מעבירים חקיקה פוגעת ופרסונלית בחברה.

<ניר גלעד: זה התחיל בחוק עידוד השקעות הון - - -

רחל עזריה: מה זה חקיקה פרסונלית בחברה?

רחל עזריה: אלה משאבי הטבע של מדינת ישראל.

מיקי לוי: של אזרחי מדינת ישראל.

רחל עזריה: של אזרחי מדינת ישראל ואנחנו מסדירים את זה.

שלי יחימוביץ': תנסה להתפטר מהתפקיד ותראה שהחקיקה תישאר בדיוק אותו הדבר.

שלי יחימוביץ': אין בזה שום דבר פרסונלי.

<ניר גלעד: החקיקה פרסונלית כי ברגע שתוחלף הבעלות בחברה, כל המבנה של החוק - - -

משה גפני: אתם רוצים לשמוע ממני עצה טובה?

משה גפני: אני רוצה להצביע על החוק.

משה גפני: תאפשרו לו להשלים את דבריו.

משה גפני: אל תיכנסו לדבריו כי אז הם ילכו לבג"ץ.

מיקי רוזנטל: הם בכל מקרה ילכו לבג"ץ.

משה גפני: אבל הם יגידו שהוועדה לא נתנה להם להשמיע את דבריהם.

תמר זנדברג: באמת, אי אפשר לטעון את זה.

שלי יחימוביץ': את זה הם לא יוכלו להגיד.

שלי יחימוביץ': ניר גלעד דיבר כאן בישיבות יותר מכל חבר כנסת אחר.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: ניר גלעד, בבקשה, תשלים את דבריך ואל תחזור על מה שאמרת קודם כי את זה אנחנו כבר יודעים.

<ניר גלעד: אנחנו הבהרנו, עת ניתן לנו להבהיר, שבשנים האחרונות מערכת ההכבדה שהוכבדה על החברה בגין אמירה של משאב הטבע כללה החרגה מחוק עידוד השקעות הון, כללה הטלת עלויות הקציר על החברה, כללה עכשיו את התיקון בששינסקי 2 שמתקן גם מחדש את חוק עידוד השקעות הון.

<ניר גלעד: התוצאה היא שפעילויות שלמות שמבצעת החברה היום במדינת ישראל נמצאות על סף אי כדאיות כלכלית.

<ניר גלעד: אני חוזר ואומר לכם שסוגיית הפוספטים לא פתורה עד שלא ייפתר שדה בריל, סוגיית תרכובות הברום לא יושבת כאן בשולחן אלא יושבת בשולחנות אחרים ולא נפתרת והופכת לאי כדאיות כלכלית, וכמובן ההבטחות שניתנו למגנזיום נלקחות ביד שנייה בנושא של עלויות חשמל ותמלוגים על ידי החשב הכללי.

<ניר גלעד: התוצאה הסופית היא שהכדאיות הכלכלית להמשך פעילות של חלק מהפעילויות במדינת ישראל הולכת ויורדת.

<ניר גלעד: לגבי השקעות חדשות, שמעתם את עמדת ועדת הארבעה.

<ניר גלעד: המצב הוא שבאי הוודאות הנוכחית לא ניתן ב-בורד נורמלי לקבל החלטה לשים דולר בתוך מדינת ישראל.

<ניר גלעד: זאת המציאות שהיד שאתם תרימו היא על הנגב.

<ניר גלעד: אתם לא מרימים את היד על החברה אלא אתם מרימים את היד על הנגב, אתם מרימים את היד על התעסוקה - - -

רחל עזריה: מי אתה שתגיד לנו את זה?

מיקי לוי: איך אתה נותן לו בכלל?

שלי יחימוביץ': הבן אדם הה מרוויח 10,000 שקלים על כל שעה שהוא יושב כאן.

תמר זנדברג: חוצפה.

תמר זנדברג: כבוד היושב ראש.

מיקי רוזנטל: יש לו מונופול על הנגב.

שלי יחימוביץ': הוא באמת חש זהות עצומה בינו לבין הנגב.

שלי יחימוביץ': הוא בכלל בן גוריון.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב ראש, אני ארצה להגיד אחר כך משהו לפרוטוקול ולא בצעקות.

בצלאל סמוטריץ': נראה אם לי ייתנו לדבר ואני לא כמו ניר גלעד ולא מקבל משכורת כמו שהוא מקבל.

שלי יחימוביץ': חוצפנים ובריונים, מנותקים מהמציאות.

שלי יחימוביץ': חזירים.

שלי יחימוביץ': פשוט מאוד.

<ניר גלעד: התרומה שלי לנגב בעשרות שנים של עשייה ציבורית עולה על כל מה שחברת הכנסת יחימוביץ' - - -

תמר זנדברג: איזו עשייה ציבורית הייתה לך?

תמר זנדברג: אתה מכרת את ים המלח בשקשוקה ואחרי כן עשית מזה מיליונים.

תמר זנדברג: חוצפן.

תמר זנדברג: על מה אתה מדבר?

שלי יחימוביץ': וגם לא היית מנהל מוצלח מי יודע מה, אם כבר מדברים על זה.

משה גפני: זה לא יפה.

תמר זנדברג: בושה.

תמר זנדברג: הוא מאיים עלינו על הנגב וזה יפה?

תמר זנדברג: מה זה?

תמר זנדברג: תתבייש לך.

בצלאל סמוטריץ': תמר, למה הוא מאיים על הנגב?

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר שלפי דעתו זה מה שיקרה.

תמר זנדברג: אתה אל תצא להגן על זה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מגן על זה אבל נמאס לי שיש כאן קול אחד בלבד, חבורה של נשים צעקניות.

בצלאל סמוטריץ': קול אחד בלבד.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, גם מיקי רוזנטל.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן קול אחד בלבד בוועדה כבר חודש.

בצלאל סמוטריץ': חלאס.

רחל עזריה: תחזור בך.

תמר זנדברג: הומופוב ושוביניסט.

תמר זנדברג: שב בשקט.

בצלאל סמוטריץ': ממש קשור.

בצלאל סמוטריץ': איזה יופי.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו את גם ממש ילדה.

תמר זנדברג: שב בשקט.

בצלאל סמוטריץ': כבר חודש יש כאן קול אחד.

בצלאל סמוטריץ': לא שומעים פה שום קול אחר שפוי בוועדה.

תמר זנדברג: סתום את הפה שלך.

תמר זנדברג: אתה לא תסתום לנו את הפיות.

בצלאל סמוטריץ': אני לא סותם פיות לאף אחד.

בצלאל סמוטריץ': אתם סותמים פיות.

בצלאל סמוטריץ': כל מי שחושב אחרת מכם.

תמר זנדברג: תחשוב כמה אתה מקבל - - - בושה.

בצלאל סמוטריץ': כל מי שחושב אחרת מכם בוועדה, אתם סותמים לו את הפה.

בצלאל סמוטריץ': כך זה כבר חודש.

תמר זנדברג: סתום את הפה שלך.

בצלאל סמוטריץ': אני לא אסתום את הפה שלי.

בצלאל סמוטריץ': את מדברת לא יפה.

תמר זנדברג: שוביניסט וגזען.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, נו, ממש קשור לששינסקי.

בצלאל סמוטריץ': ממש מבוגר מצדך.

בצלאל סמוטריץ': ממש.

תמר זנדברג: אתה מתנדב להגן עליהם.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מגן עליהם.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את דעתי ואת סותמת פיות.

בצלאל סמוטריץ': את לא דמוקרטית, את סותמת פיות.

בצלאל סמוטריץ': כבר חודש שאתם לא נותנים כאן לאף אחד לומר שום דבר.

משה גפני: אני נועל את הישיבה.