ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 146, 2016-03-07 09:00

דוד אמסלם: עשינו דיון ממצה.

דוד אמסלם: אין טעם, אני לא פותח עוד דיון על עוד דיון, אבל אצלי, כמו שאתם מבינים, מי שכבר מורגל קצת, אז אני עושה דיוני מעקב על ההחלטות.

דוד אמסלם: אני רוצה דווקא לבוא לסיכום של הישיבה וממנו להתחיל.

דוד אמסלם: אני מקריא את הסיכום: '1.

דוד אמסלם: קייטנה לילדי ישראל זה לא מותרות היום.

דוד אמסלם: ההורים חייבים לעבוד בחודשי הקיץ, כשמערכת החינוך יוצאת לחופשת הקיץ, ולכן מתפקידה של המדינה לדאוג למסגרות הולמות ושיהיו הולמות לאותם ילדים.

דוד אמסלם: 2.

דוד אמסלם: הוועדה סבורה כי מצב בו כל רשות קובעת את מחירי הקייטנות באופן עצמאי, בלי שהדבר מפוקח על ידי השלטון המרכזי, הינו מצב לא תקין.

דוד אמסלם: 3.

דוד אמסלם: הוועדה מטילה אחריות לנושא על ארבעה גורמים: משרד הפנים, משרד האוצר, משרד החינוך והמרכז לשלטון המקומי, ומבקשת ממשרד הפנים לרכז ולהביא למציאת פתרון לסוגיה, יחד עם שלושת הגורמים האחרים כדי לקבוע סל שירותים בסיסי לקייטנה ושעות הפעילות שלה.

דוד אמסלם: 4.

דוד אמסלם: עלות הקייטנה מוטלת על שלושה גורמים, ההורה, הרשות המקומית ומשרד האוצר'.

דוד אמסלם: זו הייתה מסגרת תחולת העבודה שביקשתי, 'ולכן יש לקבוע טבלת מחירים מודולרית שתתייחס למספר הילדים במשפחה והמצב הסוציו אקונומי שלה ברמה הארצית.

דוד אמסלם: 5.

דוד אמסלם: לרשויות המקומיות אין יכולת לסבסד קייטנות ולכן תפקיד הממשלה לשפות אותם על הנחות במחירי הקייטנות.

דוד אמסלם: 6.

דוד אמסלם: יש לתת את הדעת כיצד ניתן להקל על אותן משפחות שלהן ילדים בעלי צרכים מיוחדים ולהאריך את שעות הפעילות בקייטנות'.

דוד אמסלם: אלה הקייטנות החריגות, לא הקייטנות הרגילות.

דוד אמסלם: '7.

דוד אמסלם: הוועדה תתכנס לדיון מעקב בנושא במהלך חודש נובמבר'.

דוד אמסלם: דרך אגב, מאז נתנו לכם עוד כמה חודשים לעבוד כדי לקבל נספח הבנות והחלטות של משרד הפנים בנושא.

דוד אמסלם: זה המכתב שאני הפניתי למשרדים הרלוונטיים, בראשם למשרד הפנים.

דוד אמסלם: אני רוצה להעביר אליך, איתן.

דוד אמסלם: מה התפקיד שלך במשרד הפנים?

<איתן כהן: אני ממונה תחום תקצוב, פיתוח ובקרה.

דוד אמסלם: התקשרו אליך קייטנות?

<איתן כהן: מעט.

דוד אמסלם: יש לכם מישהו שמטפל בנושא קייטנות?

<איתן כהן: לא.

דוד אמסלם: אין לכם.

דוד אמסלם: אז מה עשיתם בנושא, איתן?

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לי מכתב גם מחיים ביבס, שהוא שלח אליי ב-22 בפברואר, שהוא מודיע שלא הזמנתם אותם לשום ישיבה.

דוד אמסלם: אני הרי ביקשתי כאן לפני חצי שנה שתעשו עבודת מטה.

דוד אמסלם: עשיתם עבודת מטה?

<איתן כהן: נעשתה עבודה במטה לשאלת הקייטנות.

דוד אמסלם: שיתפתם את השלטון המקומי?

דוד אמסלם: הרי ביקשתי, כתוב פה.

<איתן כהן: לעניות דעתי לא.

<איתן כהן: לא הייתה עבודה אל מול המרכז לשלטון מקומי.

<איתן כהן: בחנו את הנושא, מדובר כאן בשאלת תקציב ועבודה מול משרד החינוך בנוגע לעניין ולהבנתי הסיפור מעט התעכב, אבל לא הוזמן ביבס וקבוצתו - - -

דוד אמסלם: אז עם מי דנתם בנושא?

דוד אמסלם: עם עצמכם?

<איתן כהן: בעיקר.

דוד אמסלם: בעיקר עם עצמכם.

<איתן כהן: זאת אומרת זה בעיקר היה דיון - - -

דוד אמסלם: אולי הבעיה היא באמת שאתם דנים כל הזמן עם עצמכם ולא מתקדמים לאף מקום עם הנושא?

<איתן כהן: אני רוצה לציין שבהרבה מאוד דברים אנחנו עובדים עם הרבה מאוד משרדים.

<איתן כהן: אני חושב שפה בסיפור הספציפי הזה היה לי מאוד קשה לראות את הדרך לשיפוי בתחום הזה ולכן גם התקשינו מול השאלה הספציפית.

דוד אמסלם: אני לא מצליח להבין את התשובות שלך.

דוד אמסלם: מה עשיתם?

דוד אמסלם: בוא תספר לי מה עשיתם.

דוד אמסלם: הרי אני ביקשתי, הייתי מאוד ברור.

דוד אמסלם: אני פירטתי לך את עבודת המטה, מה אתה צריך לעשות.

דוד אמסלם: אז אתה יכול להגיד לי 'זה לא אני', אז אני אביא את המנכ"לית שלך לפה, אין לי בעיה.

דוד אמסלם: אבל אם אתה כאן, אחרי שאיחרת, אתה גם אומר לי שלא עשיתם שום דבר, חוץ מלדבר ביניכם לבין עצמכם.

דוד אמסלם: אז מה, נראה לך שאני עושה פה דיוני סרק?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<איתן כהן: בכלל לא.

<איתן כהן: אני לא אבוא ואגיד שזה לא אני.

<איתן כהן: אני לא חושב שזו התשובה הנכונה, אפשר לשאול את השאלה הזו על משרד הפנים ככלל, האם זה תפקיד משרד הפנים, אבל גם זו לא השאלה.

<איתן כהן: זו שאלה שהיא בעיקר תקציבים והאם ישנו התקציב לשיפוי, כמו שיש בתחומים אחרים.

<איתן כהן: נעשתה עבודה, אנחנו לא באים ואומרים שלא נעשתה שום עבודה.

דוד אמסלם: הנושא הוא לא תקציבי בלבד.

דוד אמסלם: להיפך, התקציב בא בסוף.

דוד אמסלם: איפה הגעת לתקציב?

<איתן כהן: זו גם שאלה של - - -

דוד אמסלם: אני אספר לך.

דוד אמסלם: אתה יודע שרוב הקייטנות מתבצעות במתקנים עירוניים על ידי מפעילים פרטיים?

<איתן כהן: כן.

דוד אמסלם: אתה יודע?

דוד אמסלם: מה אתה עושה?

דוד אמסלם: משרד הפנים אחראי על הנושא של הרשויות?

<איתן כהן: כן.

דוד אמסלם: נו, מה עשית עם זה?

דוד אמסלם: לא קשור לכסף עכשיו.

דוד אמסלם: דיברת עם השלטון המקומי?

דוד אמסלם: הוצאתם חוזר מנכ"ל לרשויות?

<איתן כהן: בתחום הזה לא.

דוד אמסלם: אני מדבר על התחום הזה, לא מדבר איתך כרגע על התחום של הארנונה.

דוד אמסלם: אני מדבר איתך על תחום הקייטנות, הנושא הוא קייטנות.

<איתן כהן: לא הוצאנו חוזר מנכ"ל.

דוד אמסלם: מה עשיתם?

<איתן כהן: ניסינו להבין איך אנחנו יכולים לתת יד בנושא ולא הצלחנו למצוא את הפתרון אצלנו.

דוד אמסלם: אני לא מצליח להבין את התשובה שלך.

דוד אמסלם: אתם חושבים שזה לא נושא שאתם צריכים לעסוק בו?

<איתן כהן: לא, לאו דווקא.

<איתן כהן: פשוט לא הספקנו להגיע - - -

דוד אמסלם: חצי שנה לא היה?

דוד אמסלם: אני עשיתי את הדיון ביוני-יולי.

דוד אמסלם: למה עשינו את זה?

דוד אמסלם: דרך אגב, פספסנו את המחזור של הקייטנות בפעם הקודמת, אז אמרנו לעצמנו, בואו נעשה את הדיון עכשיו כדי שבשנה הבאה בעזרת ה' יהיה איזה שהוא פתרון.

דוד אמסלם: ועכשיו בא מר איתן כהן ממשרד הפנים ומספר לנו שהם דיברו בינם לבין עצמם.

דוד אמסלם: אני מניח שלא עשיתם שום דבר בנושא.

דוד אמסלם: יש לך משהו כתוב?

דוד אמסלם: כמה ישיבות עשיתם בנושא?

דוד אמסלם: יש לכם פרוטוקולים?

<איתן כהן: אני זוכר שתי ישיבות.

דוד אמסלם: יש לכם פרוטוקולים מהישיבות?

<איתן כהן: יכול להיות שיש סיכום דיון.

<איתן כהן: אני לא הוצאתי סיכום דיון.

דוד אמסלם: תשמע, האמת היא שאני מתלבט אם לסגור את הישיבה כעת בגלל שאתם לא עשיתם שום דבר בנושא הזה.

דוד אמסלם: אני מתלבט, בגלל שהגיעו לכאן עוד אנשים, אולי בואו נשמע אותם כאן.

דוד אמסלם: אני חושב שמה שאתם עושים זה זלזול בצורה - - - אני לא נתקלתי עד היום בתשובות מהסוג הזה.

דוד אמסלם: לא היה לי דבר כזה.

דוד אמסלם: אני גם אדבר עם שר הפנים על הנושא הזה היום, זה נראה לי חוצפה, עזות מצח של התנהלות של המשרד.

דוד אמסלם: אני לא יודע מי, אני לא יודע אם זה אתה, אבל אם זה אתה זה חמור מאוד.

דוד אמסלם: אם אני הייתי המנהל שלך אז הייתה לך בעיה קשה מאוד אחרי הישיבה הזו.

דוד אמסלם: משרד האוצר.

דוד אמסלם: נועה.

<נועה היימן: רציתי לפרט על מספר צעדים שנעשו מאז הקיץ הקודם בתחום הקייטנות.

<נועה היימן: אז פרט לקייטנות לכיתות א'-ב', שהיו בחינוך הרשמי, נוסף גם החינוך המוכר שאינו רשמי בגילאים האלה, בעלות של 50 מיליון ₪.

<נועה היימן: בעקבות מספר דיונים שהתקיימו בוועדת החינוך של הכנסת, אחת מהן הייתה גם, לדעתי, בשיתוף ועדת הפנים, הוארכה העסקתן של סייעות רפואיות שנותנות במהלך השנה מענה לילדים עם צרכים רפואיים, הוארכה העסקתן למשך 12 חודשים כדי שהם יוכלו לספק מענה לילדים עם צרכים רפואיים גם בקייטנות.

<נועה היימן: בימים אלה משרד החינוך ומשרד האוצר עובדים על שינוי ההתקשרות עם קרן קרב.

<נועה היימן: קרן קרב מופעלת היום על ידי החברה למתנ"סים ובמסגרת הסכם שהיה בין משרד האוצר להסתדרות העובדים שופרו תנאי העסקתם של עובדי קרן קרב.

<נועה היימן: במסגרת הסיכום הזה עובדי קרן קרב הולכים לעבוד גם בחודשי הקיץ ואחד הדברים שאנחנו ביקשנו ממשרד החינוך להציג לנו זה תכנית ליצירת חוגי העשרה באמצעות אותם עובדים במתנ"סים ובמנהלים קהילתיים גם בחודשי הקיץ.

דוד אמסלם: מה סך הכול התקצוב של הנושא?

<נועה היימן: תקצוב הקייטנות היום במשרד החינוך עומד על 225 שקלים, התוספת להעסקת ההעסקות הרפואיות עמדה, אם אני זוכרת נכון, על כ-15 מיליון שקלים.

<נועה היימן: קרן קרב, העלות של השינוי שם הוא סדר גודל של עוד 60 מיליון שקלים מעבר להתקשרות הקודמת.

דוד אמסלם: לאיזה גילאים?

<נועה היימן: היום, כיתות א'-ב'.

דוד אמסלם: מה הכוונה שלכם?

דוד אמסלם: איך אתם רואים את כל התמונה?

דוד אמסלם: אני מניח שאתם יודעים שצריך להרחיב את זה באיזה שהוא מקום.

דוד אמסלם: היום זה נכון לכיתות א'-ב', זה גם נכון ל-ג'-ד'.

<נועה היימן: משרד האוצר ומשרד החינוך יושבים מדי שנה לישיבה שבה נסגרת התוספת התקציבית שמשרד החינוך יקבל.

<נועה היימן: מי שעושה את סדרי העדיפויות הפנימיים בתוך התקציב זה משרד החינוך.

<נועה היימן: כלומר משרד החינוך מקבל תוספת על סמך תכנית שהוא מציג והוא צריך עם התוספת הזאת להחליט האם באותה שנה להוסיף סייעת שנייה בגני הילדים, לצמצם את מספר התלמידים בכיתה, לעשות פרויקט במתמטיקה, או להרחיב את הקייטנות.

<נועה היימן: הבחירה הזאת היא בידי שר החינוך ומנכ"לית משרד החינוך ולא בידי משרד האוצר.

דוד אמסלם: הבנתי, הם קובעים את הכיוון של התוספת, לאן היא הולכת.

<נועה היימן: בוודאי.

דוד אמסלם: בשנה הבאה הם יכולים להחליט שהם מוציאים את זה לקייטנות, אז אין בעיה.

<נועה היימן: אני מאוד אשמח לקבוע, אבל נראה לי שרוב החברים בחדר ישמחו שמשרד החינוך יקבע מה סדרי העדיפויות הפנימיים שלו ולא משרד האוצר.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: משרד החינוך כאן?

<מירי דבוש: כן, שלום.

<מירי דבוש: אני אחראית על הקייטנות במשרד החינוך.

<מירי דבוש: צריך להדגיש רק שקייטנה בחוק מוגדרת כל פעילות מעל יומיים ומעל עשרה ילדים בחופשות הילדים, זאת אומרת גם סוכות, חנוכה ופסח נכללות בתוך הגדרת הקייטנה.

<מירי דבוש: אנחנו, בתחום הקייטנות במינהל חברה ונוער, אין לנו מנדט לגעת בכסף, אנחנו מקבלים הוראה מהשר ואותה אנחנו מבצעים.

<מירי דבוש: אנחנו מאשרים קייטנות מבחינת התכנית החינוכית ואנשי כוח האדם, אנחנו מבקרים את זה ועל סמך זה אנחנו נותנים רישיון הפעלה לקייטנה.

דוד אמסלם: אני מבין שאתם מבחינת

דוד אמסלם: כם אם מישהו בא ומבקש רישיון אז אתם בודקים את העניין, אבל בואו נניח שאף אחד לא יבוא לבקש רישיון, אז לא יהיו קייטנות?

<מירי דבוש: אז יהיו קייטנות שפועלות שלא לפי החוק - - -

דוד אמסלם: לא, אני מדבר כיום מבחינת המדינה, הרגולטור, הרי בסופו של דבר, כמו שאמרתי קודם בדיון הקודם, הרי זה ברור שכשהמורים יוצאים לחופשת הלימודים הילדים לא מתאדים, הם נמצאים, מישהו צריך לטפל בהם.

דוד אמסלם: אם גם ההורים היו יוצאים לחופשה אז אין בעיה, אז אני מניח שההורים היו יושבים עם הילדים ודואגים לכל מחסורם וגם העסקתם בתקופת הקיץ.

תמר זנדברג: אפשר להצביע על זה?

דוד אמסלם: אבל היות שבעצם, כמו שאמרתי קודם, הילדים נמצאים אז השאלה שלי היא קודם כל, משרד החינוך, הוא היה צריך ליזום, הוא לא צריך להיות פסיבי בעניין, אלא הוא צריך להבין שזה חלק מהתפקיד שלו גם, ליזום את העסק הזה.

<מירי דבוש: יש את הקייטנות של א'-ב' ששי פירון עוד בזמנו יצר וזה משתמר עד היום, כי רואים שההחלטה הזו נכונה וטובה לכלל הציבור.

<מירי דבוש: הציבור שמתאים לו להגיע לקייטנות שהעלות שלהם - - -

דוד אמסלם: לפני שאני נכנס לנושא הכספי אני רוצה לתפוס את תפיסת העולם.

דוד אמסלם: בוא נניח שלא היה תקציב, הרי למה הצפנו את העניין?

דוד אמסלם: בבדיקות שעשינו מסתבר שהקייטנות לרוב מתבצעות במתקנים עירוניים ציבוריים, אני לא מדבר כרגע על מישהו שעושה קייטנה פרטית, מישהו שיש לו חוות סוסים ורוצה לעשות קייטנה, שיגבה 10,000 שקל, אין לי בעיה עם זה.

דוד אמסלם: הבעיה מתחילה עם זה שרוב הקייטנות מתבצעות בבתי ספר.

דוד אמסלם: הרי זה ברור שבעיר ליזם הפרטי אין את המבנים שלו, אין לו את המתקנים שלו, אז הוא פונה לעירייה והוא מבקש אישור לעשות קייטנה.

דוד אמסלם: איך אמרנו?

דוד אמסלם: היום בתי הספר הם בניהול עצמי ברובם, אז היזם משלם למנהלת בית הספר כמה עשרות אלפי שקלים, שוכר את המבנה ומחליט על דעת עצמו, וזה בסדר מבחינתי, הוא לא הבעיה, לגבות 1,500 שקל לכל ילד.

דוד אמסלם: וכל המדינה מסתכלת, וכל המדינה זה כולם פה, מסתכלים כאילו זה עסק של ההורה מול אותו יזם.

דוד אמסלם: אם הוא לא פונה, במיוחד למשרד הפנים - - -

תמר זנדברג: איפה מצאת קייטנה ב-1,500?

תמר זנדברג: זה 2,500 ומעלה.

דוד אמסלם: עכשיו מה סיפור המעשה באמת?

דוד אמסלם: זה לא חשוב כרגע אם פספסתי ב-200 שקל לכאן או לכאן.

דוד אמסלם: איפה מתבצעת הקייטנה?

דוד אמסלם: בבית הספר של אותו ילד.

דוד אמסלם: אלה שלא יכולים להירשם בקייטנה אז ממילא הם לא יכולים לשחק כדורגל שם, כי יש קייטנה, בבית הספר שלו הילד לא יכול להיכנס.

דוד אמסלם: אני סיפרתי, כשאני הייתי ילד אז אני הלכתי לקייטנה, ההורים שלי בכלל לא ידעו לאן הלכתי, אמא שלי עבדה קשה מאוד, היא בכלל לא ידעה מה אני עושה באותן שעות, נתנו לי שוקו ולחמנייה, שיחקתי כדורגל, לקחו אותי לסרט, פעם לבריכה, לא ביקשו ממני שקל, לא נתתי לאף אחד שקל.

דוד אמסלם: ככה העברנו את הקיץ.

דוד אמסלם: כל מי מבני גילי יודע.

דוד אמסלם: למדינה לא היה כסף, אבל הכול התנהל ככה במדינה.

עבדאללה אבו מערוף: היה פחות כסף.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: היום יש הרים של כסף, משרד הפנים לא יודע, בכלל לא מעניין אותו, משרד החינוך מנהל דיון, בגלל שיש שר שהיה שר טוב וחשב לשים זום על העניין וסגר תקציב ועל זה שאפו, אבל נראה לי הזוי שמדינת ישראל חושבת שהנושא הזה לא בתחומה.

דוד אמסלם: אז מה הם מצפים?

דוד אמסלם: מי יעשה את הקייטנות האלה?

דוד אמסלם: הורה שיש לו שלושה-ארבעה ילדים, מה הוא אמור לעשות?

דוד אמסלם: לשלם 5,000 שקל?

דוד אמסלם: 6,000 שקל על מחזור אחד של קייטנה של שלושה שבועות?

דוד אמסלם: אז איך אמרתי בפעם הקודמת, ואני מצייר לכם את הציור האמיתי, הורה רגיל, אני מדבר על זוג הורים שקמים בבוקר בשעה שש שניהם, רצים לעמל יומם, קורעים את התחת מה שנקרא, מגיעים הביתה בערב גמורים, מגיע מאי-יוני, הם נכנסים ללחץ עצום, הם מבינים שהם נכנסים לסרט.

דוד אמסלם: רק כדי להעביר את החודשיים האלה הוא רץ לבנק יהב לקחת הלוואה.

דוד אמסלם: כל שנה חוזר חלילה ככה.

דוד אמסלם: זה נשמע הגיוני?

דוד אמסלם: אני מתאר את המצב בישיבה הקודמת, ואני הרגשתי ככה לא נעים לי, בגלל שהרגשתי שפספסנו את המחזור הקודם של הקייטנות.

דוד אמסלם: חשבתי שהשנה אולי נביא בשורה לעם ישראל, ולא קשור לכסף, יש רגולטורים פה.

דוד אמסלם: בית הספר הוא לא של העירייה, הוא של המדינה, ואני ציפיתי שאתם תעשו את העבודה הזאת, שבו עם השלטון המקומי, בלי קשר לכסף.

דוד אמסלם: איתן, הכסף זה הדבר הכי קטן פה, ותגידו לו, תוציאו חוזר מנכ"ל, 'אין קייטנה מעל 500 שקל.

דוד אמסלם: אתה לא רוצה?

דוד אמסלם: אל תעשה קייטנה'.

דוד אמסלם: ואתם תראו שיהיו קייטנות כאלה.

דוד אמסלם: אתם תבנו סל של קייטנה ותגידו מה תכולת הקייטנה, ואם המדינה צריכה, היא תעשה את הקייטנות, אבל זה לא יכול להיות מה שקורה היום, כל ההפקרות הזאת.

דוד אמסלם: תשאלו הורים רגילים, שיש להם שלושה ילדים, זוג צעיר, למה הוא קורס ולא מצליח להתרומם כמעט בשום נושא?

דוד אמסלם: בנושא הכלכלי בוודאי, בגלל שזה זורק עליו עוד אבן וההוא שם והבן אדם מרגיש שהוא כל היום קם ולא מצליח להתרומם.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי קודם, אלה הורים ששניהם עובדים, למדו, השקיעו, עשו הכול, מוציאים את הנשמה ולא מצליחים להוציא את הראש מהמים.

דוד אמסלם: איך אני יודע את זה?

דוד אמסלם: זה אני ההורה הזה, זה אני הייתי לפני 20 שנה.

<קריאה: כולנו.

דוד אמסלם: וכל אחד פה יודע על מה אני מדבר.

דוד אמסלם: אז ציפיתי שאם אני מעלה את הנושא, ואתם יודעים את זה, בגלל שלכל אחד פה יש ילדים, או לרובנו יש ילדים, והיינו שם באותה נקודה ולהורים שלנו, לרובנו, אין מפעלים ולא השאירו לנו ירושות גדולות והיינו צריכים להתמודד בעמל קשה.

דוד אמסלם: אז ציפיתי שאני מביא את הנושא, משרד הפנים, שאני חושב שהוא הרגולטור בעניין הזה, בגלל שמשרד החינוך יוצא לחופש, שיקרא למשרד החינוך, ואני בא מהזווית של המבנה בכלל, של בית הספר, המתקן, יקרא לעיריות - - -

<מירי דבוש: יש לך הרבה יותר מהמבנה.

<מירי דבוש: אם אתה תגיד שהמבנה הוא של המדינה וצריך להשתמש בו, הוא אחד, יש לך כוח אדם שצריך גם למצוא אותו וגם לשלם לו.

דוד אמסלם: לא אמרנו חינם.

תמר זנדברג: דרך אגב, זה לא רק המבנה.

תמר זנדברג: זה תשומות, זה הרשות המקומית עצמה או תאגיד עירוני שגם מפעיל את הקייטנה.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב ראש, אחרי הדיון שהיה בשנה שעברה, עקב הדיון הספקנו, למשל, דוגמה אחת קטנה, בירקא, בגלל שיש רגולציה טובה, לקחנו את המועצה, שלוש קייטנות עשו עקב מה שהיה בדיון, על חשבון המועצה.

עבדאללה אבו מערוף: לא יודע איך סידרו את זה, אבל היו שלוש קייטנות.

עבדאללה אבו מערוף: כל קייטנה שבועיים.

עבדאללה אבו מערוף: אז מה, זה קשה לסדר את זה מול משרד החינוך ומול משרד הפנים?

תמר זנדברג: מה, זה מקור הכנסה - - -

דוד אמסלם: אני ביקשתי דבר אחד.

דוד אמסלם: היות שמתקן יש, יש מתקן עירוני, קודם כל המתקן זה לב העניין, מהזווית הזו אני בא.

דוד אמסלם: אני ציפיתי שיבוא משרד הפנים, כמו שכתבתי כאן, יקרא למשרד החינוך ולשלטון המקומי.

דוד אמסלם: ודרך אגב, אני פקיד, אני אומר את זה כל הזמן, אני 30 שנה פקיד, אני יודע לייצר את הפתרון תוך שלוש פגישות במקסימום.

דוד אמסלם: אחרי ששתינו, עישנו נרגילה וגם קצת נחנו.

דוד אמסלם: אבל למה הכול פה הולך עקום?

דוד אמסלם: למה אף פקיד פה לא יכול לקחת את העסק ולהתקדם איתו?

דוד אמסלם: מה הבעיה?

דוד אמסלם: זה לא מסובך, לא ביקשתי איזה משהו מורכב פה.

דוד אמסלם: תבואו, ננתח את הסל של הקייטנה, מה אנחנו רוצים בקייטנה מינימליסטית, אנחנו מבקשים את הבייסיק, מה הבייסיק, מי שרוצה אקסטרה שיילך למקום אחר.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים בסיס, כמה עולה הבסיס, אני מפרט אותו בשתי דקות, כמה עולה מדריכה, כמה עולה זה, כמה עולה קצת בריכה, עשר דקות ומצאנו את הסל.

דוד אמסלם: ואז עושים איגום משאבים קטן.

דוד אמסלם: אמרתי, ההורה משלם בוודאי, אלה הילדים שלו, יש רשות שהיא גם קיימת ויש מדינה, ועוד יש אנשים טובים באמצע הדרך שמוכנים לתרום.

דוד אמסלם: כל מיני קרנות, הנה יושבת כאן לינור.

עבדאללה אבו מערוף: תדבר על זה בלחישה, שלא - - -

דוד אמסלם: לא, אני אומר, אפשר לאגם לנושא הזה עוד משאבים אפילו חיצוניים, כדי או לסבסד את החלשים, או להוריד את המחירים באופן דיפרנציאלי במדינה לפי המצב הסוציו אקונומי, יש שותפים לעניין, אבל מישהו צריך לקחת את הדבר הזה ולהתחיל להתקדם איתו.

דוד אמסלם: אם אתם לא יודעים לעשות את זה, אז אני אעשה דיון מקצועי אצלי, לא בוועדה.

דוד אמסלם: אני אזמין אתכם כדיון מקצועי, לפעמים אני עושה את זה, כשאני מבין שהפקידים לא עושים את העבודה שלהם, אני מדבר באנדרסטייטמנט.

דוד אמסלם: אז אמרתי תמיד, אחרי שאני אעשה את העבודה אני אשאל אותם מה הם עושים, יכול להיות שהם עצמם מיותרים במערכת, אבל זה לא הגיוני שאני פה צריך לעשות עבודת מטה.

דוד אמסלם: אני עשיתי את ה-30 שנה, חשבתי שפה באים, מעלים נושא, נותנים לפקידים את הכיוונים והם הולכים, עושים את העבודה וחוזרים עם תשובות.

דוד אמסלם: אבל זה אני עושה לפני כחצי שנה.

דוד אמסלם: אני חושב שהאשם המרכזי בכל הסיפור הזה כרגע זה משרד הפנים, בגלל שאני רואה אותו כאבן הראשה של הסיפור.

דוד אמסלם: כמובן שלמשרד החינוך יש מה לומר, בגלל שהוא חלק מהעניין, אלה גם התלמידים שלו, אבל אני בא דווקא מהזווית העירונית.

דוד אמסלם: אם משרד החינוך היה אומר 'אני לוקח אחריות על הנושא, אני לוקח אחריות בכלל על ילדי ישראל, גם בקיץ אני לוקח עליהם אחריות, הם הילדים שלי', אבל זה משהו אחר.

<קריאה: הוא לקח וחזר בו.

דוד אמסלם: אני מצפה כאן, חבר'ה, באמת זה אחד הדיונים הכי הזויים שעשיתי, זה לא מתקבל על הדעת.

דוד אמסלם: אני חשבתי, באמת, אנחנו צריכים להביא בשורה להורים.

דוד אמסלם: אני אראה לכם את המיילים שאני מקבל, אתם לא תאמינו, ההורים קורסים, הם מגיעים ליוני, למאי, הם נכנסים לחרדות כמעט, הם לא יודעים מה לעשות.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, כמו שסיפרתי את הסיפור הקודם, הורה רגיל לשלושה ילדים מתחיל את הסיפור של הקייטנות, הוא מתחיל קודם כל עם החופשה שהוא לוקח הוא ואשתו, הוא לא יכול שני מחזורים, זה עד שלושה שבועות, אבל מה לעשות שהחופש הוא חודשיים.

דוד אמסלם: אחרי זה בא הילד ואומר לאבא, 'מה, לא נלך לחופש, כמו כל הילדים לכיתה?' אז האבא לוקח אותו לחופש, מה לעשות.

דוד אמסלם: כשחוזרים יש ילקוטים, יש ספרים, יש מחברות, מתחיל סרט שההורים קורסים.

דוד אמסלם: אני אומר לך, הורים שהם באמת אנשים שעובדים, לא תגידי אנשים שיושבים בבית ומבקשים מהמדינה.

דוד אמסלם: זוג נורמטיבי רגיל, שלושה ילדים והוא לא צף, לא זז, לוקח הלוואה, כל השנה משלם אותה בתשלומים וחוזר חלילה, וכל פעם שזה מגיע עוד פעם למאי, הוא מתחיל להיכנס לאותן חרדות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: דרך אגב, זה בידיים שלנו.

דוד אמסלם: למה העירייה צריכה להרוויח?

דוד אמסלם: למה המתנ"ס צריך לעשות כסף על הדבר הזה?

דוד אמסלם: למה מפעיל פרטי צריך להרוויח הרבה כסף על זה?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אם מישהו רוצה להתייחס לנושא, בבקשה.

יעל גרמן: אני רוצה לשאול שתי שאלות.

יעל גרמן: ראשית, אני מבינה שאתם לקחתם את קרן קרב, מי דיבר קודם וסיפר על קרן קרב?

דוד אמסלם: משרד האוצר.

יעל גרמן: מישהו יכול לומר כמה היום עולה קייטנה של קרן קרב?

יעל גרמן: מישהו יודע כמה זה יעלה?

<קריאה: זה תלוי באשכול - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, בואו נתקדם, זה מבחינתי לא - - -

יעל גרמן: כזכור לי באמת שי פירון החל את זה בכיתות א'-ב', אבל היה תקציב לקראת שנת 2015, לא התייחסו ל-2016, להרחיב את זה ל-ג'-ד' ורציתי לדעת מה קרה עם זה, מה קרה עם התקציב ומה קרה עם התכנית.

<מירי דבוש: אני מטעם משרד החינוך, אני אומרת שקיבלנו איזה שהוא מסמך שאומר שההנחיה לקיץ הזה היא להמשיך רק ל-א'-ב'.

<מירי דבוש: זה אותם 225 מיליון שקלים ש - - -

יעל גרמן: אז מעניין אותי לדעת מה קרה עם התקציב שהיה לקראת ג'-ד'.

יעל גרמן: זה היה תקציב, נדמה לי של 500 מיליון שקל, אם אני לא טועה.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: מה התקציב כרגע?

<מירי דבוש: 225 מיליון שקלים.

יעל גרמן: אז ה-500 באמת יכול להוסיף את ג'-ד'.

<מירי דבוש: אפשר להאריך, כמו שדובר פה על, כמו שקראתי, להאריך את הקייטנה עד ארבע, שאז זה נותן מענה מושלם להורים עובדים.

יעל גרמן: אז אני הייתי רוצה לדעת באמת אם יש תכניות להרחיב את זה ל-ג'-ד' או להרחיב מעבר ל - - -

<מירי דבוש: בקיץ הקרוב אני יודעת בוודאות שלא.

<מירי דבוש: נשאר א'-ב'.

יעל גרמן: עד השעה אחת?

יעל גרמן: שלושה שבועות?

<קריאה: כן, משעה אחת ההורים מוסיפים כסף.

<קריאה: שזה די הזוי.

<קריאה: אין פיקוח על הצהרון, על שלוש שעות.

דוד אמסלם: אני אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת ואחרי זה נעבור אליכם.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: באמת תודה על העקביות בעיסוק בנושא הזה.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים למהר, יש לנו עוד חמש דקות, משרד הפנים עיכב אותנו 20 דקות.

דוד אמסלם: לא רק שהוא לא עשה כלום, הוא גם עיכב אותנו.

תמר זנדברג: ממש שתי דקות.

תמר זנדברג: אני חושבת שזה בדיוק הזמן.

תמר זנדברג: בדרך כלל יושב ראש ועדה אחר אולי היה עושה את הדיון בנושא הקייטנות ב-20 ביוני, דקה לפני שיוצאים לקייטנות וכבר אין מה לעשות.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו בדקה ה-90 מבחינת ההיערכות לקיץ ואנחנו בחודש מרץ.

תמר זנדברג: חברות וחברים, הקייטנות הפכו להיות מקור הכנסה לרשויות ציבוריות על חשבון הציבור.

תמר זנדברג: נקודה.

תמר זנדברג: אני אומרת לכם, גם החרדה הזאת שתיארת, שההורים נכנסים אליה במאי, זה בדיוק סיפור חיינו.

תמר זנדברג: אני גם אמא לילדה בת 10 שנהנתה כשהיא הייתה בכיתה ב' מהקייטנה של החופש הגדול, עברה לכיתה ג', היו בחירות, חופש גדול וקייטנה מתחילה.

תמר זנדברג: אצלנו במרכז הארץ, במקומות הקצת יותר יקרים, קייטנה עירונית, אני רוצה לסבר את אוזנך, 2,700 שקל.

תמר זנדברג: קייטנה עירונית פשוטה.

תמר זנדברג: תאמיני לי, ביום הראשון שהבאתי אותה לקייטנה, אמרתי 'מה?

תמר זנדברג: פה הם הולכים לבלות שלושה שבועות?

תמר זנדברג: ' באולם ספורט אחד, עם יציאה פעם אחת בשבוע, כל השאר זה בתוך אותו אולם, אותו מתקן, באמת, לא רוצה להגיד דל, אבל בוא נגיד בסיסי.

תמר זנדברג: 2,700 שקל.

תמר זנדברג: קייטנה יותר מזה תעלה 3,000 ומעלה.

תמר זנדברג: ומדובר על שלושה שבועות, ילדה אחת זה שני מחזורים.

תמר זנדברג: לחברת הכנסת רחל עזריה, שתיכף תדבר, יש ארבעה ילדים.

תמר זנדברג: אז רק שתבינו על מה מדובר.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שהגישה שלך היא הגישה המובילה, קייטנה עירונית, צריכה להיות שירות עירוני הבסיסי הזה, המחירים צריכים להיחתך בחצי ומטה.

תמר זנדברג: בלי זה לא עשינו כלום.

תמר זנדברג: ואפשר.

דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת זנדברג.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: המילים להודות על הדיון זה מובן מאליו והעקביות שלנו, של יושב ראש הוועדה, זה במקרה - - - אני חושב, בקיצור, שיש זמן, טוב מאוחר מאשר בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: יש חודשיים, אנחנו בהתחלת מרץ, משרד הפנים כאן, את הלקח הוא שמע, סליחה על הביטוי, ואני חושב עם משרד החינוך להוציא חוזר, עם כל המועצות.

עבדאללה אבו מערוף: חודשיים יש אפשרות לפעול ולהוציא את זה לפועל השנה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: יש אפשרות, אל תגידו שאין אפשרות.

עבדאללה אבו מערוף: אני מציע שבתוך חודשיים תהיה תכנית ולהוציא את זה.

עבדאללה אבו מערוף: כמו שהספקנו בכמה כפרים להוציא תוך שבועיים, אז יש אפשרות.

עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מצטרף לדבריה של חברת הכנסת תמר.

עבדאללה אבו מערוף: יש אפשרות, לא לחכות עוד שנה.

עבדאללה אבו מערוף: שלא נחכה עוד שנה.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תיקחו את העבודה בצורה רצינית ואחראית לילדים בקיץ, ולא צריך לדבר כאן על קייטנה, אנחנו יודעים שקייטנה היא יותר מיומיים, אבל לא לערב את הדברים בקיץ עם החופשות של סוכות או חג אחר.

עבדאללה אבו מערוף: ההורים לפעמים נחים, בסדר, זה חג כללי, אבל מדובר על קייטנות הקיץ.

עבדאללה אבו מערוף: לכן שלא תהיה כאן אי הבנה, בסדר?

דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת אבו מערוף.

דוד אמסלם: חברת הכנסת עזריה, בבקשה.

דוד אמסלם: יש לך דקה.

רחל עזריה: קודם כל אני רוצה לומר שאפשר בקלות לחתוך את העלויות בשליש, רק על ידי זה שמפסיקים את ההכנסה, או לחברה פרטית, או לעירייה, או למתנ"ס.

רחל עזריה: בירושלים עשינו מהלך כזה, הארכנו את שנת הלימודים בגני הילדים בחודש, לא בשלושה שבועות, בחודש, בעלות של 900 שקל.

רחל עזריה: ה-900 שקל בעצם מימנו את העלויות והוספנו עוד 2 מיליון בודדים רק כדי שכל ילד יוכל להירשם, גם מי שאין לו בסופו של דבר שילם 100 שקל.

<קריאה: 900,000 הוסיפו.

רחל עזריה: יותר, אני עשיתי את זה.

רחל עזריה: מה שאני אומרת, שאפשר להוריד בשליש את העלויות, עוד לפני שעשו משהו.

רחל עזריה: זה דבר אחד.

רחל עזריה: דבר שני, אני חושבת שמאוד חשוב שיהיו פה החברה למתנ"סים, כיוון שבעצם העירייה עושה את זה דרך החברה למתנ"סים והרווח נכנס לחברה למתנ"סים - - -

עבדאללה אבו מערוף: זו אחת הדרכים, אבל לא תמיד - - -

רחל עזריה: שנייה, זה חשוב.

רחל עזריה: בירושלים, אני יכולה לומר לך שהעירייה לא העבירה כסף למתנ"ס ואמרה למתנ"ס 'תרוויח את הכסף דרך הקייטנה', לכן הם צריכים להיות שותפים פה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: הערה חשובה, באמת צריך להזמין גם אותם לדיון.

<דורית שטרית: אנחנו כאן.

דוד אמסלם: אבל יש לי דקה.

דוד אמסלם: יש פה דיון אחר ואנחנו חייבים לעזוב את החדר.

<ישראל אליסף: הבטחת לי - - -

דוד אמסלם: יש דקה, אני חייב לקום, בעשר צריך לפנות את האולם.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אמרתי, אנחנו בעצם איחרנו את הדיון בגלל משרד הפנים, מר איתן כהן היה צריך להקפיץ את אשתו, אז היינו צריכים לחכות כאן.

דוד אמסלם: לכן אני אעשה דיון בעוד שבועיים, עד אז משרד הפנים, אני מבקש, ועכשיו אני מבקש ממך טוב טוב, שתשמע, איתן, תכנסו את משרד החינוך, את הרשויות המקומיות, את החברה למתנ"סים, את הארגונים המסייעים, הקרנות, הקרן לידידות, ואם יש עוד קרנות אחרות שמוכנות לשים את היד בכיס ולהשתתף בעניין, תכנסו אותם, אני מבקש לעשות עבודת מטה על בסיס מה שאמרתי בסיכום.

דוד אמסלם: אני אצרף לכם אותו שוב פעם.

דוד אמסלם: בעוד שבועיים תציגו לנו איך אתם רואים את התכנית ואיזה חוזרי מנכ"ל אתם צריכים להוציא כדי להוזיל את העלויות של הקייטנה.

דוד אמסלם: בסוף מה שאני רוצה לקבל זה קייטנה עם עלות בסיסית, עם מחיר דיפרנציאלי, על בסיס גם הקטע של המצב הסוציו אקונומי מבחינת רמת היישוב וגם על בסיס מספר הילדים בתוך משפחה.

דוד אמסלם: שזה לא יהיה משהו ליניארי, אלא משהו דיפרנציאלי.

דוד אמסלם: אם החלטתם שהילד הראשון משלם 500 שקל או 700 שקל, אז זה לא אם יש לו שלושה ילדים זה 2,100 שקל.

דוד אמסלם: לא, יש דיפרנציאציה בנושא.

דוד אמסלם: זה מה שאני רוצה לקבל בעוד שבועיים ואני מבקש שהפעם זה יקרה.

<איתן כהן: קיבלתי את הביקורת ואת המטלה.

דוד אמסלם: עכשיו אתם יכולים לדבר, אחרי שאני סיכמתי.

דוד אמסלם: אני פה עדיין לשמוע.

דוד אמסלם: בבקשה, דורית.

<דורית שטרית: הערה קטנה.

<דורית שטרית: אני נציגת החברה למתנ"סים.

<דורית שטרית: קודם כל אני ממש - - - כולנו, זה ברור, זה נשמע נכון, אני גם אמא וחווה את מה שאתה מספר.

<דורית שטרית: מאוד חשוב לי בדיון הזה שהמיקוד יהיה טובתו של הילד ולא רק המחיר שההורה משלם.

<דורית שטרית: שהחבילה הזאת שתיווצר מכל המשרדים שיישבו תתמקד במדריכים טובים ובאיכות - - -

דוד אמסלם: התחלתי את הדיון המקצועי.

דוד אמסלם: אני לא שם.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים - - - אנחנו לא התכוונו להביא מדריכים בני 8 שידריכו בני 4.

<קריאה: אני חולקת על דעתך.

דוד אמסלם: לא חשוב, לא פה.

דוד אמסלם: לא עכשיו.

<ישראל אליסף: אני יושב ראש ועד הגנים ופורום ועדי ההורים היישוביים.

<ישראל אליסף: קודם כל אני חושב שצריך לקחת בחשבון טקטיקה ואסטרטגיה.

<ישראל אליסף: בטקטיקה צריך לפתור את הבעיות של הקייטנות, באסטרטגיה צריך לפתור את הבעיות של החופשות, יש פער של 70 יום בין החופשות של ההורים לילדים.

דוד אמסלם: אתה רוצה שנדון עכשיו על זה?

<ישראל אליסף: לא, אני רק אומר, קודם כל, ועדה בכנסת שרוצה להביא בשורה לציבור, צריכה לחשוב גם שנים, לתכנית חומש, צריך לצמצם את ימי החופשה.

<ישראל אליסף: לגבי הקייטנות.

<ישראל אליסף: קודם כל על קייטנות א'-ב', צריך לדעת כמה דברים לגביהן, ומאוד חשוב שייאמרו.

<ישראל אליסף: דבר ראשון, היה תקציב ל-א'-ב' בשנה הראשונה, בשנה שעברה זה כבר היה צריך להיות מורחב לגני הילדים ועכשיו זה היה צריך להיות מגיל גן עד כיתה ה'.

<ישראל אליסף: בשנה שעברה זה בוטל בגלל שהיה תקציב 1 חלקי 12, לא ברור לי איך התקציב - - -

דוד אמסלם: הבנתי.

<ישראל אליסף: דבר שני, ב-א'-ב', ברוב המקומות זה באשכולות שמשלמים בהם, יש להורים מחויבות.

<ישראל אליסף: צריך להבין איך התכנית הזאת עובדת וזה מאוד חשוב לחשיבה הכוללת שעושים פה המשרדים.

<ישראל אליסף: אם לצורך העניין יעשו פה פיילוט שיהיה דומה לקייטנות של א'-ב', באשכולות הנמוכים, כשההורים לא משלמים - - -

דוד אמסלם: אתה נכנס לפרטים, לא חשוב.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: הם חשובים, אבל לא עכשיו.

דוד אמסלם: תבין, אני חשבתי שאתה מקבל 30 שניות כדי להגיד משהו שיאיר את עינינו בצורה מהפכנית.

דוד אמסלם: אתה עכשיו נכנס לפרטים.

דוד אמסלם: מה שאני מבקש, דרך אגב, אתה נתת לי איזה שהיא תובנה חשובה בסיכום.

דוד אמסלם: בצוות אני מבקש להכליל גם נציגים של הורים.

דוד אמסלם: יש ועדי הורים, שיבואו גם מזווית שלהם, שלא תבשלו איזה שהוא תבשיל שלא קשור אליהם.

דוד אמסלם: הם לא אוהבים שניצל, אבל אתם החלטתם ש - - -

<ישראל אליסף: זה הדבר האחרון שרציתי להגיד, אתה חסכת לי אותו, שולחן עגול.

דוד אמסלם: מאה אחוז, זו תובנה חשובה.

דוד אמסלם: משרד הרווחה, בבקשה.

<יצחק אלישר: אנחנו די מסודרים בנושא הזה, אנחנו מתקצבים את הלשכות בסכומים בקהילה.

דוד אמסלם: איזה לשכות?

<יצחק אלישר: בכל לשכות הרווחה.

<יצחק אלישר: אנחנו מתקצבים אותם בכספים שהולכים למועדוניות ומרכזי יום.

<יצחק אלישר: הלשכה יכולה להוציא מהתקציב השוטף שלה, יש לנו תעריפים מסודרים לקייטנות.

<יצחק אלישר: לדוגמה, ל-30 ילדים, לכל ילד 1,055 לילד.

דוד אמסלם: זאת אומרת אתם מסבסדים את המשפחות שהן - - -

<יצחק אלישר: אנחנו מסבסדים.

<יצחק אלישר: יש גם ילדים בפנימיות שחוזרים, שלא ישוטטו ברחובות, גם הם משולבים בפנימיות.

<יצחק אלישר: לדוגמה, בעיריית ירושלים בכל קיץ כ-300 עד 500 ילדים הולכים לקייטנות בכל המגזרים למיניהם.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הייתי מבקש שגם בדיון תזמנו אותם, גם מבחינת איגום המשאבים.

<קריאה: רק אם מסבסדים את זה.

<קריאה: גם לפי הרמות - - -

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אבל מה שאני רואה - - -

<קריאה: אז זה לא בדיוק כולם.

דוד אמסלם: מה שחשוב לי בדיון, אתם צריכים לראות את המכלול של הנושא שהכותרת שלו היא קייטנות ואז איגום המשאבים.

דוד אמסלם: לא משנה כרגע מאיפה הוא בא, אז יכול להיות שהם ישימו את הכסף שהם שמו, בלי קשר לסבסוד הספציפי, ואז בעצם יכול להיות שאנחנו נוריד את המחיר של כולם, כולל הילדים המסובסדים.

דוד אמסלם: חשוב לי לראות את סך הכול התקצוב של הנושא, מכל מיני זוויות.

דוד אמסלם: בסדר, רבותיי?

דוד אמסלם: אז אני שוב פעם מתנצל ובעוד שבועיים אנחנו עושים פה את הדיון ואתה מציג את הסיפור בעוד שבועיים.

דוד אמסלם: תודה רבה.